Справа № 300/2759/22
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" жовтня 2022 р. справа № 300/2759/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо зменшення з 01.01.2016 відсоткового значення розміру пенсії та зобов`язання поновити з 01.01.2016 основний розмір пенсії, виходячи із 90% відповідної суми грошового забезпечення, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також відповідач, ГУ УПФУ в області, Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області, орган пенсійного забезпечення, Управління), в якому ставить просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення йому з 01.01.2016 основного розміру призначеної пенсії на 20%, з 90% до 70% грошового забезпечення при її перерахунку з 01.01.2018;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області поновити основний розмір пенсії, що становить 90% грошового забезпечення, визначеного при первісному призначенні пенсії, з січня 1996 року, довічно, та здійснити перерахунок основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення, на підставі постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", відповідно до статті 63 Закону №2262 від 9 квітня 1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", з 01.01.2016.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є пенсіонером МВС України, який отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII (надалі по тексту також Закон №2262-XII), розмір якої на час призначення (січень 1996 року) розрахований із 75 відсотків складу грошового забезпечення ОСОБА_1 .
В подальшому Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" за №51-IV від 04.07.2002, змінено розмір відсотків грошового забезпечення з 75% до 90%, та відповідно до пункту 4 розділу 2 прикінцевих положень цього Закону здійснено перерахунок пенсії позивача в розмірі 90% грошового забезпечення.
Надалі, з 01.01.2016, відповідачем протиправно, із помилковим застосуванням частини 2 статті 13 та статті 63 коментованого Закону, проведено перерахунок пенсії за вислугу років, зменшивши значення процентної складової грошового забезпечення із 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, наслідком чого стало невірне визначення розміру пенсії позивачу. ОСОБА_1 вважає такі дії Управління неправомірними, вчиненими всупереч нормам чинного законодавства, які грубо порушують його право на пенсійне забезпечення в належному розмірі.
Зокрема, від дня призначення пенсії положення Закону №2262-XII дійсно змінювалися, зокрема, максимальний розмір пенсії при її призначенні в значенні 90% від розміру грошового забезпечення, в жовтні 2011 року зменшено до 80%, а з квітня 2014 року до 70%. Разом з тим, визначення такого (останнього) розміру при обчисленні пенсії (70%) може застосовуватися лише до правовідносин, що виникли після 01.04.2014, тобто набрання ними чинності, та стосується питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку.
Позивач наполягає на тому, що призначення та перерахунок пенсії є різними за юридичним визначенням та змістом процедурами. Встановлення (зменшення) граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосується перерахунку вже призначеної пенсії.
Відтак, для перерахунку пенсії мають застосовуватись норми закону, які визначають її значення у відсотках відповідних сум грошового забезпечення, що діяли саме на момент первинного призначення пенсії, а розмір уже призначеної пенсії в процентному співвідношенні внаслідок чергових перерахунків не може бути зменшений навіть при зміні діючого законодавства, з огляду на незворотність дії нормативно-правових актів у часі.
Так, постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (надалі по тексту також Постанова №103, постанова Кабінету Міністрів України №103, Постанова від 21.02.2018 за №103, постанова Уряду України №103), у відповідності до якої з 01.01.2016 мало місце здійснення спірного перерахунку, не змінювала і не вводила в дію нові відсоткові значення грошового забезпечення, із якого обраховується основний розмір пенсії.
Позивач покликається на правові висновки, викладені у постанові Верхового Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 04.02.2019 у зразковій справі №240/5401/18 (провадження №Пз/9901/58/18), за змістом висновків яких при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявних у пенсіонера вислуги років, є незмінним.
Перед поданням адміністративного позову ОСОБА_1 в травні 2022 року звертався до Управління із заявою про перерахунок пенсії та відновлення відсоткового значення (90%) розміру грошового забезпечення, із якого обчислюється пенсія. Втім, у задоволенні такої заяви відповідач 20.05.2022 відмовив, протиправно мотивуючи тим, що після обмеження розміру пенсії 70-ма відсотками сум грошового забезпечення, змін до статті 13 Закону №2262-XII внесено не було.
Враховуючи вказане, позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення при перерахунку розміру пенсії до 70 відсотків сум грошового забезпечення та зобов`язати Головне управління ПФУ в області поновити виплату (здійснити перерахунок) пенсії, виходячи із 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 1 січня 2016 року, з урахуванням проведених платежів.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.07.2022 відповідно до статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України) відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.26-27).
Заперечуючи позовні вимоги представник Головного управління ПФУ в області зазначив, що згідно положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу в січні 1996 року, розрахований відповідачем відповідно до вислуги років (35 років) загальний розмір пенсії, обчислений за правилами статті 13 такого Закону №2262-XII, становив 75% суми грошового забезпечення (максимальне значення такої величини на той час могло дорівнювати 75 відсотків відповідних сум грошового забезпечення).
Надалі, відповідно до змін, внесених Законами України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" за №103/96-ВР від 25.031996 і за №51-IV від 04.07.2002, максимальний розмір пенсії змінено на 85% і на 90% відповідно.
Із розрахунку 90 відсотки суми грошового забезпечення пенсія позивачу за вислугу років виплачувалася до з 01.01.2003 по 31.12.2015.
Разом з тим, з часу призначення позивачу пенсії механізм обчислення пільгової вислуги років та відсоткового значення розміру пенсії змінювався неодноразово.
Так, відповідно до Законів України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 (набрав чинності з 01.10.2011) і "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України" від 27.03.2014 (набрав чинності з 01.04.2014), на момент проведення спірного перерахунку пенсії позивачу (березень 2018 року, в тому числі з січня 2016 року), максимальний розмір основної частини пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", становив 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Окрім цього, порядок перерахунку пенсії визначений у розділі VIII Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", який в 2018 році у відношенні до позивача був здійснений з урахуванням вимог постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 за №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (надалі по тексту також Постанова №988, Постанова №988 від 11.11.2015) нового (підвищеного) розміру і зміненого складу грошового забезпечення діючих поліцейських, що враховувався для перерахунку пенсій колишніх співробітників органів внутрішніх справ.
В межах вказаних постанов Кабінету Міністрів України в 2018 році уповноважений орган, з лав якого мало місце звільнення ОСОБА_1 , видав довіку встановленої форми і змісту про розмір грошового забезпечення (станом на січень 2016 року), яку відповідачем в тому ж році враховано при проведенні чергового перерахунку пенсії, починаючи з січня 2016 року.
Так як станом на січень 2016 року (місяць, з якого мало місце перерахунок пенсії) і березень 2018 року (місяць, в якому фактично розпочато перерахунок) положеннями Закону №2262-XII основний розмір пенсії колишніх співробітників органів внутрішніх справ не міг перевищувати 70 відсотків сум грошового забезпечення, то вимоги позивача, заявлені у позовній заяві, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Разом з тим, представник відповідача переконаний, що у тих колишніх співробітників органів внутрішніх справ (за прирівняними посадами поліцейського), які отримують нову довідку про склад грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.12.2019 із урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії не станом на січень 2016 року (чого не було передбачено Постановою №103), відбуваються фактичні зміни у його пенсійній справі і відповідно в правовому регулювання даних відносин, які визначають порядок перерахунку їх пенсії.
З урахуванням вказаного відсутні процесуальні підстави керуватися і застосовати правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019, ухваленій у зразковій справі №240/5401/1/8 (№Пз/9901/58/18), так як змінилися фактичні обставини правового регулювання спірних правовідносин.
Отже, у випадку перерахунку призначеної пенсії колишнього співробітника органів внутрішніх справ (прирівняних до них осіб) на підставі оновленої довідки, таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втрати чинність.
У подібних правовідносинах Верховний Суд у постанові від 20.01.2021 по справі №640/1744/20 виснував, що право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень).
Серед іншого, Управління покликається на правові висновки, сформовані Верховним Судом в 2021 році в подібних правовідносинах у відношенні до іншої категорії пенсіонерів з питання застосування в часі розміру відсоткового значення заробітку, із якого обчислюється пенсія при її призначенні, після збільшення у діючих працівників/службовців заробітної плати/грошового забезпечення.
Відтак, вимоги позивача, заявлені у позовній заяві, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Поряд із вказаним, відповідач просить суд в порядку статей 122, 123 КАС України застосувати строки позовної давності у даній справі.
Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, вивчивши зміст адміністративного позову і відзив на позов, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши норми матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з січня 1996 року отримує пенсію за вислугою років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно висновку про призначення пенсії за вислугу років від 13.02.1996, заяви про призначення пенсії від 24.01.1996 і протоколу за пенсійною справою №00-5491 (МВС) від 31.12.2015 (а.с.37, зворотній бік а.с.37, а.с.41).
На підставі поданих до відповідача документів, позивачу згідно із коментованим Законом, в редакції станом на січень 1996 року та внесених в подальшому змін до положень статті 13 Закону №2262-XII, виходячи із загального стажу служби понад 35 років, призначена пенсія за вислугу років у розмірі 75% грошового забезпечення, свідченням чого, серед іншого, є висновок про призначення пенсії за вислугу років від 13.02.1996 (а.с.16).
Надалі, відповідно до змін, внесених Законами України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" за №103/96-ВР від 25.031996 і за №51-IV від 04.07.2002, змінено максимальний розмір відсотку грошового забезпечення з 75% до 85% і до 90% відповідно. Свідченням вказаного є таблиця про перерахунок пенсії за вислугу років по пенсійній справі №5491 від 10.12.2002 (зворотній бік а.с.38, а.с.39).
Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 прийнято Постанову №103.
У березні 2018 року СзППЗ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області за участю Ліквідаційної комісії УМВС України в Івано-Франківській області на виконання вимог постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", та від 11.11.2015 за №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", на ім`я ОСОБА_1 видало довідку за №2330/8-18 від 22.03.2018 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій за нормами, чинними на січень 2016 року, за прирівняною посадою. Розмір забезпечення в загальному становив 7 448,76 гривень, в тому числі: посадовий оклад 2 950,00 гривень, оклад за спеціальним званням (майор поліції) 2 000,00 гривень, надбавка за стаж служби (вислугу років) 50% 2 475,00 гривень, премія 0,32% 23,76 гривень (зворотній бік а.с.40).
Керуючись положеннями постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в квітні 2018 року позивачу з 01.05.2018, в тому числі за період з 01.01.2016, проведено перерахунок пенсії відповідно до коментованої довідки СзППЗ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, свідченням чого є протокол перерахунку за пенсійною справою №005491-МВС від 02.04.2018 (зворотній бік а.с.39).
При цьому, відповідач застосував максимальний розмір грошового забезпечення 70%, який відповідає положенням частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", в редакції станом на момент здійснення перерахунку, та відповідно до пункту 23 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України" від 27.03.2014 за №1166-VII (надалі по тексту також Закон №1166-VII).
Загальний нарахований розмір пенсії після перерахунку (з 01.01.2016 з усіма підвищеннями і надбавкам, окрім основного розміру пенсії 70% від грошового забезпечення) склав 6 256,96 гривень (зворотній бік а.с.39).
Відомості у довідці №2259 внесені згідно положень постанови Кабінету Міністрів України №988, за листопад 2019 року, за прирівняною посадою поліцейського (на день звільнення зі служби) "начальник відділення, що не входить до складу відділу (управління, відділи, (відділення) поліції)", за змістом якої грошове забезпечення, становить всього 16 655,76 гривень та складається з:
- посадового окладу 2 950,00 гривень,
- окладу за військовим званням (майор поліції) 2 000,00 гривень,
- надбавка за стаж служби в поліції 50% 2 475,00 гривень,
- надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції 60,00% 4 455,00 гривень,
- премія 40,20% 4 775,76 гривень (а.с.43).
ОСОБА_1 у травні 2022 року звертався до Управління із заявою, зокрема, про перерахунок пенсії та відновлення відсоткового значення розміру грошового забезпечення, із якого обчислюється пенсія.
Втім, у задоволенні такої заяви відповідач 20.05.2022 листом за №1828-1674/В-02/8-0900/22 відмовив, протиправно, як вважає позивач, мотивуючи тим, що після обмеження розміру пенсії 70-ма відсотками сум грошового забезпечення, змін до статті 13 Закону №2262-XII внесено не було (а.с.22-23).
Незважаючи на спірні правовідносини у даній справі, виходячи із принципу офіційності адміністративного судочинства, суд керуючись статтею 9 КАС України, із публічних відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень (із повним доступом) з`ясував наступне.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного судом від 01.08.2022 у справі №300/2689/22 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Серед іншого, судом зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до складеної Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області" нової довідки за №2259 від 03.05.2022 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, станом на листопад 2019 року, з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії. Рішення набрала законної сили 01.09.2022.

Враховуючи вказане, позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення при перерахунку розміру пенсії до 70 відсотків сум грошового забезпечення та зобов`язати Головне управління ПФУ в області здійснити перерахунок і виплату пенсії, виходячи із 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 1 січня 2016 року, з урахуванням проведених платежів.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходив з таких мотивів і підстав та норм права.

Положеннями статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

В ході дослідження обставин справи щодо зменшення Управлінням з 1 січня 2016 року і 1 грудня 2019 року відсоткового значення розміру грошового забезпечення, із якого обраховується пенсія з 90% до 70%, суд формує наступні висновки.

В ході дослідження обставин справи щодо зменшення Управлінням з 1 січня 2016 року і 1 грудня 2019 року відсоткового значення розміру грошового забезпечення, із якого обраховується пенсія з 90% до 70%, суд формує наступні висновки.

В першу чергу, суд у даному питанні покликається на практику Восьмого апеляційного адміністративного суду, сформовану у 2022 році (щонайменше 14 адміністративних справ), за наслідками перегляду судових рішень першої інстанції з аналогічних правовідносин - "нова довідка (із збільшеними показниками забезпечення) нові відсотки (ті, що діють на час перерахунку)", зокрема, адміністративні справи №300/546/22, №300/596/22, №300/330/22, №300/8099/21, №300/3988/21, №300/895/22, №300/6777/21, №300/5518/21, №300/5475/21, №300/5365/21, №300/6236/21, №300/5975/21, №300/7559/21 та №300/5696/21.

За приписами частини 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII (в редакції чинній на момент первинного перерахунку пенсії 01.03.2018) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII, здійсненої на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Як уже зазначалось вище судом, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", згідно з пунктом 3 якої передбачено перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі по тексту також Закон), особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (Офіційний вісник України, 2015 р., № 96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року за №393" (надалі по тексту також Порядок №45), яка набрала чинності 20.02.2008.

Пунктами 1, 2 та 3 Порядку №45 (в редакції чинній на час перерахунку) визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (надалі по тексту також головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (надалі по тексту також списки), та надсилає, серед іншого, відповідну інформацію МВС і Національній поліції (надалі по тексту також державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (надалі по тексту також уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (надалі по тексту також довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Отже, згідно з даними нормами, підставою для перерахунку раніше призначених пенсій за правилами коментованого Закону в першу чергу є прийняття Кабінетом Міністрів України рішення відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та подання органами, передбаченими цим Порядком, відповідних повідомлень до територіальних органів Пенсійного фонду України.

Матеріалами справи засвідчено обставину здійснення відповідачем на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсій, виданої СзППЗ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області в березні 2018 року за №2330/8-18, та на підставі Постанови №103 проведено позивачу перерахунок пенсії з 01.05.2018, в тому числі за період з 01.01.2016 (зворотній бік а.с.39, зворотній бік а.с.40).

При проведенні такого перерахунку пенсії відповідачем застосовано новий максимальний розмір грошового забезпечення 70% відповідних сум грошового забезпечення, при цьому правомірність своїх дій Головне управління ПФУ в області обґрунтовує необхідністю застосування основного розміру пенсії у відсотках від грошового забезпечення, встановленого законодавством на момент проведення чергового перерахунку пенсії, що в даному випадку становить 70% сум грошового забезпечення, як це передбачено частиною 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції станом на 1 квітня 2018 року.

Суд, в даному конкретному випадку, не може повністю погодитися з такими діями/рішеннями Управління і відповідно обґрунтуванням правомірності таких своїх дій, виходячи з наступного.

Згідно пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ (в редакції на час введення в дію 01.01.1992) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше.

Відповідно до вимог пункту "а" частини 1 статті 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції на час введення в дію 01.01.1992) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 вказаної статті Закону №2262-ХІІ (в редакції на час введення в дію 01.01.1992) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2, - 80 процентів.

До Закону №2262-ХІІ вносилися неодноразово зміни, за змістом яких значення коментованого відсотка для вказаної категорії осіб зріс до 90, 100 і 95 відповідно.

Втім, надалі Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 за №3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011, внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

В подальшому, Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 за №1166-VII, який набрав чинності 01.04.2014, внесено зміни у частину другу статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (на підставі якої ОСОБА_2 в квітні, а надалі в червні 2018 року обраховано спірний розмір пенсії), згідно яких цифрове значення "80" замінено цифрами "70" (максимальний розмір пенсії).

Таким чином, з 01.04.2014 положення частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 80% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №1166-VII, замінивши такий граничний розмір на 70%.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин (як 01.01.2016, 01.01.2018, 01.03.2018 так 01.12.2019) було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до коментованої статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд вважає, що внесені законами зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90%, а потім 70% грошового забезпечення не можуть застосовуватися при перерахунку вже призначеної пенсії за умови, врахування однакового розмір грошового забезпечення для однієї і тієї ж категорії військовослужбовців, прирівняних до них осіб (за посадовою, званням і вислугою років).

Порядок перерахунку призначених пенсій колишнім працівникам (співробітникам) органів МВС України урегульований нормами статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка змін не зазнавала, а також нормами постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за №103, тому застосування у спірному випадку (за період з 01.01.2016 по 01.12.2019) органом пенсійного фонду статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є помилковим.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.10.2019, ухваленій у зразковій справі №240/5401/18 (Пз/9901/58/18).

Обставини правовідносин в адміністративній справі №300/2759/22 за період з 01.01.2016 по 01.12.2019, на переконання суду щодо помилкового зменшення при перерахунку пенсії до 70 відсотків суми грошового забезпечення, із якої обчислено основний розмір пенсії, та необхідності здійснити перерахунок і виплату пенсії, виходячи із 90 відсотків відповідної суми грошового забезпечення, з 01.01.2016, - частково відповідає ознакам типової справи, визначених у рішенні суду, ухваленого за результатом розгляду Верховним Судом зразкової справи №240/5401/18 (Пз/9901/58/18).

При ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи (частина 3 статті 291 КАС України).

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ПФУ в області при здійсненні перерахунку пенсійного забезпечення ОСОБА_1 на виконання Постанови №103, якою установлено для перерахунку склад грошового забезпечення колишнього працівника органів внутрішніх справ за прирівняною посадою поліцейського станом на січень 2016 року, використовуючи довідку про розмір грошового забезпечення позивача №2330/8-18 від 22.03.2018, складену за показниками станом на січень 2016 року, протиправно зменшено розмір процентної складової основної частини пенсії із 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, а тому позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Однак, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на те, що вказаний вище сформований висновок про право ОСОБА_1 на перерахунок, обчислення і виплату пенсії за вислугу років у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення стосується саме забезпечення, яке визначено у попередній довідці за №2330/8-18 від 22.03.2018, виданої в березні 2018 року Сз ППЗ ГУ НП в Івано-Франківській області за показниками станом на січень 2016 року (7 448,76 гривень), у відповідності до положень Постанов №103 і №988, які були чинними в період з 01.01.2018 по 05.03.2019 та по 19.11.2019 (зворотній бік а.с.40).

Складові грошового забезпечення ОСОБА_1 у такій довідці (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням (майор поліції), надбавка за вислугу років і премія) визначені уповноваженим органом на підставі введеної в дію із 02.12.2015 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 за №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Так, Постановою №988 з 11.11.2015 значно підвищено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів та додаткових видів грошового забезпечення (їх відсоткове значення) поліцейських, чого не мало місце при призначенні в січні 1996 року позивачу пенсії, і якому із старого складу відповідного забезпечення пенсію обчислено в розмірах 75%, 85 і 90% суми його грошового забезпечення.

Надалі спірні правовідносини додатково врегульовані правовими висновками, сформованими Верховним Судом у рішенні від 17.12.2019 і Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 24.06.2020 в зразковій справі №160/8324/19 (адміністративне провадження №Пз/9901/20/19).

У вказаній зразковій справі суд з 05.03.2019 суд касаційної інстанції, постановляючи рішення у зразковій справі, відновив право колишнього саме військовослужбовця (а не працівника/співробітника органів внутрішніх справ) на включення до складу грошового забезпечення, із якого обчислюється пенсія, щомісячні додаткові види грошового забезпечення і премія, а також відповідного перерахунку його пенсії з 01.04.2019.

В той же час, іншим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва №826/12704/18 від 14.05.2019 (часткове рішення), залишеним постановою від 19.11.2019 Шостим апеляційним адміністративним судом (http://reestr.court.gov.ua/Review/82368814; http://reestr.court.gov.ua/Review/85866053), визнано протиправним та скасовано пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", який стосується перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції).

Отже, пункт 3 Постанови №103, який стосується перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), втратив чинність з 19.11.2019.

В подальшому постановою Шостого апеляційного адміністративного суду №826/6453/18 від 29.01.2020 (http://reestr.court.gov.ua/Review/87361222) визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яким вносилися зміни у Порядок № 45 (зокрема, у пункти 1, 2, 3, 5 та додаток 2, а також доповнено цей Порядок додатком 3).

Поряд з цим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021 у справі №640/6077/19 (http://reestr.court.gov.ua/Review/94263854) визнати протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" у частині пункту 5, яким визначалося, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постанови, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку №45.

З наведеного слідує, що з 19.11.2019, з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/12704/18, пункт 3 Постанови №103 втратив чинність, а інші нормативні акти, які б надалі обмежували склад та розмір грошового забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) для обчислення та перерахунку пенсії, відсутні.

Тому суд вважає, що з 01.12.2019 (першого календарного дня місця, що на стає за датою 19.11.2019), за умови ініціювання такого питання пенсіонером окремо від даної справи (що мало місце у справі №300/2689/22), виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Порядком №260 і Постановою №988, та відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ.

Втім, потрібно зважати на те, що поліцейські, яким призначається пенсія з 01.01.2016 мають право на розрахунок її розміру, виходячи із значення саме 70% грошового забезпечення із врахуванням основних і додаткових її видів/складових, так як Уряд України значно підвищив тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів та додаткових видів грошового забезпечення (їх відсоткове значення) такої категорії посадових осіб.

Разом з тим, в окремих випадках виникають обставини, за яких колишні працівники/співробітники органів внутрішніх справ (МВС), які, покликаючись на висновки, сформовані Верховним Судом у рішенні від 17.12.2019 і Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 24.06.2020 в зразковій справі №160/8324/19 (адміністративне провадження №Пз/9901/20/19) та рішення Окружного адміністративного суду міста Києва №826/12704/18 від 14.05.2019, бажають отримати від уповноважених органів з 19.11.2019 нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії із включенням до неї додаткових щомісячних її видів і премії (за показниками, які вже виплачувалися в Порядку №260), а також розраховують на обчислення пенсії із урахуванням такої довідки в значенні, більшого ніж 70% сум грошового забезпечення.

У спірних правовідносинах ОСОБА_1 вже порушив у судовому порядку таке питання, що мало місце при ухваленні Івано-Франківським окружним адміністративним судом рішення від 01.08.2022 у справі №300/2689/22, яким позов задоволено повністю. Серед іншого, рішенням суду зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до складеної Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області" нової довідки за №2259 від 03.05.2022 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, станом на листопад 2019 року, з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Рішення набрала законної сили 01.09.2022 (https://reestr.court.gov.ua/Review/105529718).

Відтак, може скластися ситуація (а у досліджуваному випадку вже склалася), за якої колишні співробітники органів внутрішніх справ (МВС), які до звільнення в порівнянні із співробітниками Національної поліції України займали одну і ту ж посаду (рівнозначні посади), мають одне і те ж звання, одну і ту ж вислугу років, одинакові додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати) та премію, матимуть різний розмір пенсії, оскільки ті, які вийшли на пенсію до 01.01.2016 претендують і вимагають в судовому порядку відсоткове значення більше ніж 70% (до 90%), яке у спірному випадку становить 76% (хоча їх грошове забезпечення не обчислювалося за правилами Порядку №206 у відповідності до Постанови №988), а ті, що отримали право на пенсію після 01.04.2014, в тому числі після 01.01.2016 не більше 70%.

Суд переконаний, що таке правове регулювання спірних відносин не є справедливим по відношенні до колишніх чи діючих співробітників Національної поліції України, що отримали/отримують право на пенсію після 01.01.2016, та створює дискримінацію у праві на належне пенсійне забезпечення однієї і тієї ж категорії громадян, в тому числі службових осіб, які розпочинали службу в органах МВС, а завершили в органах НП України, тобто до і після введення в дію положень Постанови №103.

Визначення різних підходів до порядку обчислення розміру пенсійного забезпечення однієї категорії громадян порушує основоположний принцип судочинства рівність усіх громадян у своїх права перед законом, в тому числі у праві на справедливе встановлення пенсії, що закріплено в статтях 21, 24 Конституції України.

Таким чином, у колишнього співробітника органів внутрішніх справ (МВС України), який отримає нову довідку про склад грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 19.11.2019 (станом на листопад 2019 року) на підставі Постанови №988, відбудуться фактичні зміни у його пенсійній справі і відповідно в правовому регулюванні даних відносин, які визначають порядок перерахунку його пенсії, так як попередній розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у відповідності до Постанови №103 взятий станом на січень 2016 року.

З урахуванням вказаного відпадуть процесуальні підстави керуватися і застосовувати правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.10.2019, ухваленої у зразковій справі №240/5401/18 (Пз/9901/58/18), оскільки зміняться фактичні обставини правового регулювання спірних правовідносин на підставі іншої постанови Великої Палати Верховного Суду в постанові від 24.06.2020 в зразковій справі №160/8324/19 (адміністративне провадження №Пз/9901/20/19), із урахуванням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва №826/12704/18 від 14.05.2019 (часткове рішення), залишеним постановою від 19.11.2019 Шостим апеляційним адміністративним судом, постановами Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 і від 19.01.2021 у справі №640/6077/19.

З огляду на таке слід керуватися рішенням від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отож, у випадку перерахунку призначеної пенсії колишніх співробітників органів внутрішніх справ (МВС) на підставі оновленої довідки, виданої 03.05.2021 за показниками станом на 19.11.2019 за правилами Постанови №988 (із включенням додаткових щомісячних видів грошового забезпечення і премії, нарахованих/визначених за правилами Порядку №260), таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втратив чинність.

У подібних правовідносинах Верховний Суд у постанові від 20.01.2021 по справі №640/1744/20 виснував, що право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень).

Такий підхід до врегулювання спірних правовідносин, на переконання суду у даній справі, є достатньо справедливим.

Аналогічний підхід щодо обчислення розміру пенсії та відсотків від заробітку для нарахування пенсійних виплат при проведенні її перерахунку з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99, застосований Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у відношенні до іншої категорії пенсіонерів, виплата пенсій яким здійснюється не із солідарної системи пенсійного фонду, а за рахунок коштів Державного бюджету України, зокрема колишніх співробітників органів прокуратури та суддів.

В даному випадку мова йде про позицію суду касаційної інстанції, визначеної в:

- постановах від 08.09.2021 (адміністративне провадження № К/9901/13961/20) у справі №340/3185/19 (http://reestr.court.gov.ua/Review/99458809) та від 20.01.2021 (адміністративне провадження №К/9901/27613/20) у справі №640/1744/20 (http://reestr.court.gov.ua/Review/94264232), в яких предмет спору стосувався перерахунку пенсії працівників прокуратури, що вийшли на пенсію при дії положення закону із правом на обрахунок пенсії від заробітку до 90%, а при отриманні нової довідки із значно вищим складом заробітної плати - до 70%;

- постанові від 27.09.2021 (провадження К/9901/25475/21) у справі №580/585/21, в якій предметом спору є перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із урахуванням нових довідок про розмір грошового забезпечення (із значно більшим розміром, в порівнянні до такого, який отримувався до набуття права на відставку), на час видачі яких положення спеціального закону про право відповідного обчислення розміру утримання від 80% до 90%, втратило чинність.

Верховний Суд у таких постановах переглядаючи спори про не врахування органами пенсійного фонду при перерахунку пенсії колишніх прокурорських працівників з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури, сформував правовий висновок, за змістом якого право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень). При цьому не має значення з настанням якої обставини позивач пов`язує право на перерахунок пенсії, Постанови Уряду України №657 чи №1013, оскільки як було зазначено судом вище, перерахунок призначеної пенсії працівникам органів прокуратури може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може ґрунтуватися на законі, який втратив чинність.

Верховний Суд в складі Судової палати з розгляд справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в останній актуальних постанові від 21.12.2021 (адміністративне провадження №К/9901/15917/21) у справі №580/5962/02 (https://reestr.court.gov.ua/Review/102170925) дійшов таких висновків, що явно є ідентичними до спірних правовідносин, зокрема:

"24. Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 №6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

25. Ураховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон №1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону №1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами."

"27. Ураховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом №1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону №1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону №1697-VII. "

"32. З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону №1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

33. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.".

Як і у даній справі, на час отримання ОСОБА_1 (колишнім співробітником органів внутрішніх справ (МВС України) нової довідки за показниками станом на листопад 2019 року (№2259 від 03.05.2022) і звернення його до органу пенсійного фонду за перерахунком пенсії (справа №300/2689/22), кореспондуючись до коментованих висновків Верховного Суду, суд касаційної інстанції вказує, що положення статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 за №1789-ХІІ, яким передбачалося право на обчислення розміру пенсії працівників прокуратури до 90% розміру заробітку, вже не були чинними, а на час перерахунку за новою довідкою таке значення не може перевищувати 70%.

У відношенні до питання перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд касаційної інстанції також надав правову оцінку різним відсотковим значенням суддівської винагороди, які визначалися для суддів у відставці в розмірі від 80% до 90% до 08.06.2016 (при застосуванні суддівської винагороди за правилами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI в редакції від 07.07.2010) та від 50% (при застосуванні значно підвищеної суддівської винагороди за правилами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII в редакції від 02.06.2016).

Зокрема, у коментованій вище постанові Верховного Суду зазначено:

"Отже, оскільки чинним Законом № 1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного грошового утримання, то відсутні правові підстави для обрахунку щомісячного грошового утримання судді одночасно за складовими, які передбачені для різних формул обрахунку грошового утримання (розміру щомісячної суддівської винагороди) за Законом № 1402-VIII, а розміру відсотку за Законом № 2453-VI.

Колегія суддів зазначає, що зворотне зумовить неоднакове визначення розміру довічного грошового утримання суддів, що вийшли у відставку відповідно до Закону №2453-VI, та тих, які вийшли або вийдуть у відставку відповідно до Закону №1402-VIII. Вказане призведе до дискримінації останніх та суперечитиме положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів".

У вказаних двох категоріях пенсіонерів (колишніх працівників органів прокуратури і суддів) Верховний суд дійшов єдиного висновку, що у випадку перерахунку призначеної пенсії, таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втратив чинність, в протилежному випадку порушуватиметься принцип співмірності в одному періоду часу між правами на пенсію однієї категорії, одного виду професій за ідентичними посадами, зокрема, між особами яким пенсія перераховується, і яким вона призначається вперше.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 (провадження №14-435цс18) у справі №755/10947/17 зазначила, що під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду (http://reestr.court.gov.ua/Review/79834955).

У досліджуваному випадку суд керується саме останні правові висновки, визначені Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду в постановах ухвалених 21.12.2021 (справа №580/5962/02), 27.09.2021 (справа №580/585/21), 08.09.2021 (справа №340/3185/19) і від 20.01.2021 (№640/1744/20).

Вказане узгоджується із положеннями частини 5 статті 242 КАС України.

В котре, повертаючись до обставин даної справи, ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 по 08.07.2022 (день звернення до суду) для перерахунку пенсій отримав від уповноваженого органу дві довідки, зокрема:

- довідку про розмір грошового забезпечення №2330/8-18 (зворотній бік а.с.40), видану 22 березня 2018 року у відповідності до Постанови №103 за відповідною (прирівняною) посадою за показниками станом на січень 2016 року, в загальній сумі 7 448,76 гривень;

- довідку про розмір грошового забезпечення за №2259 від 03 травня 2022 року, з урахуванням висновків, сформованих у рішенні Верховного суду України від 17.12.2019 у справі №160/8324/19 та рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №826/12704/18, станом на листопад 2019 року (місяць, в якому 19.11.2019 набрання чинності рішення суду у справі №826/12704/18, яким визнано протиправними та нечинними пункт 3 положення Постанови №103), на загальну суму 16 655,76 гривень (а.с.43).

Суд констатує, що розмір обрахунку при нарахуванні (не виплаті) основної пенсії із застосуванням 70% грошового забезпечення за даними нової (останньої) довідки №2259, складеної в травні 2021 року (16 655,76 гривень), за показниками станом на листопад 2019 року, є майже в два рази більшим (11 659,03 гривень) від розміру пенсії, обчисленого в значенні 90%, виходячи із відомостей попередньої довідки №2330/8-18, складеної в березні 2018 року (7 448,76 гривень), за показниками станом на січень 2016 року (6 703,88 гривень).

Зважаючи на вказане, суд вважає, що при застосуванні різних відсотків (90% і 70%) із врахуванням різних відомостей довідок уповноваженого органу №2259 (станом на листопад 2019 року) і №2330/8-18 (станом на січень 2016 року) не має місце зменшення нарахування (не виплати) розміру пенсії, а відповідно і звуження права ОСОБА_1 на гарантоване законом справедливе пенсійне забезпечення, в тому числі в наслідок його перерахунку при виконанні рішення суду у даній справі №300/2689/22.

Суд вказує, що в розумінні статті 1 першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини, майном є нараховані суми пенсії, виражені в грошовому еквіваленті (в національній валюті - гривні), а не розрахункова величина для обчислення пенсії - відповідний відсоток від сум грошового забезпечення.

Цілком ідентичною є остання (актуальна) сформована судова практика із вказаної категорії спорів, зокрема такими є постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2022 у справі №300/546/22, 13.09.2022 у справі №300/596/22, від 25.08.2022 у справі №300/330/22, від 15.08.2022 у справі №300/8099/21, від 25.07.2022 у справі №300/3988/21, від 20.07.2022 у справі №300/895/22, від 13.07.2022 у справі №300/5475/21, від 13.07.2022 у справі №300/5365/21, від 07.07.2022 у справі №300/6777/21, від 04.07.2022 у справі №5518/21, від 17.06.2022 у справі №300/6236/21, від 24.05.2022 у справі №300/5975/21, від 06.04.2022 у справі №300/7559/21 та від 05.04.2022 у справі №300/5696/21, за змістом висновків яких позовні вимоги осіб, пенсія яких призначена за правилами Закону №2262-ХІІ підлягають до задоволенню лише до моменту зміни грошового забезпечення із включенням/урахуванням щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення та/або їх збільшення, тобто до 01.04.2019 (для колишніх військовослужбовців і прирівняних до них осіб), і до 01.12.2019 (для колишніх співробітників органів внутрішніх справ) відповідно. Апеляційний суди погоджується із правилом застосування "нова довідка (із збільшеними показниками забезпечення) нові відсотки (ті, що діють на час перерахунку)".

Суд звертає особливу увагу на некоректне покликання позивача на фактичні обставини і висновки, встановлені Верховним Судом у зразковій справі №240/5401/18 (Пз/9901/58/18), зокрема:

- по перше, із дати ухвалення Верховним Судом (як судом першої інстанції) 04.02.2019 рішень в досліджуваних правовідносинах змінилися спірні фактичні обставини, так як в цій справі і у зразковій справі №240/5401/18 оскаржуваний перерахунок з 01.01.2018 в першу чергу мав місце у відповідності до Постанови №103 (про що зазначено в мотивувальній і резолютивній частинах таких рішень). Під висновки такої зразкової справи у досліджуваному випадку частково підпадає довідка про розмір грошового забезпечення №2330/8-18, оформленої станом на січень 2016 року (7 448,76 гривень), втім, станом на 01.12.2019 і на час вирішення даної справи №300/2759/22, Постанова №103 вже не діє, у зв`язку із визнання всіх її положень нечинними, в той час як при обчисленні розміру пенсії позивач наполягає на врахуванні вже нової довідки №2259 від 03.05.2022 (16 655,76 гривень);

- по друге, хоча і правове регулювання частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ не зазнав змін, втім, змінився підхід Верховного Суду до вирішення подібних публічно-правових спорів, так як останні наповнилися новим змістом за фактичними обставинами, а саме, як слідує у даній справі позивач з 01.12.2019 в судовому порядку отримав право на перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення (станом на листопад 2019 року), який в майже два рази перевищує той, що був врахований при перерахунку пенсії в березні 2018 року за показниками станом на січень 2016 року;

У зв`язку із вказаним адміністративний позов в частині про визнання протиправними дії Управління про зміни відсоткового значення основної частини пенсії (90%), виходячи із довідки №2259 від 03.05.2022, в частині вимог за період з 01.12.2019 є необґрунтованими і такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Щодо посилань ГУ ПФУ в Івано-Франківській області у відзиві з приводу пропущення позивачем шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду з позовом, суд виходить із наступного.

Заробітна плата та пенсія мають однакову правову природу, тобто є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Таке твердження слідує з норм законодавства. Зокрема, згідно статті 1 Закону України №2235-III "Про громадянство України" заробітна плата і пенсія включені до переліку законних джерел існування.

Як уже відзначено, згідно з частиною 3 статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, перерахунок якої має здійснюватися у зв`язку із збільшенням/введенням в дію нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, і яку особа не отримувала у зв`язку з не проведенням відповідного перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.04.2019 по справі 809/248/18.

Окремо суд надає оцінку посиланням представника органу пенсійного фонду на правові висновки, визначені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а (провадження №11-345апп19).

Дійсно у коментованій постанові Великою Палатою Верховного Суду сформовано певна правова позиція щодо застосування строків звернення до суду у справах про перерахунок раніше призначених пенсій.

Варто, в першу чергу відмітити, що вирішені по суті спірні правовідносини у вказаній постанові найвищої судової інстанції регулювалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII (надалі по тексту також Закон №1788-XII) і Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-ІV (надалі по тексту також Закон №1058-ІV).

По друге, питання, яке було предметом судового розгляду у справі №510/1286/16-а (провадження №11-345апп19) стосувалося особи, якій пенсію призначено як державному службовцю, а у даній справі (№300/2759/22) така пенсія призначена ОСОБА_1 як колишньому працівнику органів внутрішніх справ.

По третє, в вказаному остаточному судовому рішенні Велика Палата Верховного Суду надавала оцінку і застосовувала загальних норм пенсійного законодавства в частині строків перерахунку пенсії за попередній період, зокрема, положення статті 87 Закону №1788-ХІІ, статті 46 Закону №1058-ІV і статей 51, 55 Закону №2262-ХІІ (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Разом з тим питання щодо застосування строків звернення до адміністративного суду, що передує вирішенню спору по суті (стаття 99 КАС у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, стаття 122 КАС), слід розмежовувати з питанням щодо застосування строку (періоду), за який проводиться перерахунок пенсії, у разі встановлення судом вини пенсійного органу.

При цьому, у справі, яка розглядається №300/2759/22, необхідність розрізняти правове регулювання положень, визначених частиною 3 статті 51 і частиною 3 статті 55 Закону №2262-ХІІ, зокрема:

- у першому випадку йде мова про не нараховану і не виплачену пенсію внаслідок не проведеного перерахунку (за наявності підстав для її перерахунку) саме з вини не тільки пенсійного органу, але й і уповноваженого органу, який надає вихідні дані для такого перерахунку (не обмежується будь-яким строком), що має місце у даній справі (№300/2759/22);

- у другому ж випадку норма закону вказує на випадки нарахування пенсії (без перерахунку) та її не виплати виключно з вини органу пенсійного фонду (також не обмежується жодним строком).

Суд наголошує, що такого особливого визначення правовідносин, яке врегульовано положеннями частини 3 статті 51 Закону №2262-ХІІ не міститься в жодній із статей Закону №1788-ХІІ і Закону №1058-ІV. Умовами застосування вказаної норми права є дії уповноваженого органу, який повинен самостійно видати у відношенні до пенсіонера (колишнього військовослужбовця), без активних дій такої особи, відповідну довідку для проведення перерахунку його пенсії, в той час, як застосована касаційним судом стаття 98 Закону №1788-ХІІ вказує на виключні підстави для відповідного перерахунку пенсії особи особисте подання таким пенсіонером до органу пенсійного фонду необхідних вихідних даних для перерахунку пенсії.

Велика Палата Верховного Суду застосувала у справі №510/1286/16-а (провадження №11-345апп19) положення статей 87 і 98 Закону №1788-ХІІ, а у даній справі регулювання спірних відносин визначено частини 3 статті 51 Закону №2262-ХІІ, що як за своїм змістом так юридичним визначенням є відмінними між собою.

З огляду на особливість даних спірних правовідносин і фактичних обставин відсутні підстави для застосування правових висновків, визначених Великою Палатою Верховного Суду в судовому рішенні по справі №510/1286/16-а (провадження №11-345апп19).

Також суд звертає увагу на відсутність у даних спірних правовідносинах "триваючої пасивної поведінки позивача", мова про яку йде у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо соціальних справ Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 (адміністративне провадження №К9901/15971/20).

Як свідчать обставини справи для відновлення свого права на належний розмір пенсії позивач змушений був окремо самостійно звертатися до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області" для отримання довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, яке як уповноважений орган і без звернення позивача в силу вимог Порядку №45 повинно було самостійно подати таку довідку до відповідача.

Вчинення уповноваженим органом і органом пенсійного фонду дій на забезпечення своєчасного перерахунку пенсії не залежить від волі пенсіонера (колишнього працівника органів внутрішніх справ), а повинні в силу вимог нормативно-правових актів самостійно вчинятися останніми.

Серед іншого в прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 просить зобов`язати Управління поновити порушене право на належний розмір пенсії з умовою:

- поновити виплату "… довічно…";

- здійснити перерахунок "..при подальшій виплаті пенсії, довічно.".

Дана частина вимог не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Захист і відновлення порушеного права в будь-якій справі здійснюється судом на конкретну календарну дату в ретроспективі спірних подій. Тобто суд, захищаючи порушені права, здійснює їх відновлення на певний момент, ухвалюючи відповідне рішення, яке стосується публічно правового спору, який мав місце в минулому часі до дня звернення до суду.

Кодекс адміністративного судочинства України як і інші процесуальні закони не передбачає можливість при ухваленні остаточного судового рішення та вирішення спору вирішувати спірні правовідносини на майбутнє. Так як будь які правовідносини, в тому числі, які були спірні, матимуть логічне завершення після реального виконання рішення суду.

Після виконання боржником рішення суду, правовідносини, які врегульовані виконаним рішенням, перестають бути спірними, за умови, якщо в їх правовому регулюванні і фактичних обставинах, що обумовлювали їх виникнення, не відбулися фактичні зміни.

Втім, якщо після виконання рішення суду такі правовідносини наповнилися новим додатковим змістом, новими обставинами і правовим регулюванням, останні перестають бути спірними за первинним рішенням суду, так як набувають ознак нового публічно-правового спору, який повинен досліджуватися із урахуванням усіх, в тому числі нових обставин, яким ще не надано правової оцінки.

У зв`язку із цим, в сукупності встановлених обставин і сформованих висновків, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволення позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України).

Так як заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення частково, а позивач згідно з квитанцією за №28 від 06.07.2022 підтвердив сплату судового збору на суму 992,40 гривень (а.с.1), то на користь ОСОБА_1 підлягає стягнення із відповідача 793,92 гривень судових витрат, що пропорційно становить 80% від задоволених позовних вимог.

Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку, обчислення і виплати основного розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" з 1 січня 2016 року у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.01.2016 по 01.12.2019 перерахунок, обчислення та виплату ОСОБА_1 основної пенсії за вислугу років у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, зважаючи на раніше виплачені суми, з урахуванням правових висновків, наданих судом в рішенні у даній справі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 793 (сімсот дев`яносто три) гривні 92 (дев`яносто дві) копійки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 ;

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область.

Суддя Чуприна О.В.