Справа № 160/10577/22
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в якій позивач просить:
визнати протиправними та скасувати дії Відповідача стосовно розрахунку поточної пенсії ОСОБА_1 починаючи з 26.12.2017 року, без врахування періоду стажу з 01.09.1982 року по 15.09.1985 рік - навчання в СПТУ - 44 м. Кривого Рогу (3 роки 14 днів); з 04.05.1985 року по 19.06.1987 рік - Служба у лавах радянської армії (2 роки 1 місяць 15 днів); з 01.09.1987 року по 13.02.1988 рік - Навчання в ХПИ ім. Г.І. Петровського (5 місяців) та в порядку та спосіб не відповідному до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме без урахування автоматичних масових перерахунків пенсії позивача;
визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно неврахування при розрахунку пенсії періоду стажу позивача з 01.09.1982 року по 15.09.1985 рік - навчання в СПТУ - 44 м. Кривого Рогу (3 роки 14 днів); з 04.05.1985 року по 19.06.1987 рік - Служба у лавах радянської армії (2 роки 1 місяць 15 днів); з 01.09.1987 року по 13.02.1988 рік - Навчання в ХПИ ім. Г.І. Петровського (5 місяців) та не здійснення ним розрахунку суми поточної пенсії починаючи з 26.12.2017 року відповідно до ст.28 та ч.3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії;
зобов`язати відповідача усунутись від порушення права Позивача на пенсію в розмірі відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та здійснити розрахунок та виплату щомісячної пенсії Позивача та суми боргу з 26.12.2017 року, з урахуванням періоду стажу позивача з 01.09.1982 року по 15.09.1985 рік - навчання в СПТУ - 44 м. Кривого Рогу (3 роки 14 днів); з 04.05.1985 року по 19.06.1987 рік - Служба у лавах радянської армії (2 роки 1 місяць 15 днів); з 01.09.1987 року по 13.02.1988 рік - Навчання в ХПИ ім. Г.І. Петровського (5 місяців) та обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст. 28 та ч.3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за винятком виплачених сум.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідачем протиправно не враховано періоди роботи позивача та не застосовано індексацію пенсії за спірний період.
Відповідачами надіслано відзив на позов, в якому зазначено, про те, що позивач дійсно надав до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву та документи для призначення пенсії, яка в подальшому, на підставі рішення суду, було призначено. Проте, що стосується спірних періодів, то в матеріалах пенсійної справи відсутні необхідні документи для зарахування вказаних періодів, оскільки надані позивачем документи містять неточності.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 26 грудня 2017 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії. 05.01.2018 року відповідач в своєму листі відмовив у призначенні пенсії.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд в рішенні від 22.11.2018 року у адміністративній справі №0440/5375/18 вирішив: "Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05.01.2018 року про відмову у призначенні пенсії позивачу. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 26.12.2017 року (з дати першого звернення за призначенням пенсії) у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів".
18.10.2019 року надійшло повідомлення від відповідача в якому було зазначено, що виплату пенсії приведено у виконання та виплачено в жовтні 2019 року в повному обсязі.
10.01.2022 року представник позивача звернувся до відповідача листом щодо надання інформації стосовно розрахунку пенсії ОСОБА_1
До повідомлення відповідачем додано наступні документи:
- Розрахунок заробітку.
З повідомлення від 14.01.2022 року позивачу стало відомо, що відповідач стверджує, що розмір пенсії позивача обчислено відповідно до норми чинного законодавства на дату призначення на (26.12.2017 року), із загального стажу 24 роки та 17 днів, та що на думку відповідача, оскільки в рішенні суду від 22.11.2018 року не зазначено підстави для проведення в подальшому перерахунків пенсії, то позивач не підлягає автоматичним масовим перерахункам та пенсія виплачується в розмірі 3561 гривня визначеному на дату призначення.
Також, позивачем встановлено, що відповідач не врахував наступні періоди трудового стажу, вказані в трудовій книжці позивача, а саме:
з 01.09.1982 року по 15.09.1985 рік - навчання в СПТУ - 44 м. Кривого Рогу (3 роки 14 днів);
з 04.05.1985 року по 19.06.1987 рік - Служба у лавах радянської армії (2 роки 1 місяць 15 днів);
з 01.09.1987 року по 13.02.1988 рік - Навчання в ХПИ ім. Г.І. Петровського (5 місяців).
Нормами ч.1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно із пунктом 1 статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, громадяни України, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Абзацом першим частини другої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно із пунктом «д» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основний документ, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Аналогічна норма передбачена пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі по тексту - Порядок №637).
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договору і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 8 Порядку №637 час навчання у вищих навчальних закладах, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Так, суд зазначає, що навчання в СПТУ - 44 м. Кривого Рогу зафіксовано в трудовій книжці з посиланням на диплом № НОМЕР_1 від 15.07.1985 року.
Проте, у вказаному дипломі зазначено, що період навчання з 01.09.1982 року по 15.07.1985 року.
Таким чином, кінцева дата навчання 15.07.1985 рік, як про це зазначено у відповідному дипломі, а не 15.09.1985 рік, як зазначено в трудовій книжці НОМЕР_2 .
Крім того, навчання в ХПИ ім. Г.І. Петровського з 01.09.1987 року по 13.02.1988 рік взагалі не підтверджено жодним доказом.
Запис про навчання в трудовій книжці НОМЕР_2 зазначено між записами про службу в армії та наступну роботу з 23.03.1988 року.
При цьому, навчання в ХПИ ім. Г.І. Петровського не зазначено як виправлення, не вказано який уповноважений працівник зробив вказаний запис.
З огляду на вищевикладене, суд вважає протиправними дії відповідача щодо незарахування навчання в СПТУ - 44 м. Кривого Рогу з 01.09.1982 року по 15.07.1985 рік до загального страхового стажу, оскільки про інше позивач в позові не зазначив, та відповідно слід зобов`язати зарахувати вказаний період.
Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Таким чином, суд вважає протиправними дії відповідача щодо незарахування служби у лавах радянської армії з 04.05.1985 року по 19.06.1987 рік підлягає зарахуванню до загального страхового стажу, оскільки про інше позивач в позові не зазначив, та відповідно слід зобов`язати зарахувати вказаний період.
Стосовно індексації пенсії суд зазначає наступне.
Статтею 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" визначено порядок здійснення індексації та перерахунку пенсій.
Відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Суду не надано доказів проведення індексації пенсії позивача, відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області що полягає у непроведенні індексації пенсії позивача з 26.12.2017 року.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до статті 139 КАС України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн.
Керуючись ст. ст.243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування ОСОБА_1 навчання в СПТУ - 44 м. Кривого Рогу з 01.09.1982 року по 15.07.1985 рік до загального страхового стажу.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 навчання в СПТУ - 44 м. Кривого Рогу з 01.09.1982 року по 15.07.1985 рік до загального страхового стажу.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування ОСОБА_1 служби у лавах радянської армії з 04.05.1985 року по 19.06.1987 рік.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 служби у лавах радянської армії з 04.05.1985 року по 19.06.1987 рік.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо непроведення індексації пенсії ОСОБА_1 з 26.12.2017 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 26.12.2017 року з урахуванням індексації Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" та з урахуванням раніше виплачених сум.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 992,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова