Справа № 160/8260/22
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2022 року Справа № 160/8260/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Реміо» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
14.06.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Реміо» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, поданий представником позивача адвокатом Лисицею Т.І., у якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення комісії з питань реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Дніпропетровській області про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості від №9516 від 03.06.2022 р.;
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «РЕМІО» отримано в електронному сервісі ДПС «Електронний кабінет платника податків» Рішення №9516 від 03.06.2022 р. про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, відповідно до якого зазначено, що ТОВ «РЕМІО» відповідає критеріям ризиковості платника податку, підстава п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку підприємством подано повідомлення про надання інформації та копії документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку не в повному обсязі (на Повідомлення Товариства від 30.05.2022 року). Попередньо Позивач звертався з аналогічними повідомленнями до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (до зміни юридичної адреси Товариства). Проте було винесено декілька рішення про відповідність критеріям ризиковості. Рішення комісії регіонального рівня №4098 від 12.08.2021 р. оскаржувалось як необґрунтоване як нормативно, так і документально, ТОВ «РЕМІО» повторно звернулось до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (надалі за текстом «Відповідач») та надало Повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку з додатками. Дане Повідомлення було розглянуто Відповідачем, та винесено Рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості від 31 серпня 2021 року № 4328, підстава п. 8 Критерії ризиковості платника податків наявна податкова інформація». В подальшому після неодноразових усних та письмових звернень до Відповідача, Позивач втретє звернувся з Повідомленням про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку з додатками. Дане Повідомлення було розглянуто Відповідачем, та винесено Рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості від 02 грудня 2021 року № 5102, підстава п. 8 Критерії ризиковості платника податків наявна податкова інформація». Таким чином на день звернення до суду податковою інспекцією неодноразово виносились безпідставні та необґрунтовані рішення про віднесення Позивача до ризикових. Позивач не погоджується з такими рішеннями Відповідача та звертається за захистом порушеного права до адміністративного суду щодо оскарження останнього чинного Рішення №9516 від 03.06.2022 р.
Позивач посилається на те, що Станом на день звернення до суду Товариству не відомо за результатами співробітництва з якими контрагентами Товариство потрапило до ризикових. Відповідно Рішення контролюючого органу встановлено, що причиною «ризиковості» ТОВ «РЕМІО» є визнання «ризиковими» його контрагентів. Разом з тим конкретної інформації контролюючим органом не надано, що суперечить одному з основоположних правових принципів принципу правової визначеності. Позивач наголошує, що ст.61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер і навіть у випадку наявності порушень з боку контрагентів негативні наслідки не повинні стосуватись ТОВ «РЕМІО».
Крім того, на думку позивача, ТОВ «РЕМІО» у повному обсязі було дотримано принцип обачності перевірено право- та дієздатність контрагента за всіма доступними реєстрами та витребувано необхідний пакет підтверджуючих документів (копії статуту, витяги з державного реєстру юридичних осіб, платників ПДВ, копії наказу про призначення директора та його паспорту додаються). На момент укладення договору переробки давальницької сировини та на теперішній час Замовники належать до підприємств реального сектору економіки, у стані припинення не перебуває, справи про банкрутство не порушувались, у кримінальних провадженнях не фігурує, податкового боргу не мають, посадові особи цього підприємства не були включені до списку бази даних «Миротворець». Відтак, у нашої компанії не було підстав для прийняття негативних рішень в контексті співпраці із вказаними контрагентами.
Позивачем також звернута увага, що Критерії не містять визначення поняття «ризиковість здійснення господарської операції» для цілей застосування п.8 чинних Критеріїв (п.п.1.6. п.1 попередньої редакції Критеріїв). Найближчим за змістом та сферою застосування поняттям є «ризик порушення норм податкового законодавства», визначене у п.2 Порядку №1165 як: «ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту «а» або «б» пункту 185.1 статті 185, підпункту «а» або «б» пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку». При цьому є загальновідомим, що визначення ризиковим платників податків є інструментом боротьби із генеруванням та/або передачею по ланцюгу постачання «схемного» («фіктивного») ПДВ. Цей інструмент не призначений для реагування на можливі окремі порушення податкового або іншого законодавства з боку платників податків з реального сектору економіки. Водночас, для належного реагування на такі можливі порушення існують інші інструменти, зокрема, контрольно-перевірочна робота. Однак, як зазначено вище та підтверджено належним чином оформленими документами, як ТОВ «РЕМІО», так і його господарські операції не мають ознак «фіктивних» операцій.
