Справа № 560/4652/22
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2022-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного оскарження

30 вересня 2022 року

м. Київ

справа №560/4652/22

адміністративне провадження № К/990/25202/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Чиркіна С.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, які полягають у відмові скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області довідку про розмір грошового забезпечення позивача, що враховуються для перерахунку пенсії з 01 грудня 2019 року з урахуванням надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції, які фактично виплачені за прирівняною посадою поліцейського за листопад 2019 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області скласти нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсії позивача у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з врахуванням положень Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (у редакції, чинній до внесення змін постановою КМУ від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб"), постанови КМУ від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260 "Про затвердження порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання", із обов`язком урахуванням посадового окладу в розмірі 3400 грн, окладу за спеціальним званням 2400 грн, надбавку за стаж служби в поліції 40%, надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 75%, щомісячної премії 37,625%, яка фактично виплачена поліцейському за посадою начальник відділу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області за листопад 2019 року, та направити позивачу і до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, для проведення з 01 грудня 2019 року (першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру пенсії позивача.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Згідно із відбитком поштового штемпеля на конверті касаційна скарга направлена на адресу Верховного Суду 13 вересня 2022 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить із такого.

ОСОБА_1 з 15 вересня 2016 року звільнений зі служби в поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу), та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Спірні правовідносини виникли у зв`язку із відмовою відповідача у підготовці та наданні позивачу довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на листопад 2019 року.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доведення обставин, передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України та, відповідно, право на касаційне оскарження судових рішень у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Підставами касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 1 частини четвертої та підпункти «а» пункту 2 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вважає, що перерахунок пенсій особам, яким пенсія призначена як поліцейським на підставі Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» після 01 січня 2016 року є питанням права, що має фундаментальне значення, оскільки стосується усіх поліцейських, яким призначена пенсія після 01 грудня 2016 року та отримали підтвердження про збільшення грошового забезпечення за прирівняними посадами та право на перерахунок пенсії.

Колегія суддів критично оцінює наведені скаржником підстави касаційного оскарження, оскільки як установлено судом апеляційної інстанції, у зв`язку із змінами у грошовому забезпеченні поліцейських, передбаченими Постановою № 988, у колишніх працівників міліції виникло право на перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року. Поряд з цим, як було зазначено вище, пенсія позивачеві призначена після 01 січня 2016 року.

Станом на час звернення до відповідача із заявою про видачу довідки про перерахунок пенсії підвищення грошового забезпечення не відбулося, а тому підстави для перерахунку пенсії позивача відсутні.

Отже, вказане скаржником обґрунтування не дає підстав вважати, що ця справа має фундаментальне значення на формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Також скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки, викладені у рішенні Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у зразковій справі № 160/8324/19, а також суд не врахував правову позицію Верховного Суду, сформовану в постанові від 27 лютого 2020 року у справі №826/27239/15, відповідно до якої Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області є правонаступником Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області. Тому встановивши, що ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції, а не з органів внутрішніх справ, суди прийшли до помилкового висновку, що пунктом 3 Постанови №103 врегульовано питання перерахунку пенсій тільки особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, а не врегульовано питання перерахунку пенсії поліцейського за прирівняною посадою в разі збільшення грошового забезпечення поліцейського за тією ж самою посадою, яку займав скаржник.

Щодо посилання скаржника на неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду у зразковій справі № 160/8324/19, колегія суддів зазначає про таке.

Верховним Судом у постанові від 17 грудня 2018 року у зразковій справі №160/8324/19 зазначено, що з 05 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати особа-позивач має право на отримання пенсії виходячи з розміру складових, розрахованих за положеннями постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 704 від 30 серпня 2017 року у відповідності до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

Однак, у цій справі предмет спору стосується зобов`язання Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області скласти та подати до органу пенсійного фонду нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 19 листопада 2019 року, відповідно до вимог ст. ст. 43 та 63 Закону №2262-ХІІ, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11 листопада 2015 року №988".

З огляду на це, колегія суддів відхиляє посилання скаржника на необхідність врахування висновків Верховного Суду, висловлених у постанові від 17 грудня 2018 року у справі № 160/8324/19, оскільки висновки у справі № 160/8324/19 ґрунтуються на підставі застосування норм матеріального права відмінних від тих, які необхідно застосовувати у цій справі.

Доводи скаржника стосовно того, що Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області є правонаступником Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у справі №826/27239/15, Суд оцінює критично з огляду на те, що зазначене не спростовує висновків рішень суду першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 103 з 01 січня 2018 року підлягають перерахуванню пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний відсоток на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

З 19 листопада 2019 року, з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/12704/18, пункт 3 Постанови №103 втратив чинність. При цьому, скасовуючи пункт 3 Постанови №103, суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновків про те, що вказаний пункт Постанови №103 у відсотковому співставленні встановлює зменшення виплати пенсії військовослужбовцям у порівнянні з тими умовами, які вони мали до його прийняття, та фактично звужують складові грошового забезпечення, які підлягають врахуванню при обрахунку пенсії вказаним особам.

Таким чином з 19 листопада 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/12704/18 виникли підстави для перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення.

Тобто зазначені підстави для перерахунку стосуються виключно осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та пенсій, призначених до 01 січня 2016 року.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був звільнений зі служби в поліції на підставі Закону України "Про Національну поліцію" після 01 січня 2016 року, пункт 3 Постанови №103, який встановлював відсоткове зменшення виплати пенсії військовослужбовцям та звужував зміст вже існуючих прав таких осіб, на позивача не розповсюджувався, а тому підстави для видачі нової довідки для перерахунку його пенсії відсутні.

Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що посилання скаржника на існування обставин, визначених підпунктом "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, є необґрунтованими, оскільки на поточний день ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.

Скаржник в касаційній скарзі фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судом у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

2. Надіслати ОСОБА_1 копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя С.М. Чиркін