Справа № 160/6661/20
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2022-08-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 серпня 2022 року м. Дніпросправа № 160/6661/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Земляника" на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року в адміністративній справі № 160/6661/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Земляника" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними і скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

18.06.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Земляника" (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач-1), Державної податкової служби України (далі - відповідач-2), у якій просив: визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19.05.2020 року № 1570491/41544169 про відмову в реєстрації податкової накладної від 12.12.2019 року № 5; визнати протиправним та скасувати рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних , винесеного Головою комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 09.06.2020 року № 20306/41544169/2, яким залишено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМЛЯНИКА», , про відмову в реєстрації податкової накладної від 12.12.2019 року № 5 без задоволення; зобов`язати Державну податкову служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕМЛЯНИКА», , податкову накладну від 12.12.2019 року № 5 датою її фактичного направлення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року у справі № 160/6661/20 позовну заяву задоволено частково, а саме суд: визнав протиправним та скасував рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19.05.2020 року № 1570491/41544169 про відмову в реєстрації податкової накладної від 12.12.2019 року № 5; зобов`язав Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 5 від 12.12.2019 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Земляника». У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

06.08.2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Земляника» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою представника про встановлення судового контролю по справі №160/6661/20, в якій просить зобов`язати Державну податкову службу України подати протягом одного місяця з дати набрання законної сили ухвали суду про встановлення судового контролю звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 року у справі №160/6661/20 в частині зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну №5 від 12.12.2019 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Земляника».

В обґрунтування заяви зазначено, що на даний момент рішення суду не виконано. Представник заявника вказує, що звертався з виконавчим листом з метою примусового виконання рішення суду до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, проте рішення суду не виконано.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року в задоволенні заяви про встановлення судового контролю в адміністративній справі відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального та матеріального права, просив оскаржену ухвалу скасувати та задовольнити заяву про встановлення судового контролю.

В апеляційній скарзі позивач зазначив, що існує фактична відмова відповідача від виконання рішення суду в частині виплати суми заборгованості, відверте ігнорування рішення суду та його тривале невиконання всупереч вимогам статті 129-1 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень, що, крім іншого, підриває авторитет судової влади, у тому числі в частині обов`язковості виконання судових рішень, що вже неодноразово ставало предметом розгляду Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, та підтверджено матеріалами справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 року у справі №160/6661/20 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Земляника» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме суд визнав протиправним та скасував рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19.05.2020 року № 1570491/41544169 про відмову в реєстрації податкової накладної від 12.12.2019 року № 5; зобов`язав Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №5 від 12.12.2019 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Земляника».

Рішення суду набрало законної сили 16.12.2020 року.

25.02.2021 року представник позивача звернувся з виконавчим листом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

10.03.2021 року відкрито виконавче провадження №64767577 з примусового виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 року у справі №160/6661/20.

03.11.2021 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашової А.М. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №64767577.

В постанові зазначено, що державним виконавцем 03.11.2021 року до органу досудового розслідування направлено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013, у рішенні від 26.06.2013 року звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Відповідно до ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, можна дійти висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, а не обов`язком.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

У разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Так, згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 6 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що при виконанні рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Після закінчення наданого строку, державний виконавець перевіряє виконання рішення суду. У разі невиконання рішення суду, державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу, вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання рішення державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу та попередження про кримінальну відповідальність, після чого звертається до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення за ст. 382 Кримінального кодексу України.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 10.03.2021 року за результатами розгляду заяви позивача було відкрито виконавче.

03.11.2021 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашової А.М. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №64767577, в якій зазначено, що на боржника вже було накладено штраф 06.10.2021 року та 03.11.2021 року постановами державного виконавця в рамках виконавчого провадження №64767577, а тому накладення штрафу ще й судом не є ефективними діями, спрямованими на виконання рішення суду. Отже, державним виконавцем 03.11.2021 року до органу досудового розслідування направлено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Наразі, перевірка дій боржника стосовно виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 року у справі №160/6661/20 здійснюється органом досудового розслідування.

Таким чином, позивачем не вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України "Про виконавче провадження". У суду відсутні докази того, що загальний порядок виконання судового рішення не призведе до очікуваного результату.

При цьому, згідно частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

При цьому, в клопотанні позивачем не наведено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в ухвалі Верховного Суду від 04.10.2019 року у справі № 826/6528/18, в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06.05.2019 року у справі № 826/9960/15.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Земляника" на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року в адміністративній справі № 160/6661/20 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко

суддя В.А. Шальєва