Справа № 308/7423/22
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7423/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Іванова А.П.

при секретарі судового засідання Боті О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції у Закарпатській області Угрина Ігоря Івановича про визнання протиправною та скасування рішення про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

15.06.2022 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів інспектора УПП в Закарпатській області Угрина І.І. та ДПП, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БАА №596338 від 10.02.2022, складену поліцейським, про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявленого позивач посилається на те, що за оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 20400 грн. за порушення ст. ч. 4 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП, відповідно до змісту якої, водій керував т/з марки BMW д.н. НОМЕР_1 в м. Ужгороді по вул. Гленца, 4 без переднього номера знаку, а також будучи позбавленим права керування таким т/з, чим вчинив порушення п. 2.1 а 2.9 в ПДР України. Позивач з оскаржуваною постановою не погоджується, вважає її протиправною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не вчиняв правопорушення, номерний знак квадратної форми розміщено з переду авто, ближче до правої сторони, на підтвердження чого надає фото фіксацію. Крім того, позивач зазначає, що посвідчення водія мав при собі, а поліцейський при складенні постанови не надав йому та не описав у такій постанові на підставі якого документу, його позбавлено права керування транспортним засобом.

Таким чином позивач вважає, що висновок про наявність в його діях складу правопорушення, які зазначені в постанові є передчасним, і за відсутності жодного належного доказу.

20.06.2022 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у адміністративній справі № 308/7423/22 відкрито провадження та призначено судове засідання.

01.07.2022 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у адміністративній справі № 308/7423/22 за заявою позивача вжито заходи забезпечення позову: зупинено стягнення на підставі постанови серії БАА 596338 від 10.02.2022, винесеної інспектором взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Угрином Ігорем Івановичем, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП, про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, в по справі про адміністративне правопорушення, яке здійснюється у виконавчому провадженні ВП 68908753 Відділом державної виконавчої служби у м. Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративної справи 308/7423/22.

15.07.2022 представник відповідача Котубей О.В. подав до суду відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 з якого вбачається, що 10.02.2022 о 23:14 екіпаж патрульної поліції під час несення служби в м. Ужгород помітив автомобіль «BMW» номерний знак « НОМЕР_1 », який порушив ПДР України, а саме: порушив пункт 2.9 В ПДР України, тобто керував транспортним засобом без переднього номерного знаку, чим скоїв адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП. Відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» автомобіль було зупинено. Поліцейський належним чином представився, назвав причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України. Під час перевірки документів за наявними базами інспектор встановив, що водій керував автомобілем та будучи позбавленим права керування транспортними засобами па підставі рішення суду, чим порушив п.п. 2.1 А ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст 126 КУнАП. Окрім того в ході спілкування у позивача було виявлено ознаки наркотичною сп`яніння та в подальшому складено відповідні матеріали. Водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (підтверджується підписом у постанові), ознайомлено з доказами. Всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивач не надав. На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП шляхом поглинання більш легкого правопорушення тяжчим Поліцейський виніс постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 20400,00 грн., відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис було запропоновано отримати її копію.

Щодо розгляду справи на місці правопорушення представник відповідача вказує, що поліцейським було прийнято рішення по справі на місці вчинення адміністративного правопорушення відповідно до положень ст. 258 та відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395. Вказане узгоджується також з правовою позицією колегії суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду по справі № 465/6677/16-а (Постанова від 21.11.2018).

Оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, тому немає підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак, адвокат Шпуганич В.П. подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовільнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, заяв про відкладення судового засідання не подавав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Обов`язки учасників дорожнього руху, а також підстави та порядок притягнення до відповідальності за їх порушення передбачені Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, у відповідності до положень ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.9 В Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вимогами ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» регламентовано, що водій зобов`язаний, серед іншого, мати при собі посвідчення водія.

Аналогічні за змістом вимоги містяться і у Правилах дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, зокрема у п.2.1. а), відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Виходячи з наведених норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.12.2019 року по справі №164/2068/17.

За порушення водієм зазначених вимог Правил дорожнього руху, передбачено адміністративну відповідальність.

Так, у відповідності до положень ч.2 ст.126 КУпАП (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови) керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Десятого лютого 2022 року інспектором взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Угрин Ігорем Івановичем винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За змістом оскаржуваної постанови 10.02.2022 о 23:14 год. в м. Ужгород по вул. Гленца, 4, ОСОБА_1 керував т/з марки BMW д.н. НОМЕР_1 , 4 без переднього номера знаку, а також будучи позбавленим права керування таким т/з, чим вчинив порушення п. 2.1 а 2.9 в ПДР України.

Згідно ч. 3 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративного правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Вимогами п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Суд при цьому не приймає до уваги наведені позивачем у його заяві твердження, оскільки, виходячи з вище приведеного правового обґрунтування, вони не впливають на законність дій відповідача та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

Визначення доказів міститься у ст. 251 КУпАП, якою визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною.

Під час розгляду справи встановлено, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем без номерного знаку, підтверджується відеозаписом з місця події.

Також, відповідно до довідки Старшого інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Закарпатській області А. Дерев`янко, згідно облікових баз даних МВС України гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 18.07.2014.

Разом з тим, відповідно до довідки Старшого інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Закарпатській області А. Дерев`янко, згідно облікових баз даних гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, а саме: 16.01.2021 складено протокол серії ДПР18 № 267688 за ч. 1 ст.130 КУпАП, постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 308/890/21 від 23.02.2021 гр. ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; 22.02.2021 складено протокол серії ДПР 18 № 268976 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 308/2689/21 від 30.08.2021 гр. ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Отже, у даній справі позивачем не було доведено, а судом не встановлено порушень при прийнятті оскаржуваної постанови, які могли б вплинути на кінцевий результат розгляду питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Крім того, статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, враховуючи, що відповідач діяв у порядку, передбаченому процесуальним законом, а вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення доведена належними та допустимими доказами суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та скасування постанови інспектора серії БАА №596338 від 10.02.2022, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ч. 6 ст. 157 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Отже, беручи до уваги, що судом відмовлено у задоволенні позову, а тому суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, застосовані у даній справі, оскільки відсутні підстави для збереження заходів забезпечення у даній справі.

Керуючись ст. 77, 90, 262, 286 КАС України,

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції у Закарпатській області Угрина Ігоря Івановича про визнання протиправною та скасування рішення про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.07.2022 року у адміністративній справі №308/7423/22 у вигляді зупинення стягнення на підставі постанови серії БАА 596338 від 10.02.2022, винесеної інспектором взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Угрином Ігорем Івановичем, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП, про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, в по справі про адміністративне правопорушення, яке здійснюється у виконавчому провадженні ВП 68908753.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов