Справа № 640/18292/19
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2022-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2022 року м. Київ № 640/18292/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації

про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), адреса: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (далі по тексту - відповідач), адреса: 02125, місто Київ, вулиця Курнатовського, будинок 7а, кімната 39, в якій позивач просить суд:

- визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в частині доручення розгляду заяви ОСОБА_1 від 05 серпня 2019 року про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, посадовим особам, які входить до складу комісії щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України - протиправними;

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 16 серпня 2019 року про відсутність правових підстав для винесення заяви ОСОБА_1 на розгляд комісії;

- визнати бездіяльність відповідача щодо нескладення акта обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 та невнесення до комісії подання про виплату останньому грошової компенсації - протиправною;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 серпня 2019 року про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, скласти акт обстеження матеріально-побутових умов та внести до комісії подання про виплату грошової компенсації ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що він перебуває на квартирному обліку, як внутрішньо переміщена особа з числа учасників бойових дій на підставі рішення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 25 квітня 2019 року №333.

05 серпня 2019 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, до якої, як стверджує позивач, було додано всі необхідні документи.

Листом від 16 серпня 2019 року №37/07-12047 відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для винесення його заяви на розгляд комісії з питань виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, а також членам їх сімей, у зв`язку з неможливістю доступу до його житла для складення акта обстеження матеріально-побутових умов.

Позивач з вказаними діями відповідача не погоджується та вважає їх протиправними, з огляду на те, що керівником Управління, протиправно, прийнято рішення про доручення розгляду його заяви особам, які входять до складу комісії.

На переконання позивача, допущено виникнення конфлікту інтересів у посадових осіб, які мали внести подання про призначення грошової компенсації на розгляд комісії з однієї сторони, та як посадових осіб - членів комісії, які повинні таке подання розглянути.

Більш того, позивач у своїй позовній заяві вказує на те, що відповідач пропонував йому визначитись з датою та часом обстеження матеріально-побутових умов, проте, позивач повідомив, що вказана пропозиція не грунтується на вимогах законодавства, а також звернув увагу відповідача на те, що він не заперечує проти складення акта обстеження його матеріально-побутових та наполягав на його складенні.

В свою чергу, як вказує позивач, відповідач повідомив його про неможливість складення акта обстеження за місцем знаходження Управління та без участі позивача, оскільки він своїм підписом засвідчує достовірність даних, вказаних у акті та наполягав на визначенні дати та часу для обстеження місця проживання.

У відповідь на вказаний лист, позивач у своєму листі зазначив, що у відповідача наявна вся необхідна та достатня інформація про нього, яка має бути зазначена в акті та вважав за можливе складення такого акта без його участі. Також, додатково повідомив відповідача про відмову від підпису у акті та про відсутність заперечень проти його складення без його участі.

Крім того, у позовній заяві позивач зазначає, що станом на 14 січня 2019 року відповідач вважав за можливе складення зазначеного акта без його участі та без його підпису.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що твердження позивача щодо наявності конфлікту інтересів є безпідставними, оскільки заява від 05 серпня 2019 року, а також листування з позивачем були вчинені не членами комісії, а посадовими особами управління.

Крім того, представник відповідача послався на те, що позивачу неодноразово пропонувалось визначитись з датою та часом (навіть неробочим) обстеження матеріально-побутових умов позивача, проте, доступу до помешкання позивач не надав, акт обстеження матеріально-побутових умов позивач відмовився.

Оскільки, акт обстеження складено не було, подання позивача на розгляд не виносилось на розгляд комісії у відповідності до вимог законодавства.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача повторно розглянути його заяві від 05 серпня 2019 року, то, представник відповідача зазначив, що на момент внесення даних до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, держателем якої є Мінсоцполітики, програмне забезпечення сегмента «Облік ВПР» не давало можливості ідентифікувати район міста Києва до якого територіально віднесено житловий будинок.

Проте, за відомостями Департаменту архітектури та містобудування виконавчого органу Київської міської ради (Київської районної державної адміністрації) будівля №93 по вулиці Червоноткацька в місті Києві відноситься до Деснянського району міста Києва, про що повідомлено позивача.

На підставі вищевикладеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Не погоджуючись з доводами, викладеними у відзиві на позовну заяву, позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій останній послався на те, що з відзиву він дізнався, що акт обстеження житлово-побутових умов було складено, а тому заперечення відповідача щодо відсутності підстав для внесення подання до комісії є спростованими самим же відповідачем.