Поряд із цим, позивач акцентує увагу, що відповідно до п.8 «Критеріїв ризиковості платника ПДВ» суть даного критерію полягає в наступному: «У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Нажаль, безпосередньо у самих оскаржуваних рішеннях податковими органами не було надано конкретну інформацію щодо того, яка ж саме операція є (за якою податковою накладною) є ризиковою і в чому суть такої ризиковості.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) провадження в адміністративній справі №160/8260/22; встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали на подання відзиву на позов та доказів.
07.07.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому Головне управління ДПС в Дніпропетровській області позовні вимоги не визнало та просило відмовити у їх задоволенні.
В обґрунтування обраної правової позиції відповідачем було зазначено, що ТOB "PEMIO" скористалося правом, визначеним пунктом 6 Порядку 1165, надати інформацію та копії документів до ДПС для розгляду питання щодо виключення з переліку ризикових платників по рішенню про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості від 12.08.2021 № 4098. Від платника шість разів отримані «Повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника» (рішення щодо відповідності ТОВ "РЕМІО" критеріям ризиковості від 31.08.2021 №4328, від 02.12.2021 №5102, від 23.12.2021 № 5214, від 09.02.2022 №3543, від 30.05.2022 №9404, від 03.06.2022 №9516. Щодо інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника» від 30.05.2022 № 1 винесено рішення від 03.06.2022 № 9516 щодо відповідності платника критеріям ризиковості.
Таким чином, відповідач посилається на те, що аналіз податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст.ст. 72, 73 і 74 Податкового кодексу України, що відповідно до ст. 74 Податкового кодексу України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, та наданих ТОВ «РЕМІО» копій первинних документів та даних уточнюючої податкової звітності недостатньо для прийняття рішення щодо невідповідності платника п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.
На думку відповідача, внесення суб`єктом владних повноважень Позивача до переліку ризикових не створює жодних перешкод для діяльності платника податку. За таких обставин і дії контролюючого органу щодо внесення до переліку ризикових», є лише службовою діяльністю працівників ДПС з виконання своїх професійних обов`язків зі збирання доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження відповідних операцій, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку. Зазначені дії самі по собі не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього обов`язкових юридичних наслідків. Натомість вимога позивача про виключення з критеріїв ризиковості таким вимогам не відповідає так як дії контролюючого органу не створюють жодних правових наслідків.
Крім того, відповідачем було наголошено на дискерційності повноважень контролюючого органу.
11.07.2022 від представника позивача адвоката Лисиці Т.І. через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, у якій представником позивача підтримано заявлені позовні вимоги та додаткового наголошено, зокрема, на тому, що Відповідач виклав необґрунтовану та надуману інформацію, яка не містить жодних доказів, а також вдався до маніпуляцій з наведенням правової позиції з посиланням на судову практику, яка не стосується діючого Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №1165 від 11.12.2019 р., а охоплює правовідносини сторін, що регулювалися Порядком №117 від 21.02.2018 р., який втратив чинність.
Відповідач в ході судового розгляду правом на подання заперечень у справі не скористався.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами економічної діяльності позивача є: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення; 33.14 Ремонт і технічне обслуговування електричного устатковання; 33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобі; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду); 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.; 81.29 Інші види діяльності із прибирання.
03.06.2022 Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №9516 яким ТОВ «РЕМІО» визнано таким, що відповідає п. 8 Критерії ризиковості платника податку (Підприємством надано повідомлення про надання інформації та копії документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку у неповному обсязі).
У рішенні вказано щодо рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Суд звертає увагу, що у відзиві на позов відповідачем зазначено, що підставою для висновку про відповідність ТОВ «РЕМІО» п. 8 Критерії ризиковості платника податку стала наступна податкова інформація:
- податковий кредит ТОВ «АВТО ТРЕЙД ЛОГІСТІК» (43652739) придбано послуги з січня по липень 2021 - Виконання робіт з обробки поверхні труб, покраска труб, роботи по штабелюванню пакетів труб, Ватість послуг з завантаження коксу в бункер на ділянці подачі шихти і брухту. Прибирання галерей, сходових маршів, конвеєрів подачі косксу становить, Вартість послуг технічного обслуговування механічного обладнання машини безперервного литва заготовок становить та інших, на загальну суму ПДВ 1875,7 тис. грн. ТОВ «РЕМІО» не надано копій первинних документів щодо взаємовідносин з контрагентам ТОВ «АВТО ТРЕЙД ЛОГІСТІК» (43652739).
