Справа № 826/17798/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року м. Київ № 826/17798/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до проОфісу Генерального прокурора скасування наказу, поновлення на посаді,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Генеральної прокуратури України (далі по тексту відповідач) про:

- скасування наказу Генерального прокурора України від 23 жовтня 2014 року №2519-ц про звільнення старшого радника юстиції ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління організації участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді Головного управління представництва та організації участі у кримінальному провадженні в суді Генеральної прокуратури України;

- поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління організації участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді Головного управління представництва та організації участі у кримінальному провадженні в суді Генеральної прокуратури України;

- стягнення з Генеральної прокуратури України (01011, місто Київ, вулиця Різницька, 13/15, ) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 24 жовтня 2014 року і до моменту фактичного поновлення на публічній службі;

- зобов`язання Генеральну прокуратуру України (01011, місто Київ, вулиця Різницька, 13/15, ) проінформувати Міністерство юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, 13, ) про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України "Про очищення влади".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2020 залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2021 позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 30.06.2021 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2021 скасовано, а справу частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано і в цій частині справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.07.2021 справу №826/17798/14 прийнято до провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Вказаною ухвалою суду від 12.07.2021 від Офісу Генеральної прокуратури витребувано довідку про заробітну плату ОСОБА_1 з урахуванням коефіцієнту підвищення посадового окладу заступника начальника управління організації участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді Головного управління представництва та організації участі у кримінальному провадженні в суді Генеральної прокуратури України з урахуванням п. 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995р. за період з 24.10.2014 по сьогоднішній день, а також витребувано від учасників справи письмові пояснення щодо постанови Верховного суду від 30.06.2021.

19 серпня 2021 року позивачем на виконання вимог ухвали суду від 12.07.2021 подані письмові пояснення, відповідно до яких позивач зазначає, що при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу повинен застосовуватися коефіцієнт підвищення посадового окладу у відповідності до норм п. 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок).

24 листопада 2021 року представником відповідача на виконання вимог ухвали суду від 12.07.2021 подані письмові пояснення, відповідно до яких відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у зв`язку із тим, що позивачу під час розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу не повинен застосовуватися коефіцієнт підвищення посадового окладу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок) обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

При цьому, згідно з п. 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 04.09.2013 №9884/0/14-13/13 кількість робочих днів з 24 жовтня 2014 року по 31 грудня 2014 року складає 49 дні.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 09.09.2014 № 10196/0/14-14/13 кількість робочих днів у 2015 складає 251.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 20.07.2015 № 10846/0/14-15/13 кількість робочих днів у 2016 складає 251.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 05.08.2016 № 11535/0/14-16/13 кількість робочих днів у 2017 складає 248.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України кількість робочих днів у 2018 складає 250.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.08.2018 № 78/0/206-18 кількість робочих днів у 2019 складає 250.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 29.07.2019 № 1133/0/206-19 кількість робочих днів у 2020 з 01 січня 2020 року по 29 вересня 2020 року (день прийняття судового рішення про поновлення на посаді) складає 185.

Відповідно загальна кількість робочих днів з дати, наступної за днем звільнення позивача по день прийняття рішення у справі складає 1484 днів вимушеного прогулу.

Так, згідно довідки Офісу Генерального прокурора від 18.06.2020 №21-844зп за останні 2 календарні місяці роботи (серпень-вересень 2014 року), заробітна плата позивача становить 16524,92грн. (746,28грн.+15778,64грн.). У той же час середньоденний розмір заробітної плати позивача складав 826,25грн. (16524,92грн./20 робочих днів).

У той же час, суд зазначає, що станом на момент прийняття Окружним адміністративним судом міста Києва рішення у даній справі (29.09.2020) діяла норма п. 10 Порядку № 100.

В постанові Верховного Суду від 27.09.2022 у справі №826/18139/14 зазначено, що пункт 10 Порядку №100 був чинним до 11 грудня 2020 року, а отже вказаний пункт стосовно обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача з урахуванням коефіцієнту підвищення підлягає застосуванню по дату 11 грудня 2020 року. Підстави для застосування коефіцієнта підвищення з 12 грудня 2020 року відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04 листопада 2021 року у справі №826/6301/15, від 20 січня 2022 року у справі №826/17709/14, від 08 лютого 2022 року у справі № 826/17610/14.

Таким чином, суд зазначає, що у даній справі п. 10 Порядку підлягає застосуванню по день прийняття рішення Окружним адміністративним судом міста Києва про поновлення позивача на посаді 29.09.2020.

Так, відповідно до пункту 10 Порядку № 100 у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей.

Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу ІV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках, коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів).

У разі зміни тарифної ставки (посадового окладу) працівникові у зв`язку з присвоєнням вищого розряду, переведенням на іншу вищеоплачувану роботу (посаду) тощо таке коригування середньої заробітної плати не провадиться.

Працівникам бюджетних установ і організацій, яким відповідно до законів України щомісячно перераховуються посадові оклади (ставки) до рівня не нижчого середньої (подвійної) заробітної плати в промисловості (народному господарстві), розрахунки виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати можуть провадитися, якщо це передбачено у колективному договорі, виходячи з посадового окладу (ставки) того місяця, в якому відбулася подія, пов`язана з відповідними виплатами, з урахуванням постійних доплат і надбавок.

Ухвалою суду від 12.07.2021 від Офісу Генеральної прокуратури витребувано довідку про заробітну плату ОСОБА_1 з урахуванням коефіцієнту підвищення посадового окладу заступника начальника управління організації участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді Головного управління представництва та організації участі у кримінальному провадженні в суді Генеральної прокуратури України з урахуванням п. 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995р. за період з 24.10.2014 по сьогоднішній день.

24 листопада 2021 року представником відповідача на виконання вимог ухвали суду від 12.07.2021 подані письмові пояснення, відповідно до яких відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у зв`язку із тим, що позивачу під час розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу не повинен застосовуватися коефіцієнт підвищення посадового окладу.

Як вбачається з довідки Офісу Генерального прокурора від 15.11.2021 №21-802зп, в період з 01 грудня 2015 року до 05 вересня 2017 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 № 1013 (з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 31.05.2012 № 505) відбулося підвищення розміру посадового окладу позивача 1,29.

Відповідно до п. 10 Порядок коефіцієнт підвищення тарифних ставок та посадових окладів розраховується наступним чином: 1065,86грн. / 826,25грн = 1,29.

Також постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 657 «Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 р. № 505» внесено зміни, в тому числі і до додатку 2 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 р. № 505 «посадових окладів працівників прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя, військових прокуратур регіонів і прирівняних до них прокуратур», яка вступила в силу 06.09.2017 року.

Відповідно до внесених змін до схеми посадових окладів працівників прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя, військових прокуратур регіонів і прирівняних до них прокуратур (додаток № 2) (затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 р. № 505, відбулось підвищення розміру посадового окладу позивача 2,26.

Таким чином, відповідно до п. 10 Порядок коефіцієнт підвищення тарифних ставок та посадових окладів, з урахуванням змін, що вносилися 30 серпня 2017 р. до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 р. № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури, розраховується наступним чином: 2408,84грн./1065,86грн = 2,26.

Отже, за період з 24.10.2014 (наступний день за датою звільнення позивача) по 30.11.2015 року (останній день в цьому періоді, що передував наступному підвищенню посадових окладів) середньоденний заробіток за час вимушеного прогулу розраховувався наступним чином 826,25грн. х 275 робочих дня (кількість робочих днів розраховано відповідно до листів Міністерства соціальної політики про розрахунки норм тривалості робочого часу на відповідний рік) = 227 218,75грн.

У той же час, за період з 01.12.2015 року по 05.09.2017 року (останній день в цьому періоді, що передував наступному підвищенню посадових окладів) середньоденний заробіток за час вимушеного прогулу розраховувався наступним чином 1065,86 грн. х 1.29 х 440 робочих дня (кількість робочих днів розраховано відповідно до листів Міністерства соціальної політики про розрахунки норм тривалості робочого часу на відповідні роки) = 604 982,13грн.

При цьому, за період з 06.09.2017 року по день прийняття рішення у справі (29.09.2020) середньоденний заробіток за час вимушеного прогулу розраховувався наступним чином 2408,84грн. х 2.26 х 766 робочих дня (кількість робочих днів розраховано відповідно до листів Міністерства соціальної політики про розрахунки норм тривалості робочого часу на відповідні роки) = 4 170 087,45грн.

Таким чином, за вказаних вище обставин, сума середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 становить 5 002 288,33грн. (227 218,75+604 982,13+4 170 087,45).

Вказана правова позиція щодо застосування коефіцієнту коригування передбаченого п. 10 постанови КМУ №100 від 08.02.1995р. також викладена в постановах Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі №804/8042/17, від 15.10.2020 у справі №826/17601/14.

У той же час, суд зазначає, що підвищення коефіцієнту на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1155 «Про умови оплати праці прокурорів» до спірних правовідносин не застосовується, оскільки позивача не переведено до Офісу Генерального прокурора, а поновлено на посаді в Генеральній прокуратурі України, позивач атестацію не проходив.

Згідно з п.п. 2 та 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак, рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Підсумовуючи, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку про те, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

Стягнути з Офісу Генеральної прокуратури (м. Київ, вул. Різницька, 13/15, 01011, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24 жовтня 2014 року по 29 вересня 2020 року у розмірі 5 002 288,33грн. (п`ять мільйонів дві тисячі двісті вісімдесят вісім гривень, 33 копійки).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Офісу Генерального прокурора (м. Київ, вул. Різницька, 13/15, 01011, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 50 687,70грн. (п`ятдесят тисяч шістсот вісімдесят сім гривень, 70 копійок).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Амельохін