Справа № 640/14435/21
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року м. Київ № 640/14435/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю

секретаря судового засідання Колодяжного В.Є., розглянувши у порядку письмового

провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ІНФРАРЕД КОНСТРАКШН»
доДержавної служби України з безпеки на транспорті, Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки
про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФРАРЕД КОНСТРАКШН» (надалі позивач або ТОВ «ІНФРАРЕД КОНСТРАКШН») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі відповідач-1 або Укртрансбезпека), Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (надалі - відповідач-2) в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративного-господарського штрафу № 240544 від 11.05.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.05.2021 отримано постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 240544 від 11.05.2021, яка була складена на підставі акту проведення перевірки вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 31.03.2021 за № 264429 щодо порушення ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевезення вантажу з перевищенням встановлених габаритів перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу; 31.03.2021 водій ОСОБА_1 віз по дорозі Р03 вантаж шириною більше 2 метрів 95 сантиметрів на автомобілі Scania G 500, державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом з державним номером НОМЕР_2 ; цей автомобіль належить ТОВ «УЛФ-Фінанс» та знаходиться в користуванні позивача на підставі Договору фінансового лізингу № 8264/11/20-г від 20.11.2020 та Договору фінансового лізингу № 8267/11/20-г від 20.11.2020; на вказаний автомобіль Національною поліцією України було видано дозвіл № 2021-36НГ від 30.03.2021, яким дозволено ТОВ «ЕЛІТКОМФОРТБУД» перевозити вантаж довжиною 22 м. 00 см., шириною 3 м. 20 см., висотою 4 м. 50 см. з вагою 40 т.; таким чином вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» були виконані, а обставини, вказані в акті від 31.03.2021 за № 264429 не мають ознак порушення ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями справу було передано судді Пащенку К.С.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.06.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФРАРЕД КОНСТРАКШН» було залишено без руху; позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Позивач усунув недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.06.2021.

23.06.2021 ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва було відкрито провадження в адміністративній справі № 640/14435/21 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику учасників справи та проведення судового засідання.

15.07.2021 до Окружного адміністративного суду м. Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції по справі представник відповідача зазначає, що відповідно до п.п. 3, 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 № 422, співробітниками Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки був зупинений транспортний засіб марки Scania, номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 ; згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки Scania, номерний знак НОМЕР_3 належить позивачу; під час перевірки на а/д Р-03 під`їзд до М-03 км 4+100 (Проліски), за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки Scania, номерний знак НОМЕР_3 було встановлено перевищення габаритних параметрів, а саме ширина складала 2,95 м. при нормативно допустимому 2,6 м.; відповідно до пп. 5 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879, дозвіл на рух єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов; у даному випадку факт правопорушення був зафіксований на а/д Р-03 під`їзд до М-03 км 4+100 (Проліски), який не вказаний в дозволі № 2021-36НГ, відповідно право на проїзд було відсутнє; повідомленням від 15.04.2021 (трек-номер поштового відправлення 465), позивача було викликано для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 11.05.2021; у позивача була можливість надати відповідні заперечення, пояснення та докази до моменту винесення постанови з моменту скоєння порушення законодавства про автомобільний транспорт; а тому оскаржувана постанова є правомірною та такою, що відповідає вимогам законодавства України, а відтак не підлягає скасуванню.

16.07.2021 до Окружного адміністративного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, відповідно до якого позивач просить суд витребувати у Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки документи, які підтверджують законне знаходження 31.03.2021 їх співробітників на дорозі Р-03 в с. Проліски, а також документи, які підтверджують повноваження їх співробітників на складання акту проведення перевірки вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 31.03.2021 за № 264429.

20.07.2021 до Окружного адміністративного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про долучення матеріалів, відповідно до якого 21.05.2021 ТОВ «ЕЛІТКОМФОРТБУД» було змінено назву на ТОВ «ІНФРАРЕД КОНСТРАКШН», а тому позивач просив долучити до матеріалів справи копію виписки з ЄДРПОУ.

11.08.2021 до Окружного адміністративного суду м. Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив, де акцентовано увагу на тому, що під час складання акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 31.03.2021 та акту № 0005285 про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів від 31.03.2021 відповідач допустив чисельні порушення проведення габаритно-вагового контролю; крім того, позивач не отримував жодних листів від відповідача, окрім відзиву із додатками, що ставить під сумнів направлення відповідачем повідомлення про час і місце розгляду справи про застосування щодо нього адміністративно-господарських санкцій.

17.08.2021 до Окружного адміністративного суду м. Києва від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, де зазначено про правомірність дій відповідача відносно позивача, а також про те, що відповідач не може відповідати за обставини вручення та фактичного отримання поштової кореспонденції, які від нього не залежать, та обов`язок якого обмежується додержанням відповідного строку направлення повідомлення та виду послуг відправлення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.09.2022 у задоволенні клопотання позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФРАРЕД КОНСТРАКШН» про витребування доказів відмовлено.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Північним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок у період з 29.03.2021 по 04.04.2021, направлення на рейдову перевірку від 25.03.2021 № 000262 було проведено рейдову перевірку на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, які знаходяться на адміністративній території м. Києва та Київської області.

31.03.2021 на пункті розташування пункту габаритно-вагового контролю за адресою: Київська область, а/д Р-03, під`їзд до М-03 км. 4+100 (Проліски), посадовими особами Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, було проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу ТОВ «УЛФ-Фінанс».

За наслідками проведеного габаритно-вагового контролю було сформовано Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 31.03.2021. Відповідно до результатів габаритного контролю транспортного засобу: довжина 22,00 м., ширина 2,95 м., висота 4,00 м.

На підставі вказаної довідки, посадовою особою Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено акт № 0005285 про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів від 31.03.2021, в якому зазначено про перевищення нормативно допустимих габаритних параметрів: ширина 2,95 м. при дозволеній 2,60 м.

Також, за результатами перевірки складено акт від 31.03.2021 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, яким встановлено порушення надання послуг з перевезення вантажів з перевищенням габаритних парламентів: ширина 2 м. 95 см.

На підставі акту проведення перевірки посадовими особами Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 0005285 від 31.03.2021, яким позивачу нараховано до сплати 2,61 євро.

Листом за вих. № 27222/19.1/24-21 від 14.04.2021 Північне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки повідомило ТОВ «ЕЛІТКОМФОРТБУД» про призначення на 11.05.2021 розгляду справи про порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом по акту № 264429.

У результаті розгляду справи 11.05.2021 Північним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 240544, якою встановлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%, та прийнято рішення про накладення на ТОВ «ЕЛІТКОМФОРТБУД» адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000,00 грн.

Не погоджуючись з постановою Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 240544 від 11.05.2021, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про автомобільний транспорт» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до ст. 1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

За приписами ч. 3 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення № 103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

За приписами п. 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 8 Положення № 103).

З наведеного вбачається, що Укртрансбезпека виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 917/210/19.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про автомобільний транспорт» законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги»).

Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 № 198.

Відповідно до п. 16 цієї Постанови, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30.

Згідно з п. 3 цих Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, передбачено що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі Порядок № 879).

Порядок № 879 визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до пп. 4, 5 п. 2 вказаного Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» (Офіційний вісник України, 2001 р., № 3, ст. 75), після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов.

Пунктом 3 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з абз. 1 п. 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Таким чином, обов`язок внесення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів покладено саме на перевізника.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до розділу «Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів» Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

У разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Адміністративно-господарський штраф повинен бути перерахований суб`єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п`ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів, про що повідомляється орган державного контролю, посадовою особою якого винесено відповідну постанову.

Абзацом 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В контексті спірних правовідносин суд відмічає, що згідно зі ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Таким чином, відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів несуть саме перевізники.

Матеріали справи свідчать, що підставою для видання спірної постанови про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу стали результати габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки Scania G500, реєстраційний номер НОМЕР_3 з напівпричепом Wielton, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Як установлено судом, за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки Scania G500, реєстраційний номер НОМЕР_3 з напівпричепом Wielton, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час рейдової перевірки встановлено перевищення нормативно допустимих габаритних параметрів, а саме: ширина 2,95 м. при дозволеній 2,60 м.

Позивач, при зверненні із даним позовом до суду зазначив, що відповідно до дозволу № 2021-36НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, він має право на перевезення великогабаритних вантажів, зокрема шириною до 3,20 м.

