Справа № 640/28604/20
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2022-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Київській області від 13.10.2020 за №911.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про безпідставність висновків акту фактичної перевірки про порушення позивачем вимог ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" щодо зберігання товариством пального в ємностях не внесених до ліцензії на право зберігання пального, що стало підставою для винесення оскаржуваного розпорядження про анулювання ліцензії на право зберігання пального. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим судом першої інстанції рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що газ скраплений вуглеводний код УКТ ЗЕД 2711 12 97 00 в кількості 70 л купувався для використання в якості пального в автомобілі марки ЗИЛ, модель 131, державний знак НОМЕР_1 , що перебуває у власності позивача. При цьому вказаний вид пального не зберігався, а ємності з цим пальним були під`єднані до автомобіля і відповідно пальне було використано для власних потреб. Крім того, ліцензія не містить обмежень по виду пального, яке може зберігати ТОВ "АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" в місці зберігання пального, що підтверджується копію договору №26/02-19 від 26.02.2019 про купівлю у ТОВ "ПЕТРОМЕТАЛ СТРОЙСЕРВИС" товару, відповідно до специфікації: пункт паливозаправний, сталевий, двостінний 40м3; колонка паливороздавальна "NOVA 1101.21 Bii" з вбудованими блоками системи ідентифікації та GSM модемом, рукав L=4,5 м, кран паливораздавальний ZVA Slimline, муфта SSB16; реєстратор card-EM-marin; карта EM-marin; рівнемір ПМП-201; фільтр проточний ФП-50; пуско-налагоджувальні роботи ПРК; копію договору поставки №БГ-037 від 09.01.2014 щодо поставки газу скрапленого в балонах та видаткової накладної №БГ-1637 від 19.08.2020 в підтвердження поставки газу скрапленого у кількості 70 л.; копії технічного паспорту на авто ЗИЛ 131.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Враховуючи, що до суду апеляційної інстанції не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, колегія суддів вважає, що наявні підстави для розгляду апеляційної справи та матеріалів справи в письмовому провадженні.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що співробітника Головного управлінням у Київській області проведено фактичну перевірку місця зберігання пального, за адресою: Білоцерківський район, с. Мала Антонівка, вул. Олексія Цмокна, буд. 1, що належить ТОВ "АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" ().

Під час проведення фактичної перевірки встановлено, що ТОВ "АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" отримало ліцензію від 04.03.2020 року №2000427 на правої зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробками) на загальну місткість резервуарів 40048 л.

На території підприємства виявлено резервуар місткість 40048 л.

Згідно з дослідженою довідкою ТОВ "АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" станом на 02.03.2020 року залишок палива дизельного (код УКТ ЗЕД ) складав 37636 л.

Відповідно до видаткових накладних протягом квітня - серпня 2020 року ТОВ "Антонівський м`ясокомбінат" отримувало паливо дизельне ЕВРО сорт Е еко клас К5 (ДТ-Е-К5) (код УКТ ЗЕД ).

При цьому, перевіркою встановлено, що згідно з договором поставки від 09.01.2014 року №БГ-4037, акцизної накладної від 19.08.2020 року №135, видаткової накладної від 19.08.2020 року БГ-1637 ТОВ "Білоцерківпромгаз" на адресу ТОВ "АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" реалізовано газ скраплений (код УКТЗЕД ) в балонах в кількості 70,00 л.

Таким чином, контролюючий орган дійшов висновку, що ТОВ "АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" здійснювалось зберігання пального (газ вуглеводний скраплений УКТЗЕД 271112970) в кількості 70,00 л. в ємностях не внесених до вказаної вище ліцензії на право зберігання пального, чим порушено вимоги ч.43 ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" в частині зазначення недостовірних даних зазначених ТОВ "АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" у заяві на отримання ліцензії.

Не погодившись з результатами перевірки, позич скористався правом їх адміністративного оскарження, проте листом за вих. №29015/10/10-36-09-00-10 від 01.10.2020 року про результати розгляду заперечень відповідач залишив без змін висновки акту фактичної перевірки від 07.09.2020 року №335/10-36-32-00-10/32638227.

Головним управлінням ДПС у Київській області 13.10.2020 року винесено розпорядження №911 про анулювання ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), видану ТОВ "АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" №2000427.

Вважаючи вказане розпорядження протиправним, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Не погоджуючись з вищевказаним розпорядження, прийнятим контролюючим органом, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодного доказу (акти списання, відомості видачи паливно-мастильних матеріалів, які могли б підтвердити прийняття такого виду пального шофером для заправки), які підтверджували використання газу для потреб підприємства.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначені Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР (надалі - Закон №481, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону №481 у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

- ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку;

- зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик;

- анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії;

- місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.

Згідно підпункту 14.1.141-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу.

Частиною п`ятою статті 3 Закону №481 встановлено, що ліцензії на право виробництва пального видаються, призупиняються та анулюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Згідно з частиною сорок третьою статті 15 Закону №481 суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів та ємностей, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження.