При цьому, ані оскаржуване рішення, ані протокол засідання комісії не містять посилання на те, яка саме податкова інформація стала підставою для висновку про відповідність ТОВ «РЕМІО» п. 8 Критерії ризиковості платника податку.
Проте, суд звертає увагу, що доказів наявності станом на день прийняття оскаржуваного рішення такої податкової інформації та джерел її встановлення до матеріалів справи Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області також надано не було.
Не погодившись з рішенням від 03.06.2022 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, ТОВ «РЕМІО» звернулось до суду з адміністративним позовом.
Суд також звертає увагу, що в силу положень частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Оскільки предметом позову є виключно рішення комісії з питань реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Дніпропетровській області про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості від №9516 від 03.06.2022 року, то суд не надає оцінки в межах цього провадження іншим рішенням про відповідність ТОВ «РЕМІО» критеріям ризиковості платника податків.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України (далі ПК України).
Відповідно до п.п.20.1.45 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.
Пунктом 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Податковий контроль здійснюється шляхом, серед іншого, інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів (п.п.62.1.2 п. 62.1 ст. 62 ПК України).
За приписами п. 71.1 ст. 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Згідно з п. 74.1, п. 74.3 ст. 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю.
Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.
Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
Разом із цим, відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165, яка набрала чинності з 01.01.2020 року) на виконання вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України затверджено Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №1165), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.
Відповідно до пункту 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:
1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.
4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово- господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.
5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).
6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.
7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.
8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:
- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
- інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.
Відповідно до пункту 25 Порядку № 1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.
Комісія центрального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком (пункт 26 Порядку № 1165).
За змістом пункту 40 Порядку № 1165 засідання комісії контролюючого органу є правоможним за умови присутності на ньому не менше двох третин її затвердженого персонального складу.
Засідання комісії контролюючого органу проводиться у разі наявності матеріалів для розгляду.
Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.
Ведення обліку матеріалів щодо роботи комісії контролюючого органу здійснюється секретарем такої комісії.
Присутній на засіданні комісії контролюючого органу член комісії, який не згоден з рішенням комісії або утримався від голосування, повинен викласти у письмовій формі свою окрему думку, яка додається до матеріалів засідання такої комісії.
Матеріали засідання комісії контролюючого органу зберігаються десять років (пункт 43 Порядку № 1165).
Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні) (пункт 44 Порядку № 1165).
Відповідно до пункту 46 Порядку № 1165 у протоколі засідання комісії контролюючого органу зазначається перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.
У додатку 4 до Порядку № 1165 зазначено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку
Як вже зазначено судом вище, з 1 лютого 2020 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №1165 від 11 грудня 2019 року, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зокрема цим Порядком визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість (додаток 1), повноваження комісії контролюючого органу, яка приймає рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, порядок прийняття рішення комісією тощо.
Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Право на оскарження в судовому порядку Рішення про відповідність/ невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника випливає з норм пункту 6 Порядку №1165, за якими у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Право на звернення до суду також передбачено в затвердженій формі Рішення (додаток 4 до Порядку № 1165), а саме «Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку».
Тобто, Порядок № 1165, який є чинним та діяв під час прийняття спірного рішення, прямо передбачає можливість оскарження рішень про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості.
В ході судового розгляду судом встановлено, що рішенням про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника від 03.06.2022 №9516 ТОВ «РЕМІО» визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина 2 статті 2 КАС України).
При вирішенні спорів такої категорії суди попередніх інстанцій з огляду на правове регулювання характер цих відносин мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного Рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.
Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Суд зазначає, що відповідачем не надано до суду копій матеріалів, які були досліджені Комісією, що унеможливлює перевірку судом твердження контролюючого органу про те, що ТОВ «РЕМІО» надано повідомлення про надання інформації та копії документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку у неповному обсязі.
Тобто, відповідачем під час розгляду справи судом документально не доведено додержання процедури розгляду матеріалів щодо відповідності ТОВ «РЕМІО» критеріям ризиковості платника податку та висновків контролюючого органу.
Більш того, до матеріалів справи Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області не надано жодних доказів та/або пояснень щодо податкової інформації, яка стала підставою для прийняття оскаржуваного рішення.
При цьому, суд звертає увагу, що надані до відзиву схеми руху ПДВ по ТОВ «Реміо» не можуть вважатися належними доказами відповідності ТОВ «РЕМІО» критеріям ризиковості платника податку. Крім того, вказані схеми не містять ані джерела їх походження, ані підпису та прізвища, ім`я, по-батькові особи, якою вони складені, що унеможливлює перевірку судом їх достовірності.
На думку суду, така позиція державного органу, який здійснює контролюючі функції, прямо суперечить принципам податкового законодавства, в першу чергу принципу презумпції правомірності рішень платника податку.
Проте, оскільки комісія контролюючого органу прийняла оскаржуване рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація структурного підрозділу стосовно взаємовідносин з суб`єктами господарювання, які віднесені та/або свідчать про здійснення ризикових операцій, то відповідач має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.
Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 22.07.2021 у справі № 520/480/20.
З огляду на вищевикладене, оскільки відповідач не надав жодного доказу, який би досліджувався в ході засідання комісії, і який слугував підставою для прийняття оскаржуваного рішення, то у суду відсутня можливість підтвердити наявність у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області обґрунтованих підстав для віднесення ТОВ «РЕМІО» до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення комісії не містить мотивів та обґрунтувань віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.
При цьому, суд наголошує, що навіть, якщо Порядком №1165 затверджено форму рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, проте не виконання відповідачем обов`язку доказування, встановленого частиною 2 статті 77 КАС України, а саме: недоведеність суду правомірності прийняття рішення (що воно прийняте обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, за наявності визначених Порядком № 1165 підстав), є підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення.
Разом з тим, суд не приймає до уваги посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що у податкового органу наявна інформація за результатами податкового контролю, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області до суду не надано.
При цьому, податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні КАС України. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.
Поряд із цим, суд звертає увагу, що Верховний Суд в постанові від 04.06.2020 у справі №340/422/19 зазначив, що будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.06.2020 у справі №160/93/19.
Суд також вважає за необхідне зазначити, що посилання контролюючого органу на те, що у відповідача наявна податкова інформація про взаємовідносини ТОВ «РЕМІО» з «ризиковими» суб`єктами господарювання, є необґрунтованими з огляду на те, що документального підтвердження обставин того, що контрагенти позивача задіяні у проведенні ризикових операцій відповідач до суду не надав.
Більш того, зазначені доводи суперечать правилу індивідуальної відповідальності платника податків, який Європейський суд з прав людини визначив як «добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом». Вказаний підхід до визначення недопустимості порушення майнових прав особи знайшов своє продовження у праві Європейського Союзу, зокрема, в Шостій Директиві від 17.05.1977 № 77/388/EU щодо гармонізації законодавства держав-членів стосовно податків з обороту.
Окрім того, суд не може приймати до уваги доводи відповідача на на висновки Верховного Суду у справі від 03.03.2020 у справі №240/3665/19, від 20.11.2019 у справі №480/4006/18, від 27.08.2019 №540/2077/18, оскільки останні сформульовані при застосуванні норм Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, який втратив чинність 01.02.2020, та прямо суперечать положенням Порядку № 1165, який є чинним на момент виникнення спірних правовідносин.
Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку про протиправність віднесення відповідачем ТОВ «РЕМІО» до платників ПДВ, які відповідають п.8 Критеріїв ризиковості, то порушені права позивача підлягають судовому захисту.
Вирішуючи питання щодо нележаного способу захисту порушеного права позивача, суд виходить із того, що положеннями п. 6 Порядку №1165 визначено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Разом із цим, суд враховує, відповідно до пунктів 4, 10 частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Україна ратифікувала Конвенцію, тим самим взяла на себе зобов`язання гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені в її розділі І (стаття 1 розділу І Конвенції).
Відповідно до вимог статті 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.
Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Суд звертає увагу, що Верховний Суд підтримував у своїх постановах правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 справі № 21-1465а15, відповідно до якої спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, слід зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕМІО» з Переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, сплачений ТОВ «РЕМІО» при поданні адміністративного позову відповідно до платіжного доручення від 08.06.2022 №258 судовий збір у сумі 2 481,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Керуючись статтями 9, 73-77, 86, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії з питань реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Дніпропетровській області про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості від №9516 від 03.06.2022 року.
Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМІО» за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня нуль копійок).
Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Суддя І.В. Юхно