Суд відмічає, що з дозволу № 2021-36НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, вбачається, що транспортному засобу Scania з номерним знаком НОМЕР_3 , причіп ВЕЛТОН, номерний знак НОМЕР_2 , вантаж: цистерни, дозволено рух по встановленому маршруту: міська смуга Кременчука, рух містом: просп. Свободи, 4, вул. Леонова, вул. Леонова, 1, вул. Леонова, вул. Залізнична, пров. Медовий, вул. Вадима Пугачова, вул. Київська, міська смуга Кременчука виїзд на Н08 Н08 виїзд на Т17-16 Т17-16 виїзд на М03 М03 об`їзна Лубен М03 виїзд на Р03 Р03 виїзд на М01 М01 міська смуга Києва, рух містом: просп. Броварський, вул. Кіото, вул. Кубанської України, просп. Лісовий, вул. Братиславська, просп. Шухевича, Північний мостовий перехід через р. Дніпро, просп. С. Бандери, просп. Героїв Сталінграда, вул. Набережно-Рибальська, Гаванський міст, вул. Набережно-Хрещатицька, Набережне шосе, Наддніпрянське шосе, Столичне шосе, міська смуга Києва виїзд на Т10-27 Т10-27 міська смуга Києва, Одеська площа, Кільцева дорога, просп. Перемоги, міська смуга Києва виїзд на М06 М06 об`їзна Коростишева М06 виїзд на Т06-14 Т06-14 міська смуга Житомира, рух містом: Левківське шосе, вул. Корольова, вул. Східна, просп. Незалежності, просп. Миру, міська смуга Житомира виїзд на М06 М06 об`їзна Новоград-Волинського М06 об`їзна Рівне М06 об`їзна Дубно М06 об`їзна Бродів М06 об`їзна Львова М06 об`їзна Стрия М06 міська смуга Мукачеве, рух містом: вул. Автомобілістів, вул. Берегівська об`їзна, вул. Крилова, вул. Пряшківська, вул. Об`їзна, вул. Томаша Масарика, міська смуга Мукачеве виїзд на Н09 Н09 Рокосово.

Вказаний дозвіл виданий відділом безпеки дорожнього руху Управління безпеки дорожнього руху ДПП НПУ та затверджений заступником начальника Управління начальником відділу БДР УБДР ДПП 30.03.2021, строк його дії з 31.03.2021 по 07.04.2021.

Як зазначено у вищевказаному дозволі, він виданий організації, яка перевозить вантаж: ТОВ «ЕЛІТКОМФОРТБУД», 01135, м. Київ, просп. Перемоги, 16, .

Суд відмічає, що відповідно до матеріалів справи та відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «ЕЛІТКОМФОРТБУД» у травні 2021 року змінило назву на ТОВ «ІНФРАРЕД КОНСТРАКШН».

З матеріалів справи вбачається, що факт правопорушення був зафіксований на автомобільній дорозі Р-03, під`їзд до М-03 км 4+100 (Проліски). Під час здійснення заміру по ширині вантажу, що перевозився, згідно заміру ширина вантажу становила 2,95 м.

Як вбачається з дозволу № 2021-36НГ на період з 31.03.2021 по 07.04.2021 маршрут даного великогабаритного транспортного засобу повинен був проходити, зокрема, через: Р03 виїзд на М01 М01 міська смуга Києва, рух містом: просп. Броварський, вул. Кіото, вул. Кубанської України, просп. Лісовий, вул. Братиславська, просп. Шухевича, Північний мостовий перехід через р. Дніпро, просп. С. Бандери, просп. Героїв Сталінграда, вул. Набережно-Рибальська, Гаванський міст, вул. Набережно-Хрещатицька, Набережне шосе, Наддніпрянське шосе, Столичне шосе, міська смуга Києва виїзд на Т10-27 Т10-27 міська смуга Києва, Одеська площа.

Проте, водій позивача встановленого маршруту не дотримався та поїхав іншим маршрутом, який не був узгоджений з органами Національної поліції України.

Крім того, у «Пояснювальній», яка була надана водієм ОСОБА_1 начальнику технічного відділу Сотнікову С.І., водій зазначив, що 31.03.2021 його зупинили представники Укртрансбезпеки в с. Проліски Бориспільського району і зробили попередження про те, що Південний міст закритий для проїзду великогабаритного транспорту. Тобто водієм самостійно зазначено про намір проїзду через Південний міст, який не вказаний у дозволі № 2021-36НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Таким чином, наявними документами підтверджується вчинення ТОВ «ЕЛІТКОМФОРТБУД» (після зміни назви - ТОВ «ІНФРАРЕД КОНСТРАКШН») правопорушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Щодо тверджень позивача про те, що представниками Укртрансбезпеки не дотримано вимоги Порядку № 879 в частині заборони подальшого руху транспортного засобу після виявлення факту перевищення габаритного чи вагового нормативного параметру, то суд акцентує увагу на такому.

