Справа № 500/2957/22
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2957/22

03 жовтня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М. розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду 16 серпня 2022 р. звернувся ОСОБА_1 (далі - позичав) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі відповідач), в якому просив:

1. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. в сумі 2 978 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят вісім) 79 копійок;

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. включно, із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць останнього збільшення тарифної ставки (посадового окладу) січень 2008 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач в обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 №500/3893/20, визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у нарахуванні та виплаті йому індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. На виконання рішення суду, грошове забезпечення виплачувалося йому в меншому розмірі, ніж належало, а саме була виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. не в повному розмірі. Позивач вважає, що відповідач за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. був зобов`язаний проводити індексацію його грошового забезпечення з врахуванням січня 2008 року як базового місяця. Такі мотиви позивача висновуються з того, що виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення. Відповідно до приписів пунктів 2, 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N1078 (далі Порядок N1078) для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових. Тож, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Таким чином, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції. Місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації. Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 р. N1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (постанова діяла до дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 р. N704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме до 01 березня 2018 р.), затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців. Указаний нормативно-правовий акт Уряду набрав чинності 01 січня 2008 р. З 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. посадовий оклад не змінювався. Викладене свідчить в користь того, що саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р.

Відповідач з доводами позивача не погодився та мотивував свої аргументи тим, що відповідно до розрахунку проведеного фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 в травні 2014 року (підвищення окладу за військовим званням), відбулась зміна постійної складової грошового забезпечення військовослужбовця. Відтак, відповідачем правомірно застосовано травень 2014 року, як базовий місяць для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. та підстави для застосування січня 2008 року, як базового місяця для даного періоду відсутні. Свою позицію відповідач висновує на тому, що Порядок N1078 (в редакції постанови КМУ N1013), в частині визначення індексу споживчих цін за 1% або 100% із прив`язкою до встановлення посадових окладів постановою Уряду N1294, яка почала діяти за 8 років до зміни відповідного правового регулювання щодо встановлення такого індексу, є необґрунтованим та суперечить дії правових норм в часі.

Процесуальні дії (рішення) у справі, заяви (клопотання) учасників.

16 серпня 2022 р. позивач звернувся із позовною до суду. Здійснено автоматизований розподіл справи та визначено головуючого суддю Баб`юка П.М.

22 серпня 2022 р. ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

19 вересня 2022 р. відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Обставини встановленні судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 у справі №500/3893/20, визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у нарахуванні та виплаті йому індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р.

На виконання рішення суду від 28.12.2020 у справі №500/3893/20, 31 березня 2021 р. Військовою частиною НОМЕР_1 позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення шляхом перерахунку на картковий рахунок грошових коштів в сумі 32 505 (тридцять дві тисячі п`ятсот п`ять) грн 87 копійок.

Факт перерахунку грошових коштів підтверджується квитанцією від 31 березня 2021 р. №7.

21 липня 2022 р. позивач звернувся на адресу Військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просив суд провести перерахунок та виплату мені індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. включно, з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) останнього збільшення тарифної ставки (посадового окладу), січня 2008 року.

Відповідачем відповідь на заяву позивача не надано.

Вказані обставини, є підставою даного позову.

Зміст спірних правовідносин.

Спір, який виник між сторонами стосується питання визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 р. N 2011-XII (далі - Закон №2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03 липня 1991 р. (далі - Закон №1282-ХІІ).

Положеннями статті 1 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі статтею 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення.

Відповідно до пункту 1 цього Порядку він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Згідно із пунктом 1-1 Порядку №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078 (в редакції постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 4 Порядку №1078, визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Пунктом 5 Порядку №1078 (в редакції постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015) визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Стаття 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі № 2050-ІІІ слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

З аналізу приписів Закону №2011-XII та Закону №1282-ХІІ убачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.

Крім цього, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 7 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

Стосовно дискреційних повноважень, суд зазначає, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова може.

Повноваження ж державних органів щодо визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки.

Відповідно до приписів пунктів 2, 5 Порядку № 1078 (в редакції Постанови КМ № 1013 від 09.12.2015) для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.

Згідно з пунктом 10-2 Порядку №1078 для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу.

Аналіз наведених норм законодавства України, дає підстави суду дійти висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до пункту 13 указаної Постанови вона набрала чинності з 01 січня 2008 року.

З січня 2008 року по лютий 2018 року посадовий оклад позивача не збільшувався.

Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме: до 01 березня 2018 року.

Отже, відповідно до приписів Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р.

Вказана позиція кореспондує правовому висновку Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладеному в постанові від 19 березня 2022 р. у справі №380/11904/21 (провадження №К/9901/47073/21).

Суд уважає таку правову позицію релевантною з обставинами даної справи та враховує її під час вирішення спору по суті.

Таким чином встановлення відповідачем базового місця «травня 2014 року» для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. є протиправним, оскільки саме «січень 2008 року» є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р.

Відтак, перевіривши дії (рішення) відповідача суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям, що передбачені частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд знаходить, що відповідач діяв з порушенням критеріїв, які передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 2 цього Кодексу.

Наведене, є підставою для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частина четверта статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачає, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином ухвалене рішення повинно забезпечувати вирішення спору по суті.

Визначаючись із способом захисту порушеного права позивача, суд уважає, що для остаточного вирішення спору по суті необхідно визнати протиправним дії відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. із застосуванням для нарахування базового місяця «травня 2014 року», а також зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. включно, із застосуванням для нарахування індексації базового місяця «січня 2008 року», з урахуванням раніше проведених виплат.

Судові витрати, передбачені статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 12, 132, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. із застосуванням для нарахування базового місяця «травня 2014 року».

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. включно, із застосуванням для нарахування індексації базового місяця «січня 2008 року», з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 );

Головуючий суддя Баб`юк П.М.