Справа № 336/3079/22
Суддя: Звєздова Н. С.
Дата ухвалення: 2022-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/3079/22
Провадження №2-а/336/41/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Звєздова Н.С., за участю секретаря судового засідання Сіляєвої Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Камаралі Любові Євгенівни, Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Донецькій області ДПП Камаралі Л.Є., Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову серії БАБ №539958 від 03.07.2022 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що постановою інспектора Камаралі Л.Є. серії БАБ №539958 від 03.07.2022, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень за те, що 03.07.2022 року о 12-30 годині в м. Київ, Площа Перемоги, 3, він, керуючи ТЗ, не виконав вимоги дорожнього знаку 4.1 «рух тільки прямо» та повернув праворуч, чим порушив ПДР України. Вважає, що докази порушення ним правил дорожнього руху у відповідача відсутні, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною, оскільки він не керував автомобілем по площі Перемоги, 3 та не повертав праворуч, порушуючи вимоги дорожнього знаку 4.1 «рух тільки прямо». Насправді ж, він зупинив автомобіль у дозволеному для цього місці (на парковці) біля кафе по пр. Перемоги, не порушуючи ПДР України.

03.08.2022 представник відповідача Департаменту патрульної поліції - Василенко Ю.Г. надала відзив на позов, в якому просила відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовує відзив тим, що як свідчать обставини справи та вбачається з оспорюваної постанови, 03.07.2022 позивач керуючи транспортним засобом SEAT LEON н.з. НОМЕР_1 порушив вимоги дорожнього знаку 4.1 «рух тільки прямо» та поверну праворуч, чим порушив ПДР України. Вказана обставина зафіксована поліцейським взводу 2 роти № 4 батальйону УПП в Донецькій області ДПП Камаралі Л.Є. за допомогою технічного приладу. Відеофайл (IMG_1730), зроблений з реєстратора, закріпленого на однострої патрульного, де можливо встановити автомобіль, на якому рухався позивач. Вказаний автомобіль, дійсно, здійснив поворот праворуч на дорозі, де рух дозволено тільки прямо, про це свідчить також розміщення автомобіля позивача під час спілкування з поліцейським та повністю спростовується твердження останнього про паркування ТЗ, оскільки, всі місця для паркування в місці вчинення правопорушення зайняті іншими автомобілями. Крім того, спілкування з позивачем, дотримання процесуальних моментів та спростування всіх доводів позивача так само зафіксовано на портативний відео реєстратор патрульного. На відеозаписі, який доданий до матеріалів справи видно, що позивача було зупинено, у зв`язку із порушенням вимог дорожнього знаку 4.1 «рух тільки прямо» ПДР України. Показання технічного приладу, що мають функції відеозапису є належним та допустимим доказом в розумінні КУпАП, такі показання доводять наявність адміністративного правопорушення. Вважає, що працівники поліції при складанні спірної постанови діяли в рамках Закону України про національну поліцію та склали постанову у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція). Позивач в адміністративному позові не надав доказів того, що він не порушував правил дорожнього руху. В свою чергу, відповідачем в якості доказу було надано диск із записом факту правомірності винесення відповідної постанови та вчинення правопорушення.

Відповідачами інспектором взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Камаралі Л.Є. та Управлінням патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції відзивів подано не було.

Ухвалою від 15.07.2022 відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду в спрощеному позовному провадженні в судовому засіданні без повідомлення сторін.

Дослідивши письмові та електронні докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно пунктом 8 частини першої статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з вимогами розділу 33 ПДР України «Дорожні знаки», знак 4.1. «Рух прямо» відноситься до наказових знаків.

Наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Наказові знаки інструктують водіїв на дії, які вони повинні прийняти чи підкоритися, або можуть позначати типи транспортних засобів яким дозволяється використовувати дорогу.

Знак 4.1. «Рух прямо» дозволяє рух лише прямо, але його дія не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знака поширюється на перехрещення проїзних частин, перед яким він встановлений. Якщо знак встановлено на початку дороги або за перехрестям, його дія поширюється на ділянку дороги до найближчого перехрестя. Знак не забороняє поворот праворуч у двори та на інші прилеглі до дороги території.