Відповідно до сорок четвертої частини статті 15 Закону №481 після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального податковий орган вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється. Зазначені в цьому Законі документи (крім документів, які подаються заявником для отримання ліцензії на право виробництва пального, оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального) подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа, або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом. У разі подання заяви про видачу ліцензії та доданих до неї документів особисто вони приймаються за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату прийняття заяви та документів і підписом особи, яка їх прийняла.

Частиною сорок шостою статті 15 Закону №481 встановлено, що ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Відповідно до частини 49 статті 15 Закону №481 ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі:

- заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);

- рішення про скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);

- несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії;

- рішення суду про встановлення факту незаконного використання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) марок акцизного податку (стосовно імпортерів);

- рішення суду про встановлення факту торгівлі суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольними напоями або тютюновими виробами без марок акцизного податку;

- рішення суду про встановлення факту переміщення суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольних напоїв або тютюнових виробів поза митним контролем;

- порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях;

- отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися / не погоджувалися такими органами;

- встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.

Судом першої інстанції встановлено, що спірним розпорядженням анульовано Товариству з обмеженою відповідальністю "АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 04.03.2020 року №2000427 у зв`язку з встановленням факту зазначення позивачем недостовірних даних у заяві на одержання ліцензії на право зберігання пального, в частині зазначення місткості резервуарів для зберігання пального.

Згідно дослідженої в матеріалах справи копії ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 04.03.2020 №2000427, загальна місткість резервуарів, що використовується для зберігання пального (літри): 40048.

Під час перевірки, контролюючим органом було встановлено, що наявний у позивача резервуар місткість 40048 л. використовується для зберігання дизельного палива, в той час, коли товариством також здійснювалось придбання газу скрапленого у балонах.

Позивач зазначає, що газ скраплений вуглеводний код УКТ ЗЕД 2711 12 97 00 в кількості 70 л купувався для використання в якості пального в автомобілі марки ЗИЛ, модель 131, державний знак НОМЕР_1 , що перебуває у власності позивача. При цьому вказаний вид пального не зберігався, а ємності з цим пальним були під`єднані до автомобіля і відповідно пальне було використано для власних потреб. Крім того, ліцензія не містить обмежень по виду пального, яке може зберігати ТОВ "АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" в місці зберігання пального.

В підтвердження вказаного, позивачем додано до матеріалів справи копію договору №26/02-19 від 26.02.2019 про купівлю у ТОВ " ПЕТРОМЕТАЛ СТРОЙСЕРВИС" товару, відповідно до специфікації: пункт паливозаправний, сталевий, двостінний 40м3; колонка паливороздавальна "NOVA 1101.21 Bii" з вбудованими блоками системи ідентифікації та GSM модемом, рукав L=4,5 м, кран паливораздавальний ZVA Slimline, муфта SSB16; реєстратор card-EM-marin; карта EM-marin; рівнемір ПМП-201; фільтр проточний ФП-50; пуско-налагоджувальні роботи ПРК; копію договору поставки №БГ-037 від 09.01.2014 щодо поставки газу скрапленого в балонах та видаткової накладної №БГ-1637 від 19.08.2020 в підтвердження поставки газу скрапленого у кількості 70 л.; копії технічного паспорту на авто ЗИЛ 131.

Судом першої інстанції встановлено, що документи підтверджують наявність у власності позивача резервуару для зберігання пального у вигляді паливораздавального пункту з колонкою у кількості 1 шт, а також придбання позивачем газу вуглеводного скрапленого у балонах.

Так, відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано жодного доказу (акти списання, відомості видачи паливно-мастильних матеріалів, які могли б підтвердити прийняття такого виду пального шофером для заправки) на підтвердження факту заправки автомобіля ЗИЛ 131 придбаним газом вуглеводним скрапленим.

Колегія суддів звертає увагу, що під час розгляду справи, як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції позивачем не надано актів списання, відомості видачи паливно-мастильних матеріалів, які могли б підтвердити прийняття такого виду пального шофером для заправки автомобіля ЗИЛ 131.

Щодо посилання позивача на те, що ліцензія не містить обмежень по виду пального, яке може зберігати позивач в місці зберігання пального є необґрунтованим, оскільки з досліджених документів вбачається, що резервуар, зазначений у ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю "АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 04.03.2020 №2000427 використовується для зберігання одного виду пального - дизелю, згідно досліджених перевіркою видаткових накладних за квітень-серпень 2020 року.

Доказів технічної можливості зберігання вищезазначеним резервуаром декількох видів пального суду першої та апеляційної інстанції не надано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про подання позивачем недостовірних даних у документах з приводу загальної місткості резервуарів, що використовується для зберігання пального, разом із заявою на отримання ліцензії, а отже підстав для визнання протиправним та скасування розпорядження Головного управління ДПС у Київській області від 13.10.2020 за №911 - відсутні.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним, прийняте відповідно до вимог чинного законодавства, а відтак підстави для його скасування у суду відсутні.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки їх суть зводиться до констатації норм законодавства, а не помилок чи то порушень судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, за таких обставин доводи апеляційної скарги не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог законодавства, а скарга апелянта є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишаються без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 311, 313, 315-316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан