Справа № 420/3920/22
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2022-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3920/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» (вул. Остапа Вишні,1-Б, м. Одеса, 65000) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська,5 м. Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» (далі - ТОВ «РОСТГРУП ПД») до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - ГУ ДПС), в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 08.12.2021 року №29978/15-32-07-02 в частині збільшення суми податку на прибуток підприємства у розмірі 3337500грн за основним зобов`язанням та у розмірі 489389 грн за штрафними санкціями, №29979/15-32-07-02, №29980/15-32-07-02, №29981/15-32-07-02, №29989/15-32-07-02, №29942/15-32-07-02, №30033/15-32-07-13 (т.1 а.с.1-29).

Позивач зазначив, що рішення, які оспорюються прийняті на підставі Акту планової виїзної перевірки від 26.08.2021 року №18000/15-32-07-02/37679391 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2018 по 31.03.2021 року.

Позивач не погоджується з висновками акту перевірки та вказує, що основним напрямком діяльності ТОВ «РОСТГРУП ПД» є виконання ремонтних та будівельних робіт за допомогою спецтехніки, таких як виїмка та вивіз ґрунту; послуги демонтажу стін та старих будівель; земляні роботи; прибирання та вивезення снігу, чищення дахів; викопування котлованів; ущільнення ґрунту; послуги автогідропідйомника; вертикальне планування ґрунту та сипучих матеріалів та інші послуги.

У п.3.1.1.1.1 Акта перевірки перевіряючи дослідили первинні документи по взаємовідносинам з фізичними особами підприємцями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , проте ними зазначені однорідні та хибні порушення щодо вказаних контрагентів, а саме - відсутність документально потвердженої інформації про залучену техніку, транспорт, послуги яких, відповідно до актів виконаних робіт отримано від цих контрагентів.

В акті перевірки не заперечується наявність договорів з вказаними контрагентами. Всі роботи, які ними виконувались оформлені належними первинними документами та оплачені. Вказані обставини не оспорюються в Акті перевірки, також не оспорюється відображення вказаних операцій в бухгалтерському та податковому обліку підприємства. Перевіряючими досліджені, проте не прийняти до уваги, використання позивачем послуг від вказаних контрагентів для виконання договорів з ТОВ «АРТ ВИЛЛЬ», ТОВ «СТІМАКС», ТОВ «АЛЬКАРІМ-БУМ», ТОВ «НЕРУМ», ТОВ «АЛЬТРА ІНВЕСТ», ТОВ «Проектно-будівельна компанія «АЛЬЯНС».

Позивач не погоджується із зазначенням в Акті перевірки наявності ним порушень податкового законодавства по господарським взаємовідносинам з TOB «АКВА-ЕІР», оскільки висновки перевіряючих ґрунтуються не на первинних документах щодо господарських операцій позивача з вказаним контрагентом, а на даних систем контролюючого органу про вказаного контрагента, проте законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентом вимог податкового законодавства.

Також позивач категорично не погоджується із зазначенням в Акті перевірки щодо порушення податкового законодавства у зв`язку з утриманням на балансі основних засобів автомобілів та двох кранів баштових Liebherr 120 НС у зв`язку з тим, що використання вказаних засобів не пов`язано з господарською діяльністю.

Позивач вказує, що на обліку підприємства знаходиться чотири крані баштові Liebherr 120 НС, кожен має інвентарний номер. Відповідачем не зазначено в акті перевірки які саме крані він вважає такими, що не використовувались в господарській діяльності, що не відповідає вимогам діючого на час спірних правовідносин Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 року №395 (далі Порядок №395) щодо викладення фактів порушень податкового законодавства чітко, об`єктивно та повною мірою, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів.

Щодо використання автомобілів у господарської діяльності позивач зазначив, що наказами по підприємству кожен з автомобілів закріплених за працівниками підприємства (директором та іншими), автомобілі зберігаються за місцем знаходження підприємства та на використання вилаються шляхові листи. Позивач вказує, що специфікою господарської діяльності ТОВ «РОСТГРУП ПД», укладанням договорів підряду в різних населених пунктах та областях України, діяльність працівників має роз`їзний характер виконання своїх посадових обов`язків, що безпосередньо зазначено в їх посадових інструкціях та відповідних наказах. Роз`їзний характер виконання обов`язків уповноважених представників товариства пов`язаний з вимогами замовників по договорам підряду щодо присутності відповідальних представників ТОВ «РОСТГРУП ПД» на спільних оперативних нарадах з приводу виконання робіт за місцем знаходження об`єкту, обов`язком бути присутніми на об`єктах при здійсненні прийому-передачі робіт, та в інших випадках. Цим спростовуються твердження відповідача, що транспортні засоби не використовуються в господарській діяльності.

Щодо меблів придбаних у постачальника Inga Tartakowski/Desing und Einrichtungsstudio formforhome (Німеччина) за контрактами №071019 від 07.10.2019, №141119 dsl 14/11/2019, №180520 від 18.05.2020 року, позивач вказує, що вказані меблі були передані в оренду згідно з договором оренди меблів від 01.06.2021 з ТОВ «Центр підготовки пілотів». Згідно з договором були перераховані кошти за оренду меблів. Всі господарські операції підтверджені первинними документами та відображені в бухгалтерському та податковому обліку.

Відображене в акті перевірки порушення у сфері податків на доходи фізичних осіб та відповідно військового збору стосується господарських взаємовідносин ТОВ «РОСТГРУП ПД» з ФОП ОСОБА_4 .

В Акті перевірки відповідачем зазначено, що ТОВ «РОСТГРУП ПД» не утримало та не перерахувало податок на доходи фізичних осіб на суму 12249,00грн та відповідно військовий збір на суму 1020,75грн з посиланням на пп.38.9 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ, відповідно до якого під час нарахування (виплати) фізичним особам - підприємцям, місцезнаходженням або місцем проживання яких є тимчасова окупована територія (незалежно від системи оподаткування), доходу від здійснення ними підприємницької діяльності суб`єкт господарювання та/або самозайнята та/або, які нараховують (виплачують) такий дохід, зобов`язані утримати податок на доходи у джерела виплати.

В обґрунтування позовних вимог щодо протиправності висновків акту перевірки позивач зазначив, що місце проживання фізичної особи, що визначено ст.29 ЦКУ та податкова адреса платника податків (ст.45 ПКУ) не є тотожними термінами, тому застосування законодавцем у пп.38.9 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ терміну «місце проживання» зумовлює з`ясування його змісту у розумінні положень ст.29 ЦКУ.

Позивач просить звернути увагу суду на висновки ЄСПЛ у справі "Щокін проти України", а саме на висновок, що відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення важливого фінансового питання, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника. Також у зазначеному рішенні ЄСПЛ окремо наголосив на вимозі національного законодавства відносно того, що в разі, коли національне законодавство припускало неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків платників податків національні органи були зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для платника податків (що повністю відповідає приписам пп4.1.4 п.4.1 ст.4 ПКУ.

Крім того, Ясинуватсько-Авдіївська ДПІ Головного управління ДПС у Донецькій області знаходиться за адресою Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 19, тобто на підконтрольній території України. Відповідно до ДПІ, розділу «Дізнайся більше про свого бізнес-партнера» ФОП ОСОБА_4 не має податкового боргу. Виходячи з викладеного, ФОП ОСОБА_4 сплачує податки та збори на території України. Накладення відповідачем зобов`язання на ТОВ «РОСТГРУП ПД» сплатити суму податку на доходи фізичних осіб та військового збору відповідно до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень може мати своїм наслідком подвійну сплату одного й того самого податку і збору як позивачем так і ФОП ОСОБА_4 .

Позивач наполягає на безпідставності та хибності висновків Акту перевірки щодо порушення ним вимог податкового законодавства та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 23.02.2022 року позов залишений без руху та позивачу наданий строк на усунення недоліків. Ухвалою суду від 12.07.2022 року продовжений строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 01.08.2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Представник відповідача в процесі підготовки справи до розгляду подав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову, вважав податкові повідомлення-рішення правомірними, прийнятими у відповідності до вимог законодавства. У відзиві на позов навів зміст акту перевірки, на підставі висновків якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а також навів норми законодавства.

Представник відповідача у відзиві, як і перевіряючі в Акті перевірки, не заперечував наявності первинних документів, які досліджені перевіряючими, наявності всіх необхідних реквізитів у цих документах щодо відображення господарських операцій. Представник підтримав висновки Акту перевірки (т.14 а.с.28-55).

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій виклав доводи, зазначені у позові, в обґрунтування позовних вимог та наполягав на їх задоволенні (т.14 а.с.74-90).

Ухвалою суду від 30.08.2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено у судове засідання.

У судовому засіданні 27.09.2022 року представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав зазначених в позові та зазначив, що ТОВ «РОСТГРУП ПД» є діючим підприємством та має багато контрагентів за різними господарськими операціями, які повністю відображені в бухгалтерському та податковому обліку, але виїзна перевірка проведена поверхово, перевіряючи лише два дні знаходились на підприємстві, всі документи за їх вимогою надавались, висновки акту перевірки є необґрунтованими, а оскаржувані рішення неправомірними.

Представник відповідача у судовому засіданні не визнав позовні вимоги та просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позов.

Ухвалою суду від 27.09.2022 року вирішено подальший розгляд справи здійснити у письмовому провадженні.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані ними докази, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» зареєстровано 28.04.2011 року номер запису 0041678, знаходиться на податковому обліку в органах державної податкової служби, є платником ПДВ.

Основним видом господарської діяльності ТОВ «РОСТГРУП ПД» є за кодом КВЕД 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у. 2720. Цей клас включає: будівельні роботи, спеціалізовані на одному аспекті, що поєднує різні види споруд, і які вимагають спеціалізованих навичок або устаткування; будівництво фундаментів, у т.ч. забивання паль; волого- та водоізоляційні роботи; зневоложення будівель; проходку шахтних стволів (шурфів); установлення сталевих конструкцій; гнуття сталевої арматури; укладання цегли та каменю; установлення риштовань, робочих площадок та їх демонтаж, крім надання їх в оренду; установлення димоходів і промислових печей; роботи, що вимагають спеціалізованих вимог доступу і певних навичок роботи на висоті, а також використання відповідного устаткування й оснащення, наприклад, роботи на висотних спорудах; підземні роботи; будівництво відкритих плавальних басейнів; очищення паром, піскоструминне оброблення та інші подібні роботи для зовнішніх стін будівель;оренду кранів та іншого будівельного устаткування з оператором, яке розміщене на будівельному майданчику; оренду будівельної техніки без оператора. Додатковими іншими видами діяльності є 43.11 Знесення; 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; 43.33 Покриття підлоги й облицювання стін; 47.30 Роздрібна торгівля пальним; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устаткування.

На підставі наказу від 07.07.2021 року №4706-п з 28.07.2021 року по 10.08.2021 року ГУ ДПС проведено перевірку позивача, за результатами якої складений Акт від 26.08.2021 року №18000/15-32-07-02/37679391 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2018 по 31.03.2021 року (т.1 а.с.30-112).

Згідно з висновком Акту від 26.08.2021 року ТОВ «РОСТГРУП ПД» порушено:

- п.44.1, 44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 ПКУ, п5., п.6, п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 Втрати, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 3 433 685 грн;

- п.198.1, п.198.3, п. 198.5, п. 198,6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 ПКУ, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму на 4800833грн;

- п.201.1, 201.10 ст.201 ПКУ, в результаті чого ТОВ «РОСТГРУП ПД» не складено та не зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригувань на суму 4399762,4грн;

- пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та п.119.2 ст.119, п.176.2 ст. 176 ПКУ та порядку заповнення Розділу І та Розділу ІІ Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ), затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4;

- пп. 14.1.180, пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14, пп. 162.1.1., пп. 162.1.3 п. 162.1 ст. 162, пп. 163.1.1, пп. 163.1.2. п.163.1, пп. 163.2.1, пп. 163.2.2 п. 163.2 ст.163, пп. 164.1.1, пп.164.1.2 п. 164.1, пп. 164.2.1 п. 164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2, 168.1.3 п.168.1, п. 168.3., пп. 168.4.1, пп. 168.4.2, п.168.4.7 п. 168.4 ст.168, п.171.1, абз. «а» п.171.2 ст 171, абз. «а» п. 176.2 ст. 176 ПКУ, підприємство не утримало та не перерахувало податок на доходи фізичних осіб у періоді з 01.10.2018 по 31.03.2021 на загальну суму - 12 249,00 грн, у тому числі: березень 2019 -3 780,00 грн; квітень 2019 - 3 879,00грн; березень 2020 - 4 590,00грн;

- пп.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення», пп.162.1.1,пп.162.1.2,аа.162.1.3 п.162.1, ст. 162, пп. 163.1.1, пп. 163.1.2 п.163.1, пп. 163.2.1, пп. 163.2.2. п.163.2. ст. 163, ст. 168, п.171.1, ст. 171, п.176 ПКУ ТОВ «РОСТГРУП ПД» не сплачено військовий збір за період з 01.07.2017 по 30.09.2019 на загальну суму 1020,75 грн, у тому числі: березень 2019-315,00 грн; квітень 2019-323,25 грн; березень 2020-382,50 грн.

На підставі акту перевірки ГУ ДПС прийняло податкові повідомлення рішення від 08.12.2021 року:

№29978/15-32-07-02 про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток на 3433685,00грн за податковими зобов`язаннями, 513435,00грн за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1 а.с.138-139);

№29979/15-32-07-02 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 4800833,00грн за податковими зобов`язаннями, 1200208,00грн за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1 а.с.140-141);

№29980/15-32-07-02 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на додану вартість на 42338,00грн у зв`язку із завищенням суми від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на додану вартість на 42338,00грн по податковій декларації за реєстраційним номером від 19.04.2021 року за березень 2021 року (т.1 а.с.142-143);

№29981/15-32-07-02 про застосування штрафних санкцій у розмірі 13992,00грн за платежем податок на додану вартість на підставі п.120.1.2 ст.120 ПКУ за встановлене актом перевірки відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку, встановленого ст.201 ПКУ, податкових накладних /розрахунків корегування (т.1 а.с.144-145);

№29989/15-32-07-02 про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з військового збору за податковими зобов`язаннями на 1020,75грн, за штрафними санкціями на 63,83грн (т.1 а.с.147);

№29942/15-32-07-02 про застосування штрафних санкцій у розмірі 1020,00грн за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (т.1 а.с.148);

№30033/15-32-07-13 про збільшення грошового зобов`язання з податків та зборів, пені на доходи фізичних осіб на 12249,00грн за податковими зобов`язаннями, 765,00грн за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1 а.с.146).

Позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення від 08.12.2021 року №29979/15-32-07-02, №29980/15-32-07-02, №29981/15-32-07-02, №29989/15-32-07-02, №29942/15-32-07-02, №30033/15-32-07-13 у повному обсязі, податкове повідомлення рішення від 08.12.2021 року №29978/15-32-07-02 - в частині збільшення суми податку на прибуток у розмірі 3337500,00грн за основним зобов`язанням та у розмірі 489389,00грн за штрафними санкціями у зв`язку з визнанням порушення встановленого актом перевірки щодо заниження об`єкту оподаткування в сумі 534360,70грн, з яких податок на прибуток складає 96184,93грн (18% від 534360,70грн), яке утворилося внаслідок отримання послуг та товарів від S.C. «Netram-grup» S.R.I. (Республіка Молдова).

Стаття 44 ПКУ встановлює вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, а також документального підтвердження виконання вимог податкового та іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи

Згідно з п.44.1, 44.2 ст.44 ПКУ для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Стаття 134 ПКУ визначає об`єкт оподаткування податку на прибуток, яким відповідно до пп.134.1.1 п.134, зокрема є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Згідно з п.135.1 ст.135 ПКУ базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із ст.134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Стаття 198 ПКУ регламентує питання податкового кредиту.

Згідно з п.198.1 ст.198 ПКУ до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 198.3 ст.193 ПКУ щодо формування податкового кредиту встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначені правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Стаття 1 вказаного Закону, про порушення якої вказано в акті перевірки наводить перелік понять, у якому вони вживаються у Законі.

Згідно з п.2 ст.3 Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.1,5 статті 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Пунктами 5,6, 7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. №318,визначено, що витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Стаття 201 ПКУ регламентує питання щодо податкової накладної.

Згідно з п. 201.1 ст.201 ПКУ на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Вказаним п. 201.1 ст.201 ПКУ визначені також обов`язкові реквізити, які зазначаються у податковій накладній.

Пункт 201.10 ст.201 ПКУ визначає питання порядку та строків реєстрації податкових накладних. Зокрема, визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з Актом перевірки порушення вищезазначених норм податкового законодавства, в результаті яких були занижені грошові зобов`язання з податку на прибуток та з податку на додану вартість відбулось по господарським взаємовідносинам з фізичними особами підприємцями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з TOB «АКВА-ЕІР», ТОВ «Центр підготовки пілотів», а також щодо утримання та використання транспортних засобів підприємства.

Твердження відповідача в Акті перевірки щодо заниження позивачем ТОВ «РОСТГРУП ПД» фінансового результату на суму 13417134,5грн та заниження суми податкових зобов`язань з ПДВ на суму 2683426,9грн за період з 2018 по 2021 роки по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ґрунтуються на тому, що на думку перевіряючих досліджені ними первинні документи з вказаними контрагентами не підтверджують використання наданих ними послуг у господарській діяльності ТОВ «РОСТГРУП ПД».

Дослідивши Акт перевірки та первинні документи надані позивачем до позову суд вважає висновки Акту перевірки щодо не підтвердження використання наданих ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 послуг у господарській діяльності ТОВ «РОСТГРУП ПД» необґрунтованими. Первинні документи підтверджують здійснення господарських операцій з ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що не спростовується в Акті перевірки, та підтверджується використання наданих послуг в господарській діяльності позивача. Суд вважає неправомірним не прийняття до уваги наданих позивачем під час перевірки додатково на запит контролюючого органу первинних документів, які підтверджують в яких саме господарських операціях з іншими контрагентами використовувались послуги ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що ТОВ «РОСТГРУП ПД» укладений договір про надання послуг з ФОП ОСОБА_1 02.01.2017 року, предметом якого визначено виконавець зобов`язується надати замовнику послуги автокрана в/п100т (далі механізми) в необхідному змінному режимі, за допомогою механізмів з машиністом (водієм) та паливно-мастильними матеріалами виконавця (надалі по тексту - послуги) на об`єктах Замовника на умовах згідно даного Договору, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані Виконавцем послуги в строки та на умовах, передбачених даним договором (т.1 а.с.151-154).

Також позивачем з ФОП ОСОБА_1 01.07.2017 року укладений договір про надання послуг з перевезення вантажу автомобільним транспортом, предметом якого визначено Замовник доручає, а перевізник зобов`язується надати послуги транспортно-експедиторського обслуговування та організувати перевезення вантажів, що надаються замовником. Строк надання послуг узгоджується сторонами у відповідній заявці, яку подає Замовник із зазначенням бажаного строку роботи механізму на об`єкті будівництва та надалі відображається в Актах виконаних робіт (т.1 а.с.155-159).

Також ТОВ «РОСТГРУП ПД» укладений договір про надання транспортно-експедиторських послуг з ФОП ОСОБА_2 10.01.2017 року, предметом якого визначено Замовник доручає, а перевізник зобов`язується надати послуги транспортно-експедиторського обслуговування та організувати перевезення вантажів, що надаються замовником. Замовник зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати перевізнику погоджену вартість послуг у розмірі та строки, визначені договором. Перевізник зобов`язується при досягненні згоди сторін щодо умов конкретного перевезення вантажів не пізніше 24год після отримання заявки направити замовнику підтверджені дані із зазначенням реєстраційного номеру транспортного засобу (тягача в причепа) та приз віща водія, забезпечуючих перевезення. Сторони зобов`язуються належним чином виконувати свої зобов`язання за договором, підписати акт виконаних робіт за умови належного надання послуг відповідно до договору (т.3 а.с.72-75).

Крім того, 01.11.2018 року ТОВ «РОСТГРУП ПД» укладений договір про надання з перевезення вантажу автомобільним транспортом з ФОП ОСОБА_3 , предметом якого визначено Замовник доручає, а Перевізник зобов`язується надати послуги з транспортно-експедиторського обслуговування та організувати перевезення вантажів, що надаються замовником. Замовник зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати перевізнику погоджену вартість послуг у розмірі та строки, визначені договором. Сторони зобов`язуються належним чином виконувати свої зобов`язання за договором, підписати акт виконаних робіт за умови належного надання послуг відповідно до договору (т.3 а.с.216-219).

Здійснення договірних відносин підтверджується первинними документами заявками на виконання конкретних робіт, актами надання послуг (послуги автокрана, перевезення великовагових вантажів (перебазування спецтехніки, навантажувальні роботи та інші), рахунками на оплату, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями щодо оплати наданих послуг з ФОП ОСОБА_1 (т.1 а.с.160-230, т.3 а.с.1-171), з ФОП ОСОБА_2 (т.3 а.с.76-215), з ФОП ОСОБА_3 (т.3 а.с.220-230, т.9 а.с.1-146).

Всі первинні документи відповідають вимогам законодавства щодо їх складання, що не заперечується а Акті перевірки.

На запит контролюючого органу під час перевірки позивачем надані первинні документи щодо договорів з іншими контрагентами, на виконання яких були залучені послуги ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 , які безпідставно не прийняти контролюючим органом до уваги.

Це первинні документи на виконання договорів з контрагентами:

ТОВ «АРТ ВИЛЛЬ» - договори підряду від 16.04.2018 року на виконання будівельних робіт (робіт по влаштуванню пальового полю, заглиблення залізобетонних паль під будинки АДРЕСА_1 , ділянки 198/1,198/2,199/1,199/2) (т.8 а.с.65-86); від 18.08.2020 року на виконання будівельних робіт (робіт по влаштуванню пальового полю, заглиблення залізобетонних паль під будинки АДРЕСА_2 ) (т.9 а.с.147-171);

ТОВ «СТІМАКС» - договір підряду від 04.09.2019 року на виконання підрядником (ТОВ «РОСТГРУП ПД») за завданням та за рахунок Замовника, із застосуванням сил, засобів, техніки та обладнання Підрядника, робіт з виготовлення палів з бурінням свердловини для пристрою паль будівель та споруд на об`єкті: укріплення схилу та стабілізації зсувних процесів у межах території від узвозу Ланжеронівського,2 до узвозу Польського,8 у м. Одесі (т.9 а.с.192-214);

ТОВ «Проектно-будівельна компанія «АЛЬЯНС» - договір підряду від 27.11.2019 року на виконання робіт з виготовлення палів з бурінням свердловини для пристрою паль будівель та споруд на об`єкті: реконструкція нежитлових будівель та споруд реакційного призначення під адміністративну будівлю, допоміжні споруди та інфраструктуру відпочинку, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 (т.9 а.с.215-235);

ТОВ «НЕРУМ» - договір підряду від 14.11.2018 року на виконання підрядником (ТОВ «РОСТГРУП ПД») за завданням та за рахунок Замовника, із застосуванням сил, засобів, техніки та обладнання Підрядника, робіт по бурінню свердловин для пристрою паль будівель та споруд з виготовлення паль, пере буріння паль з бурінням свердловин на об`єкті Ланжеронівський пляж,1 (т.9 а.с.236-243, т.8 а.с.1-15);

ТОВ «АЛЬТРА ІНВЕСТ» - договір будівельного підряду від 05.03.2019 року на виконання робіт з влаштування буроін`єкційних паль, які використовуються підрядником згідно відповідної проектно-технічної документації на об`єкті Приморський район Запоріжської області між сіл Райнівка та Строганівка (т.8 а.с.38-53);

ТОВ «ЕТАЛОН» - договір підряду від 05.11.2018 року на виконання робіт: реконструкція існуючих будівель та споруд; будівництво резервуарів силосного типу та будівлі адміністративно побутового корпусу. Розбирання будівлі літера «А» за адресою м. Чорноморськ, вул. Транспортна,28 (т.8 а.с.105-11);

ТОВ «ПРІОРИТЕТ-ІНВЕСТ» - договір про надання послуг на виконання позивачем ТОВ «РОСТГРУП ПД» на свій ризик та власними (або залученими) силами послуг по благоустрою прилеглої території, планування ґрунтового шару та ділянці замовника раса Київ-Одеса в районі Нерубайської сільської ради Біляївського району масив №25, земельна ділянка 5/1,10,11. Загальна площа території, що підлягає плануванню орієнтовно до 7тим кв м (т.8 а.с.139-165);

ТОВ «АЛЬКАРІМ-БУМ» - договір підряду від 05.09.2018 року на виконання робіт з буріння свердловин для пристрою паль будівель та споруд відповідно до проектної документації на об`єкті: будівництво багатоквартирного житлового комплексу з підземним паркінгом та адміністративною будівлею в м. Одесі, Італійський бульвар,1 (т.8 а.с.16-37,54-66).

Надані первинні документи підтверджують використання наданих послуг фізичними особами - підприємцями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у господарської діяльності ТОВ «РОСТГРУП ПД».

Суд також вважає обґрунтованими доводи позивача наведені в спростування висновків Акту перевірки про порушення податкового законодавства щодо утриманням на балансі (у тому числі нарахування амортизації) основних засобів автомобілів та двох кранів баштових Liebherr 120НС у зв`язку з тим, що використання вказаних засобів не пов`язано з господарською діяльністю, що на думку перевіряючих призвело до заниження фінансового результату (завищення витрат) на 2907486грн за період з 2018 по 1 квартал 2021 року та заниженню суми податкових зобов`язань з ПДВ на 581497,2 грн за березень 2021 року.

Між тим, відповідач у відзиві не спростував доводів позивача щодо закріплення автомобілів за працівниками підприємства (директором та іншими), зберігання автомобілів за місцем знаходження підприємства та використання їх відповідно до шляхових листів виключно з метою виконання працівниками своїх обов`язків в господарської діяльності ТОВ «РОСТГРУП ПД», специфікою якої є укладання договорів підряду в різних населених пунктах та областях України, а діяльність працівників має роз`їзний характер для виконання своїх посадових обов`язків.

Судом встановлено, що транспортні засоби автомобілі Audi А3, BMW 530D, Toyota Land Cruiser, PEUGEOT 3008, КІА SPORТАGE, PORSCHE CAYENNE належать на праві власності ТОВ «РОСТГРУП ПД» та наказами по підприємству закріплені за директором ОСОБА_5 , головним механіком ОСОБА_6 , юристом ОСОБА_7 , виконробом ОСОБА_8 , менеджером (управителем) ОСОБА_9 та покладений обов`язок використання автомобілів за статною діяльністю підприємства з оформленням подорожних листів (т.8 а.с.185). Копії подорожніх листів надані до позову (том справи 2,4-7,10-12, т.8 а.с.186-226, т.13 а.с.1-244).

Щодо зазначення в акті перевірки утримання на балансі двох кранів баштових Liebherr 120 НС та невикористання їх господарській діяльності, судом встановлено, що в акті перевірки зазначено про два крані баштові Liebherr 120 НС, які за висновком перевіряючих не використовувались в господарської діяльності позивача, але на які нарахована амортизація.

Між тим, позивач у позові зазначив, що на обліку підприємства знаходиться чотири крані баштові Liebherr 120 НС, кожен має інвентарний номер. Відповідачем не зазначено в акті перевірки які саме крані він вважає такими, що не використовувались в господарській діяльності.

В акті перевірки дійсно не зазначені інвентарні номери кранів, які за висновком перевіряючих не використовувались в господарської діяльності позивача, у зв`язку з чим суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що в цієї частині акт перевірки не відповідає вимогам Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого наказом Мінфіна України №727 від 220.08.2015 року в редакції на час складання акту перевірки відносно позивача.

Згідно з вимогами вказаного Порядку №727 факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів. Необхідно викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з первинними документами, бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідач у відзиві лише навів зміст акту перевірки та не спростував також і у судовому засіданні доводів позивача щодо відсутності чіткого визначення які саме два крані баштові Liebherr 120 НС на думку перевіряючих не використовувались в господарській діяльності позивача, тобто відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено дотримання ним вимог Порядку щодо змісту Акту перевірки та в цієї частині порушень податкового законодавства позивачем.

Згідно з актом перевірки заниження суми податкових зобов`язань з ПДВ на суму 1134838,3 грн відбулось внаслідок того, що ТОВ «РОСТГРУП ПД» придбано меблі в асортименті з Німеччини за контрактами від 07.10.2019 року, від 14.11.2019 року, від 18.05.2020 року, та не надані документи щодо використання вказаної меблі. Враховуючи, що на кінець перевіряємого періоду, перевіркою неможливо встановити зв`язок з господарською діяльністю ТОВ «РОСТГРУП ПД» по операціям з придбання та утримання на балансі меблів в асортименті, перевіряючи дійшли висновку про порушення позивачем п.198.5 ст.198 ПКУ та заниження суми податкових зобов`язань з ПДВ на 1134838,3грн.

Перевірка проводилась за період з 01.10.2018 року по 31.03.2021 року, тобто кінець перевіряє мого періоду 31.03.2021 року.

Проте 01.06.2021 року позивачем укладений з ТОВ «ЦЕНТР ПІДГОТОВКИ ПІЛОТІВ» (орендар) договір оренди меблів №0106/21-1, згідно з яким в оренду надані меблі (загальна вартість 5443307,65грн). Орендна плата складає 27тис грн. за один місяць. Розрахунок проводиться наприкінці календарного року, але не пізніше 30.12.2021 року.

Суд дійшов висновку про відсутність зазначення в Акті перевірки належних та допустимих доказів щодо: заниження суми податкових зобов`язань з ПДВ на суму 2683426,9грн по господарським взаємовідносинам з фізичними особами підприємцями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; на суму 581497,2 грн по операціям з нарахуванням витрат, пов`язаних з основними засобами, що не є господарською діяльністю; на суму 1134838,3грн по операціям з придбання та оприбуткування товарів без надання первинних документів щодо зберігання та використання в господарській діяльності.

Відповідно є неправомірним податкове повідомлення-рішення від 08.12.2021 року №29981/15-32-07-02 про застосування штрафних санкцій у розмірі 13992,00грн за платежем податок на додану вартість на підставі п.120.1.2 ст.120 ПКУ за відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку, встановленого ст.201 ПКУ, податкових накладних /розрахунків корегування (т.1 а.с.144-145). При цьому у вказаному податковому повідомленні-рішенні невірно зазначена сума, на яку на думку перевіряючих встановлена відсутність подання ПН/РК, а саме вказана сума ПДВ 43997624грн 40коп, замість 4399762грн 40коп. Крім того, сума штрафу зазначена в ППР 13992,00грн, що не відповідає розрахунку наданого до ППР (т.1 а.с.150).

Згідно з Актом перевірки позивачем ТОВ «РОСТГРУП ПД» занижений фінансовий результат на суму 2217042грн та завищена сума податкового кредиту на 443408,3грн по господарським взаємовідносинам з ТОВ «АКВА-ЕІР» з посиланням на нереальність господарських операцій позивача з вказаним контрагентом, при цьому в Акті перевірки не заперечується наявність договору з ТОВ «АКВА-ЕІР», які проаналізований в Акті перевірки, а також не заперечується наявність всіх первинних документів щодо здійснення господарських операцій з вказаним контрагентом.

Судом встановлено, що ТОВ «РОСТГРУП ПД» (замовник) під час здійснення господарської діяльності укладало договір підряду від 06.11.2018 року з ТОВ «АКВА-ЕІР» (підрядник) на виконання робіт: реконструкція існуючих будівель та споруд; будівництво резервуарів силосного типу та будівлі адміністративно побутового корпусу. Розбирання будівлі літера «А» за адресою АДРЕСА_4 (т.8 а.с.112-115). Дослідженням вказаного договору встановлено, що він відповідає вимогам законодавства. Договір недійсним не визнавався.

Згідно з Актом перевірки перевіряючим були надані всі первинні документи щодо здійснення господарських операцій за вказаним договором. Всі первинні документи досліджені контролюючим органом, копії надані до суду (т.8 а.с.116-138). Вказано, що розрахунки за отримані послуги проводились у безготівкової формі. Не заперечується, що вказані господарські операції відображені у бухгалтерському та податковому обліку позивача.

Проте перевіряючи в Акті перевірки стверджують про нереальність здійснення операцій з посиланням на наявну в податкових базах інформації відносно контрагента позивача - ТОВ «АКВА-ЕІР».

Зокрема, в Акті зазначено, що згідно з наявною інформацією АІС «Податковий блок» встановлено за поданою податковою звітністю в ТОВ «АКВА-ЕІР» працювало дві особи, відсутні матеріальні ресурси, основні засоби в необхідній кількості для надання послуг відповідно до зазначених актів виконаних робіт. На підставі зазначених даних, первинних документів, даних податкової звітності ТОВ «АКВА-ЕІР» не підтверджено та не спростовано факт виконання робіт, у зв`язку з чим перевіряючі стверджують, що надані до перевірки акти виконаних робіт не підтверджують господарські операції та не можуть бути підставою для формування бухгалтерського та податкового обліку.

Суд вважає, що така позиція перевіряючих не відповідає положенням законодавства. Суб`єкт господарювання для виконання своїх договірних відношень має право долучати інших суб`єктів господарювання, при цьому ПКУ та інші нормативні акти не вимагають наявність у суб`єкта господарювання, якій долучає до виконання своїх договірних відношень інших контрагентів, первинних документів такого контрагента щодо виконання ним взятих на себе зобов`язань, якщо такий контрагент долучав також інших контрагентів. Оскільки у позивача наявні всі первинні документи щодо виконання договірних відносин з ТОВ «АКВА-ЕІР», суд дійшов висновку про необґрунтованість тверджень перевіряючих в акті перевірки щодо нереальності господарської операції.

Відповідно до статті 1,8,9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень. У бухгалтерському обліку відображаються окремі господарські операції, з яких складається господарська діяльність.

Господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

В акті перевірки не заперечувалось, що за результатами здійснення господарських операцій позивач з контрагентом спричинені реальні зміни майнового стану платника податків позивача. Таким чином, твердження перевіряючих в Акті перевірки про нереальність здійснення господарських операцій із зазначеним контрагентом ТОВ «АКВА-ЕІР» ґрунтуються лише на наявної в базах контролюючого органу інформації відносно цього контрагента.

Суд вважає таке твердження неспроможним, оскільки стосується фактично господарської діяльності контрагента позивача, первинних документів якого позивач не зобов`язаний мати, та не зобов`язаний будь-яким чином контролювати діяльність контрагента. Для позивача є важливим виконання господарських зобов`язань за договором укладеним з контрагентом для виконання своїх господарських зобов`язань перед іншими контрагентами.

Господарські операції повинні бути дослідженні у сукупності всіх документів, які дозволяють встановити реальність господарських операцій. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.03.2018 року у справі №825/1391/17, якій зазначив, що з метою податкового обліку господарські операції можуть оформлюватися будь-якими первинними документами, зміст яких відповідає вимогам податкового законодавства, та складення яких відповідає законодавчо установленим вимогам щодо оформлення такої операції або звичаєвій практиці. При цьому, ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. Власне відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг та окремих позицій у первинних облікових документах, які не впливають на зміст господарської операції, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Також суд вважає необґрунтованим посилання в Акті перевірки як на підставу висновків про нереальність господарських операцій на податкову інформацію інформаційних баз контролюючого органу.

Акт перевірки відносно позивача свідчить про те, що його контрагенти не перевірялись, тобто не зазначено порушення ним податкового законодавства у встановленому порядку. Посилання на порушення податкового законодавства платником податків без проведення перевірки в установленому законом порядку їх господарської діяльності не відповідає вимогам ПКУ, Порядку №727.

Висновки контролюючого органу фактично ґрунтуються лише на припущеннях, оскільки інформація, на яку посилаються перевіряючі не свідчить жодним чином про порушення податкового законодавства зі сторони позивача.

Суд вважає, що надані до позову первинні документи по взаємовідносинам позивача із контрагентом ТОВ «АКВА-ЕІР» підтверджують здійснення господарських операцій, які відображені в бухгалтерській та податковій звітності позивача, та спростовують висновки Акту перевірки про наявність порушень податкового законодавства.

Саме позивач будь-яких порушень податкового законодавства по господарським операціям з вказаним контрагентом не допустив та надав всі документи, які свідчать про здійснення вказаних господарських операцій.

При цьому у відповідності до положень ч.5 ст.242 КАС України, згідно з якими при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, суд враховує правові висновки Верховного Суду.

Згідно з практикою Верховного Суду зі спорів щодо оскарження рішень податкових органів з оцінки питань щодо відсутності у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів, наявності або відсутності окремих документів, а також недоліки в їх оформленні, порушення податкової дисципліни по ланцюгу постачання, які не можуть бути безумовною підставою для висновку про нереальність господарських операцій та для позбавлення суб`єкта господарювання податкового кредиту. У зв`язку з чим суд не приймає до уваги посилання в акті перевірки на недоліки акту за формою КВ-3 та КБ-2В, оскільки вказані недоліки не можуть бути безумовною підставою для висновку про нереальність господарських операцій, враховуючи, що самі акти містять відомості про здійснення господарських операцій та у сукупності з іншими доказами та даними бухгалтерського та податкового обліку свідчать про здійснення господарських операцій.

Висновком Верховного Суду, викладеному у постановах по справам №826/7704/16 від 19.06.2018 року, №2а/1770/3360/12 від 30.01.2018 року критична оцінка надана посиланню контролюючих органів на відсутність у контрагентів позивача власних чи орендованих основних фондів, кваліфікованих фахівців для здійснення діяльності, оскільки сама по собі наявність або відсутність у контрагентів основних фондів, певної кількості персоналу, не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником. При цьому залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Верховний Суд в постанові від 12.06.2018 року по справі №826/16272/13-а дійшов висновку, що посилання контролюючого органу на наявність акту про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента по ланцюгу постачання, а також на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, як критерії оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними оскільки, під час складення акту про неможливість проведення звірки будь-які первинні документи платника податків не використовувались та не аналізувались, а отже оформлення вказаного акту з відображенням в ньому окремих відомостей, не відповідають критерію юридичної значимості, як не відповідає такому критерію і інформація з інформаційно-аналітичних баз контролюючих органів, оскільки така також не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, а отже не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Такий же правовий висновок наведений Верховним Судом у постановах від 21.05.2020 року у справі №810/4287/16, від 05.01.2021 року у справі №820/1124/17. Верховним судом вказано, що контролюючим органом всупереч вимог ст.71 КАС України (у редакції до 15.12.2017) та ст.77 КАС України (у редакції після 15.12.2017) не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагента позивача трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для виконання умов договорів підряду, укладених позивачем з контрагентом, як не було надано і доказів про наявність фактів, які встановлені судами, однак не враховані під час прийняття рішень, та свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагентів та злагодженості дій між ними.

Посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагента позивача, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставним оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання скаржника на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента суб`єкта господарювання, а також податкову інформацію надану іншими контролюючими органами, оскільки остання носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Оцінка документів, як письмових доказів, здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого на час вирішення спору ст.70 КАС України, частиною четвертою якої визначено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Аналогічна норма закріплена ч.2 ст.74 КАС України.

У пункті 25 постанови від 05.01.2021 року у справі №820/1124/17 Верховний Суд також зазначив, що контролюючим органом всупереч вимог КАС України також не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів по ланцюгу постачання трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для проведення господарської діяльності з поставки товару, обумовленого укладеними договорами з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів, які встановлені судами, однак не були враховані під час прийняття рішень, та свідчили про протиправну поведінку контрагентів та про обізнаність платника податків щодо такої та злагодженості дій між ними.

Крім того, колегія суддів зазначає, що висновки про відсутність реальності господарських операцій з огляду на відсутність у контрагентів трудових та матеріально - технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу наданої іншими контролюючими органами податкової інформації та опрацьованої узагальненої податкової інформації наявної в базі даних ДФС, зокрема і щодо неподання контрагентами податкової звітності, проте така податкова інформація, носить виключно інформативний характер. Посилання контролюючого органу на таку інформацію, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними оскільки, фактично будь - які первинні документи платника податків не використовуються та не аналізуються, а отже така інформація не відповідає критерію юридичної значимості, та не є допустимим та достовірним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

Вказані правові висновки Верховного Суду суд в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховує при вирішенні спірних правовідносин по даній справі №420/13448/21.

Крім того, відповідно до п.201.10 ст.201 ПКУ податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Позивач зазначив та надав відповідні докази, що його контрагентом ТОВ «АКВА-ЕІР» зареєстровані податкові накладні №24 від 30.11.2018 року та №25 від 30.11.2018 року (т.8 а.с.133-138), що свідчить про правомірність формування податкового кредиту по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «АКВА-ЕІР».