Відповідно до частини першої статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Відповідно до частини шостої статті 77 КАС якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що 03.07.2022 інспектором взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Камаралі Любов`ю Євгенівною винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №539958 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень. Місцем розгляду справи є м. Київ, Площа Перемоги, буд.3.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що «03.07.2022 о 12.30 годині в м. Київ, Площа Перемоги,3 водій керуючи ТЗ не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «рух тільки прямо» та повернув праворуч, чим порушив ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП.

В обґрунтування вказаного, представником відповідача Департаменту патрульної поліції надано файл відеозапису.

Згідно з частиною третьою статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Однак, постанова серії БАБ №539958 від 03.07.2022 у «Розділі 5» окрім не зазначення ПІБ особи, яка була водієм, назви та реєстраційного номеру транспортного засобу, яким керував водій, не містить також і номеру пункту Правил дорожнього руху, який було порушено відповідною особою.

Також у «Розділі 7» постанови не міститься інформації стосовно того, які докази до неї додаються, оскільки згідно відзиву на позов, таким доказом є файл відеозапису правопорушення, на кий я на основний доказ законності складання осопрюваної постанови, посилається відповідач у своєму відзиві.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Лучанінова проти України» (заява № 16347/02) від 9 червня 2011 року, пункт 39, зазначив наступне: «Суд зауважує, що заявницю було визнано винною у вчиненні дрібної крадіжки. Відповідно до частини 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за таке правопорушення передбачалось стягнення у вигляді штрафу або виправних робіт. З огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться, є кримінальним для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; та ухвалу щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року). Той факт, що стягнення, застосоване до заявниці Тростянецьким районним судом,- штраф - було згодом замінено на зауваження, не може позбавити правопорушення, про яке йдеться, притаманного йому кримінального характеру».

Таким чином, згідно з практикою ЄСПЛ провадження у справі про адміністративне правопорушення повинне здійснюватися із дотриманням вимог до кримінального провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Таким чином, місце, час та інші обставини вчинення адміністративного правопорушення є складовою частиною його події і підлягає доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідачем не доведено, що позивачем на Площі Перемоги, буд.3 у м. Києві було вчинене правопорушення «не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «рух тільки прямо» та повернув праворуч», оскільки файл відеозапису, наданий відповідачем, не містить доказів того, що ОСОБА_1 рухався по Площі Перемоги в м. Києві, на якій встановлено дорожній знак 4.1 «Рух прямо» та порушуючи його,здійснив поворот праворуч.

Матеріали відеофайлу носять суто інформаційний характер, а саме те, що автомобіль водія ОСОБА_1 був зупинений біля паркувального майданчика якогось кафе, на якому було розташовано декілька автомобілів, вочевидь клієнтів кафе.

На відео відсутні докази наявності (встановлення, розташування) відповідного дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» саме на вказаній ділянці дороги.

Крім того, основна частина наданого відеофайлу містить інформацію, яка не має ніякого відношення до зазначених у постанові подій, а саме: особисті розмови патрульних екіпажів між собою, з використанням великої кількості ненормативної лексики, складання протоколу та постанови у відношенні іншої особи, тощо.

З огляду на вказане, відповідачем не доведена подія адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України», заява № 63566/00, § 23, 18.07.2006).

Право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення ЄСПЛ у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30).

Оскільки подія адміністративного правопорушення не доведена відповідачем, суд дійшов висновку про відсутності необхідності надання детальної відповіді на аргументи сторін, які стосуються цієї події (правомірність здійснення та використання поліцейськими відеозапису правопорушення, тощо).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №539958 від 03.07.2022 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 246 КАС у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 139 КАС, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, проте оскільки позивачем не заявлена про це вимога, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6-9, 139, 244-246, 250, 286 КАС, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №539958 від 06.07.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень, винесену інспектором взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Камаралі Любов`ю Євгенівною.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя або безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Камаралі Любов Євгенівна, місцезнаходження: 03048, м. Київ вул. Федора Ернста,3.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції (юридична адреса: 03048, м. Київ вул. Федора Ернста,3).

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м. Київ вул. Федора Ернста,3.

Суддя: Н.С. Звєздова