За приписами п. 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Відповідно до п. 22 Порядку № 897 у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних пунктах габаритно-вагового контролю порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд принагідно зазначає, що бездіяльність відповідача, у формі не зупинки транспортного засобу у разі виявлення порушення габаритного/вагового параметру, не оскаржується позивачем та не впливає на правомірність оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

Крім того, відповідно до зазначеного Порядку № 879, права вжиття заходів із затримання транспортного засобу покладене на відповідні підрозділи Національної поліції України, а не органи Укртрансбезпеки.

Аналогічний висновок викладено і Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 09.08.2019 у справі № 819/586/16.

Щодо не видачі позивачу довідки про результати габаритно-вагового контролю, то варто зазначити, що пп. 4 п. 4 Порядку № 1007/1207 передбачено обов`язок посадових осіб Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю видавати довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, за формою, яка затверджена додатком 1 до Порядку № 1007/1207.

Відповідно до п. 18 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

З тверджень позивача вбачається, що довідка не видавалась під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Однак, матеріали справи містять відомості про те, що водій відмовився від підписання Акта проведення перевірки, про що до вказаного акта було внесено відповідний запис. Жодних зауважень, заперечень щодо процедури проведення габаритно-вагового контролю водієм в акті перевірки не було зазначено. А тому дані твердження позивача суд вважає безпідставними.

Що стосується доводів позивача про те, що акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом не містить посилання на вимірювальне або зважувальне обладнання, яке було використано посадовими особами Укртрансбезпеки при проведенні габаритно-вагового контролю транспортного засобу, то суд зазначає, що форма акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, встановлена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567.

Визначена форма акту не передбачає внесення до складеного документу посилання на вимірювальне обладнання, яким здійснювався габаритно-ваговий контроль, а тому доводи позивача в цій частині є безпідставними.

Щодо твердження позивача про неотримання жодних листів від відповідача, окрім відзиву із додатками, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами пунктів 25, 26, 27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 до Порядку № 1567.

Згідно з матеріалами справи листом-повідомленням за вих. № 27222/19.1/24-21 від 14.04.2021 (трек-номер 465) позивача викликано для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 11.05.2021, повідомлення вручено позивачеві 23.04.2021.

Пунктом 27 Порядку № 1567 передбачено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Отже, суд зазначає, що позивача завчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про застосування адміністративно-господарського штрафу та у позивача була можливість надати відповідні заперечення, пояснення та докази до моменту винесення оскаржуваної постанови.

При цьому, відповідач-2 не може відповідати за обставини вручення та фактичного отримання поштової кореспонденції, які від нього не залежать, та обов`язок якого обмежується додержанням відповідного строку направлення повідомлення та виду послуги відправлення.

Надсилання повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцезнаходженням позивача є належним виконанням обов`язків відповідачем щодо його інформування. При цьому відносини між оператором поштового зв`язку, який доставляє лист, та адресатом (позивачем), перебувають поза контролем відправника.

Суд наголошує, що за своєю правовою природою, розгляд справи суб`єктом владних повноважень, передбачає ніщо інше, як прийняття ним відповідного рішення, що прямо передбачене Порядку № 1567, який закріплює, що під час розгляду справи, за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відтак, відповідач у зв`язку із неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, правомірно розглянув справу без його участі.

Крім того, суд враховує, що у постанові від 22.05.2020 у справі № 825/2328/16 Верховний Суд зазначив, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 813/1790/18.

Водночас під час розгляду цієї справи судом не встановлено таких порушень процедури прийняття оскаржуваної постанови, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності.

Суд вважає за необхідне звернути увагу й на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 01.03.2018 у справі № 820/4810/17, згідно якої відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 240544 від 11.05.2021, винесена Північним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки, є правомірною, прийнятою у відповідності до вимог чинного законодавства, а відтак підстави для її скасування відсутні.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами 1 та 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа № 802/2236/17-а).

З огляду на все викладене вище та виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФРАРЕД КОНСТРАКШН» не підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, то питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 9, 72-78, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФРАРЕД КОНСТРАКШН» - відмовити повністю.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя К.С. Пащенко