Щодо посилання відповідача на те, що його прийнято на квартирний облік як внутрішньо переміщену особу з числа учасників бойових дій, тому, оскільки місце його перебування на квартирному обліку є Дніпровський район міста Києва, то заява про призначення грошової компенсації подається до органу соціального захисту населення цього району, а тому, на переконання позивача, його заява має бути розглянута саме відповідачем.

У письмових запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву представник відповідача послався на те, що позивачу було рекомендовано звернутись за вирішенням вказаного питання до Управління праці та соціального захисту Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, тобто, за місцем фактичного проживання позивача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду адміністративної справи №640/18292/19 визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Патратій О.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статей 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України за наявними в матеріалах судової справи доказами після спливу строків для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.

Розпорядженням керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2021 року №390 адміністративна справа №640/18292/19 передана на повторний автоматичний розподіл між суддями у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Патратій О.В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду адміністративної справи №640/18292/19 визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Гарника К.Ю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року прийнято до провадження адміністративну справу №640/18292/19 та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявної в матеріалів справи копії посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Головним управлінням Національної поліції в Луганській області 04 лютого 2016 року, ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій.

Відповідно до копії довідки від 30 травня 2018 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 взято на облік як внутрішньо переміщену особу за адресою фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідно до витягу з розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 25 квітня 2019 року №333 ОСОБА_1 взято на квартирний облік за місцем проживання: АДРЕСА_3 .

05 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з заявою, в якій просив направити надані ним документи на розгляд Комісії про питання виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, а також членів їх сімей, що призначення грошової компенсації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018 року №280, як внутрішньо переміщеній особі, що захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення та визнаний учасником бойових дій. До вказаної заяви було додано: копію паспорта, копію ідентифікаційного коду, копію посвідчення учасника бойових дій, копію довідки про безпосередню участь в АТО; довідка про взяття на облік ВПО.

Вказану заяву було прийнято посадовою особою відповідача ОСОБА_2 .

Листом від 06 серпня 2019 року №37/18-11552 Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з метою винесення на розгляд комісії питання виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, як внутрішньо переміщеній особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України запропоновано визначитись із датою та часом обстеження його матеріально-побутових умов проживання для складення відповідного акта. Вказаний акт був підписаний начальником ОСОБА_3 .

Листом від 06 серпня 2019 року позивач повідомив Управління про те, що він вважає за можливе складення такого акта за місцезнаходженням відповідача, без його участі та на підставі поданих до заяви документів, а також повідомив, що на початку 2019 року Управлінням вже складався такий акт за його відсутністю, проти складання Якого він не заперечував.

Листом від 08 серпня 2019 року №37/07-11700 Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації повторно запропоновано ОСОБА_1 визначитись з датою та часом (за згодою позивача це може бути його неробочий день) для складання акта обстеження житлово-побутових умов проживання. Вказаний акт був підписаний начальником ОСОБА_3 .

У відповідь на вказаний лист ОСОБА_1 направив лист, в якому зазначив про свідоме ігнорування відповідачем положень статті 30 Конституції України та вчинення спроб проникнення до його житла. Також, зазначив про відсутність заперечень щодо надання соціальним інспекторам Управлінням права складати акти обстеження, проте, без обмеження прав та законних інтересів особи. Більш того, позивач зазначив, що у своїх листах відповідач не послався на норми законодавства, які б дозволяли посадовим особам управління входити до його житла, втручатись в його особисте та сімейне життя, збирати про нього конфіденційну інформацію. У вказаному листі, позивач у тому числі зазначив про відмову від підпису акта обстеження та про відсутність заперечень проти його складання без його участі.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії акта №6877 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 08 серпня 2019 року за адресою: АДРЕСА_3 , державним соціальним інспектором Управління було здійснено вихід за адресою. Двері помешкання ніхто не відчинив.

Листом від 16 серпня 2019 року №37/07-12047 Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для винесення на розгляд комісії наданих останнім заяви від 05 серпня 2019 року та долучених до неї документів для отримання грошової компенсації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018 року №280, у зв`язку з неможливістю доступу до квартири АДРЕСА_4 для складення акта обстеження матеріально-побутових умов проживання. Вказаний лист підписаний начальником ОСОБА_3 .

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до Розпоряджень Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 07 листопада 2016 року №631, від 30 березня 2017 року №157, від 30 травня 2019 року №425 утворено комісію Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації щодо розгляду заяв членів сімей загиблих військовослужбовців та інвалідів про виплату грошової компенсації (з питання виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, а також членів їх сімей), до складу якої не входили ані начальник ОСОБА_3 , за підписом якого, надавались відповіді позивачу, ані ОСОБА_2 , яка приймала 05 серпня 2019 року заяву позивача разом з доданими до неї документами.

Відтак, твердження позивача щодо наявності конфлікту інтересів є безпідставними та такими, що не можуть бути покладені в основу даного рішення суду.

Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 20 вересня 2019 року №0570202/3-17669 будівля №93 по вулиці Червоноткацій у місті Києві територіально знаходиться в Деснянському районі міста Києва.

Вказані вище обставини стали підставою для звернення до адміністративного суду з цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та які потребують поліпшення житлових умов (далі - грошова компенсація) відповідно до Житлового кодексу Української РСР та перебувають не менш як один рік на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб за місцем фактичного проживання в межах м. Києва або в межах однієї області згідно з відомостями Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб за умови, що зміна місця проживання протягом року в межах однієї області не призводить до збільшення розміру компенсації, визначаються Порядком виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018 року №280 (далі по тексту - Порядок №280 (тут і надалі в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин)).

Відповідно до пункту 2 Порядку №280 право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (далі - квартирний облік), та перебувають не менш як один рік на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб за місцем фактичного проживання в межах м. Києва або в межах однієї області згідно з відомостями Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб за умови, що зміна місця проживання протягом року в межах однієї області не призводить до збільшення розміру компенсації.

Пунктом 4 Порядку №280 передбачено, що для розгляду подання про виплату грошової компенсації утворюються за поданням структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, міських, районних у містах (крім м. Києва) рад (далі - органи соціального захисту населення) за рішенням виконавчого комітету міської, районної в місті (в разі її утворення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації комісії щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України (далі - комісія). До складу комісії входять представники виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, структурних підрозділів районних, районних у м. Києві держадміністрацій з питань соціального захисту населення, економіки, фінансів, квартирного обліку, капітального будівництва, громадських об`єднань ветеранів антитерористичної операції (за їх згодою).

У відповідності до пункту 5 Порядку №280 до повноважень комісії належить:

перевірка:

- перебування внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, на обліку в базі даних та наявності статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" або статусу особи з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 зазначеного Закону;

- складу сім`ї внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України;

- факту проживання не менш як один рік у межах м. Києва або в межах однієї області згідно з відомостями Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб за умови, що зміна місця проживання протягом року в межах однієї області не призводить до збільшення розміру компенсації відповідно до пунктів 17 і 18 цього Порядку;

- наявності документів про взяття на квартирний облік внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, та членів сім`ї;

- факту спільного проживання членів сім`ї внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, на яких нараховується грошова компенсація;

- майнових прав на нерухоме майно внутрішньо переміщеної особи та всіх членів її сім`ї, на яких розраховується грошова компенсація, або факту відчуження такого майна протягом п`яти років, що передують даті подання заяви про призначення грошової компенсації;

прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні грошової компенсації;

визначення розміру грошової компенсації;

Згідно пункту 6 Порядку №280 заяву про призначення грошової компенсації внутрішньо переміщена особа або її законний представник особисто подає органу соціального захисту населення за місцем перебування на квартирному обліку.

У відповідності до підпунктів 1, 3, 7 пункту 7 Порядку №280 до заяви додаються копії: документа, що посвідчує внутрішньо переміщену особу, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України; в разі подання документів законним представником - документи, що посвідчують особи тих, від чийого імені подається заява, а також документ, яким надано повноваження законному представникові представляти таких осіб, оформлений відповідно до законодавства; для учасників бойових дій - посвідчення встановленого зразка згідно з додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. № 302 "Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни"; 7) довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та кожного із членів її сім`ї, передбаченої Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509

Пунктами 9, 10 Порядку №280 передбачено, що орган соціального захисту населення не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дати прийняття заяви з усіма необхідними документами обстежує матеріально-побутові умови внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, про що складає акт за формою, встановленою Мінсоцполітики. Після складення акта обстеження матеріально-побутових умов внутрішньо переміщеної особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, орган соціального захисту населення не пізніше ніж через три робочих дні вносить до комісії подання про виплату грошової компенсації.

Наказом Мінсоцполітики №95 від 28 квітня 2004 року, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, затверджена форма Акта обстеження матеріально-побутових умов, яка передбачає підпис особи, ка може засвідчити достовірність даних, наведених в акті.

Так, в даному випадку, спір між сторонами фактично виник у зв`язку з відмовою позивача у наданні посадовим особам Управління доступу до свого помешкання за адресою: АДРЕСА_3 та у звёязку з тим, що позивач наполягав на складенні акта обстеження матеріально-побутових умов за його відсутністю.

Між тим, обгрунтовуючи неможливість подання заяви позивача на розгляд комісії, відповідач зазначає про неможливість обмеження житлово-побутових умов позивача, відповідно, відсутність можливості скласти акт обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача.

Водночас, слід звернути увагу, що в матеріалах справи все ж таки міститься копія акта №6877 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 08 серпня 2019 року.

Суд наголошує, що Порядок №280 не містить в собі жодного посилання, що вказаний акт має містити відомості саме щодо фактичного обстеження матеріально-побутових умов проживання особи, а не неможливості провести таке обстеження.

Тобто, чинний на момент виникнення спірних правовідносин Порядок №280 передбачав виключно наявність акта обстеження матеріально-побутових умов проживання особи, незалежно від змісту вказаного акта.

Таким чином, судом встановлено вчинення відповідачем протиправної бездіяльності щодо не направлення до комісії не пізніше ніж через три робочих днів подання про виплату грошової компенсації позивачу, відповідно, позовні вимоги у вказаній частині є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання бездіяльності відповідача щодо нескладення акта обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 , суд вказує на їх безпідставність, оскільки в матеріалах справи наявна копія акта обстеження матеріально-побутових умов проживання №6877 від 08 серпня 2019 року, а тому позовній вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині позовних вимог про визнання дій Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в частині доручення розгляду заяви ОСОБА_1 від 05 серпня 2019 року про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, посадовим особам, які входить до складу комісії щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України - протиправними, суд зазначає, що судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що заява ОСОБА_1 від 05 серпня 2019 року взагалі не була розглянута по суті посадовими особами Управління. Більш того, відповідно до матеріалів справи, посадові особи відповідача, зокрема, яка приймала заяву позивача та яка надавала відповіді позивачу на його звернення не є членами комісії, а відтак, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 16 серпня 2019 року про відсутність правових підстав для винесення заяви ОСОБА_1 на розгляд комісії, суд зазначає, що лист від 16 серпня 2019 року №37/07-12047, яким позивача повідомлено про відсутність підстав для винесення на розгляд комісії заяви позивача разом з доданими до неї документами є не рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні вимог Кодексу адміністративного судочинства України, а носить лише інформаційний характер, відповідно, відсутні підстави для задоволення вказаних позовних вимог.

В свою чергу, суд звертає увагу на те, що відповідно до листа від 28 грудня 2021 року №7/07-16555 відповідач повідомив про те, що 24 грудня 2021 року позивач отримав свою справу квартирного обліку для передачі до відділу обліку та розподілу житлової площі Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації за місцем проживання та забезпечення житловою площею, так як останній проживає за адресою: АДРЕСА_5 , що відноситься до Деснянського району міста Києва.

Вказані обставини також підтверджено копією супровідного листа з власноручно зробленою розпискою про отримання справи позивачем та витягом з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб про зняття з 23 грудня 2021 року з обліку внутрішньо переміщених осіб в Дніпровському районі міста Києва ОСОБА_1 .

За таких підстав, зважаючи, що на теперішній час в Управлінні праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації відсутня справа ОСОБА_1 , а також з урахуванням того, що останній знятий з обліку внутрішньо переміщених осіб в Дніпровському районі міста Києва, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 05 серпня 2019 року та внести подання про виплату грошової компенсації.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірності вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини 5 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, яка полягає у не вчиненні дій, передбачених пунктом 10 Порядком виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018 року №280, зокрема, у невнесенні не пізніше ніж через три робочих дні до комісії подання про виплату або відмову у виплаті грошової компенсації ОСОБА_1 .

3. У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

4. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя К.Ю. Гарник