Таким чином, висновки Акту перевірки, що позивачем ТОВ «РОСТГРУП ПД» занижений фінансовий результат на суму 2217042 грн та завищена сума податкового кредиту на 443408,3грн по господарським взаємовідносинам з ТОВ «АКВА-ЕІР» є протиправними та відповідно є неправомірними в цієї частині ППР щодо нарахування грошових зобов`язань.

Прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень рішень від 08.12.2021 року №29989/15-32-07-02 про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з військового збору за податковими зобов`язаннями на 1020,75грн, за штрафними санкціями на 63,83грн; №29942/15-32-07-02 про застосування штрафних санкцій у розмірі 1020,00грн за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати; №30033/15-32-07-13 про збільшення грошового зобов`язання з податків та зборів, пені на доходи фізичних осіб на 12249,00грн за податковими зобов`язаннями, 765,00грн за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1 а.с.146-148) відбулось за результатами дослідження первинних документів щодо господарських правовідносин позивача з ФОП ОСОБА_4 , якому відповідно до первинних документів та бухгалтерського обліку було перераховано 68050,00грн.

Згідно з первинними документами ТОВ «РОСТГРУП ПД» придбало у ФОП ОСОБА_4 обладнання для статистичного продавлення ґрунту УСПИ-30 та комплектуючих до нього на загальну суму 68050,00грн, яка перераховувалась йому відповідно до платіжних доручень №2787 від 28.03.2019 року на суму 21тис грн, №2824 від 11.04.2019 року на 21550,00грн, №237 від 13.03.2020 року на суму 3825,00грн, №238 від 13.03.2020 на суму 3825,00грн, №217 від 24.03.2020 на суму 17850,00грн.

Висновки перевіряючих про наявність порушень податкового законодавства ґрунтуються на тому, що згідно даних ІТС «Податковий блок» ФОП ОСОБА_4 знаходиться на обліку у ГУ ДПС у Донецькій області. Податковою адресою є тимчасово окупована територія України: АДРЕСА_5 .

Відповідно до п.38 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення проведення операції Об`єднаних сил (ООС), для платників податків, які станом на 14.04.2014 року мали місцезнаходження (місце проживання) на тимчасово окупованій території, що визнана такою відповідно до Постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями", або в населених пунктах на лінії зіткнення, та/або платників податків, які мають об`єкти оподаткування місцевими податками, зборами на цих територіях, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Підпунктом 38.9 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ встановлено, що під час нарахування (виплати) фізичним особам - підприємцям, місцезнаходженням або місцем проживання яких є тимчасово окупована територія (незалежно від системи оподаткування), доходу від здійснення ними підприємницької діяльності суб`єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, зобов`язані утримати податок на доходи у джерела виплати. При цьому на таких осіб не поширюється дія п.177.8 ст.177 та пп.2 п.297.1 ст.297 цього Кодексу.

Заперечуючи наявність порушень податкового законодавства по господарській операції з ФОП ОСОБА_4 позивач зазначив, що пп.38.9 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ містить поняття «місцезнаходження або місцем проживання», що не є тотожнім поняттю «податкова адреса». При цьому ПКУ надає лише поняття податкової адреси. Поняття місця проживання наведено у ЦКУ.

Відповідно до ч.1,6 ст.29 ЦКУ місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно зі ст.45 ПКУ податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

В пп.38.9 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ законодавець посилається саме на місцезнаходженням або місцем проживання ФОП на тимчасово окупованій території під час нарахування (виплати) їй доходу від здійснення підприємницької діяльності.

Між тим, Акт перевірки не містить належних доказів, що місцезнаходженням або місцем проживання ФОП ОСОБА_4 на час здійснення з ним господарської операції позивачем була тимчасово окупована територія.

В акті перевірки працівники контролюючого органу посилаються саме на податкову адресу ФОП ОСОБА_4 .

Одним з основних принципів податкового законодавства України визначених ст.4 ПКУ є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 ПКУ).

Крім того, відповідач не спростував доводів позивача, що ФОП ОСОБА_4 знаходиться на обліку в Ясинуватсько-Авдіївська ДПІ Головного управління ДПС у Донецькій області, яка розташована за адресою Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 19, тобто на підконтрольній території України та відповідно даних ДПІ розділу «Дізнайся більше про свого бізнес-партнера» ФОП ОСОБА_4 не має податкового боргу, тобто ФОП ОСОБА_4 сплачує податки та збори на території України. Відповідач не зазначив в Акті перевірки доказів того, що ФОП ОСОБА_4 не сплатив відповідні податки за господарською операцією з позивачем за місцем знаходження на обліку у контролюючому органі.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.73-76 КАС України).

Статтею 76 КАС України визначено, що питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного суд вважає, що з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 24810,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,7,9,139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» (вул. Остапа Вишні,1-Б, м. Одеса, 65000, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 08.12.2021 року №29978/15-32-07-02 - в частині збільшення суми податку на прибуток у розмірі 3337500,00грн за основним зобов`язанням та у розмірі 489389,00грн за штрафними санкціями; №29979/15-32-07-02 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 4800833,00грн за податковими зобов`язаннями, 1200208,00грн за штрафними (фінансовими) санкціями; №29980/15-32-07-02 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на додану вартість на 42338,00грн; №29981/15-32-07-02 про застосування штрафних санкцій у розмірі 13992,00грн за платежем податок на додану вартість; №29989/15-32-07-02 про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з військового збору за податковими зобов`язаннями на 1020,75грн, за штрафними санкціями на 63,83грн; №29942/15-32-07-02 про застосування штрафних санкцій у розмірі 1020,00грн за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати; №30033/15-32-07-13 про збільшення грошового зобов`язання з податків та зборів, пені на доходи фізичних осіб на 12249,00грн за податковими зобов`язаннями, 765,00грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТГРУП ПРОМИСЛОВИЙ ДЕМОНТАЖ» судові витрати у сумі 24810,00 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва