Справа № 200/4239/22
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2022 року Справа№200/4239/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 5, ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач), через свого представника- адвоката Корнієнка А.А., який діє на підставі ордеру від 01.09.2022, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати щомісячних страхових виплат з 01.01.2016;

- зобов`язати відповідача поновити нарахування та виплату страхових виплат та сплатити заборгованість з 01.01.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на обліку в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області як отримувач щомісячних страхових виплат. Виплату щомісячних страхових виплат припинено. Позивач звертався через представника до відповідача з вимогою поновити виплату щомісячних страхових виплат та виплатити заборгованість з них, але відповідач проігнорував адвокатський запит та надав листа, згідно з яким виплати припинені у зв`язку з закінченням дії довідки внутрішньо переміщеної особи.

Вважає дії відповідача протиправними та такими, що суперечать вимогам законодавства України, а тому просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 05 вересня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У встановлений судом термін відповідач через відділ документообігу та архівної роботи суду надав відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що позивач з грудня 2014 року по 31 грудня 2015 року перебував на обліку та отримував страхові виплати у Мирноградському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. У червні 2015 року потерпілому була сплачена заборгованість за період з 01 червня по 30 листопада 2014 року.

3 01 січня 2016 року позивачеві припинено нарахування щомісячних страхових виплат у зв`язку закінченням дії довідки внутрішньо переміщеної особи. Позивач не звертався до відповідача за продовженням страхових виплат з необхідними документами, у зв`язку з чим зазначає відсутність підстав для задоволення позовних вимог, на підставі чого просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 від 29 листопада 1996 року, РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України.

Позивач з грудня 2014 року по 31 грудня 2015 року перебував на обліку та отримував страхові виплати у Мирноградському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. У червні 2015 року потерпілому сплачена заборгованість за період з 01 червня по 30 листопада 2014 року.

Постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Димитрові Донецької області від 30 вересня 2016 року № 0516/7158/41 позивача знято з обліку та припинено страхові виплати у зв`язку із закінченням терміну дії довідки ВПО з 01.01.2016.

Також позивач згідно довідки від 07 листопада 2017 року № мав статус внутрішньо переміщеної особи та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , копія якої міститься в матеріалах адміністративної справи.

Відповідно до довідки ЛТЕК серії Д-70 № 148961 від 02.12.1983 позивачеві встановлено другу групу інвалідності у зв`язку із травмою на виробництві безстроково.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 позивач має пільги, встановлені для осіб з інвалідністю першої групи.

Право позивача на отримання щомісячних страхових виплат сторонами не оспорюється.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд виходив з наступного.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право громадян України на соціальних захист у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності від нещасного випадку на виробництві передбачено Законом України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 23.09.1999 № 1105-XIV, (далі за текстом Закон України № 1105-XIV).

Відповідно до частини 1 статті 19 цього Закону право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.

За статтею 36 Закону № 1105-XIV, страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці». Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Перелік обставин, за яких настає страховий випадок, та перелік професійних захворювань визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 1 статті 42 наведеного Закону сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

Відповідно до частини 1 статті 46 Закону № 1105-XIV, страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Частиною 4 статті 47 Закону передбачено, що виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

Пунктом третім розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1105-XIV встановлено, що особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (надалі Закон № 1706-VII).

Відповідно до положень статті 1 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

З огляду на визначення, внутрішньо переміщена особа - це особа, яка: перебуває на території України на законних підставах; має право на постійне проживання в Україні; була змушена залишити або покинути своє місце проживання в результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Частиною другою статті 1 Закону № 1706-VII визначено, що адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 серпня 2022 року» (із змінами та доповненнями), Сартанську селищну територіальну громаду Маріупольського району віднесено до територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 серпня 2022 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач до відповідача з приводу поновлення йому виплат з 2016 року не звертався. При цьому, як встановлено судом, представником позивача направлено на адресу відповідача адвокатський запит № 02/08 від 23.08.2021, у якому, останній, зокрема, просить поновити виплату позивачеві допомоги у зв`язку з інвалідністю та виплатити йому заборгованість з 01.04.2014. До адвокатського запиту представником додано копії: паспорту позивача, його довідки ВПО, РНОКПП, довідки МСЕК.

На вказаний запит відповідачем надано відповідь від 29.08.2022 № 01-04/15-1525, у якій останнім викладено обставини та пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що при оформленні адвокатського запиту представником допущено описку, а адвокатський запит було сформовано 23 серпня 2022 року.

Таким чином, станом на дату звернення до відповідача за поновленням страхових виплат позивач був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа у населеному пункті, який згідно вищевказаного наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України знаходиться у тимчасовій окупації.

Відомостей щодо реєстрації позивача як внутрішньо переміщеної особи після тимчасової окупації смт. Сартана на підконтрольній території України сторонами до суду не надано.

Відповідно до п. 1.2 Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 12.12.2018 № 27 (Далі Порядок № 27), внутрішньо переміщені особи мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону № 1105 безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України (далі - робочі органи виконавчої дирекції Фонду) або їх відділеннях за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (далі - довідка про взяття на облік), з дотриманням вимог Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 (далі - Порядок № 365), та постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (далі - постанова КМУ № 637).

У разі зміни фактичного місця проживання (перебування) внутрішньо переміщена особа зобов`язана повідомити протягом 10 календарних днів до дати зміни місця фактичного проживання (перебування) (але не пізніш як за три дні до дня від`їзду робочий орган виконавчої дирекції Фонду або його відділення, яке здійснює йому страхові виплати, страхові витрати на медичну та соціальну допомогу шляхом подання заяви особисто або надсилання рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви) про припинення йому виплат у зв`язку зі зміною місця проживання (перебування). Копія такої заяви або підтвердження надсилання рекомендованого листа подається до робочого органу виконавчої дирекції Фонду або його відділення за новим місцем фактичного проживання (перебування) одночасно з заявою на продовження страхових виплат (Пункт 1.3 Порядку № 27).

Пунктом 3.1. Порядку № 27 визначено, що внутрішньо переміщені особи мають право на продовження раніше призначених страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду або його відділенні за фактичним місцем проживання (перебування).

Для продовження раніше призначених страхових виплат внутрішньо переміщена особа подає такі документи:

заяву;

копію довідки про взяття на облік;

рішення Комісії (у разі наявності на момент подачі документів);

копію паспорта або документа, що посвідчує особу;

копію реєстраційного номера облікової картки платника податків або паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті).

Копії документів засвідчуються працівником управління (відділення) при пред`явленні оригіналів.

Дослідивши надані сторонами докази, суд доходить до висновку, що позивач у передбаченому Порядком №27 із заявою про поновлення раніше призначених страхових виплат до відповідача не звертався, на час розгляду справи його факт внутрішнього переміщення не підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до пункту 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Проаналізувавши спірні правовідносини, суд вважає, що відповідач в розглядуваному випадку обґрунтовано відмовив представнику позивача у поновленні страхових виплат позивачеві та відсутності підстав для зобов`язання відповідача поновити нарахування та виплату страхових виплат позивачеві та сплатити йому заборгованість з 01.01.2016, а тому суд доходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи те, що норми КАС України та Закону України "Про судовий збір" не передбачають розподілу (стягнення) судових витрат, які не були здійснені, тому питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 291, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 5, ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити повністю.

Рішення прийнято в порядку письмового провадження 03 жовтня 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко