Справа № 420/2052/22
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2052/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В.,

за участю секретаря судового засідання Денисенко В.О.,

представника позивача - Ільченко К.Р.,

представника відповідача - Половенко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області (вул. Преображенська, буд. 44, м. Одеса, 65014) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

27.01.2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області (далі- ГУ ДМСУ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2022 року головуючим по справі визначений суддя Бутенко А.В.

Ухвалою суду від 04.02.2022 року (суддя Бутенко А.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2022 року головуючим по справі визначена суддя Катаєва Е.В.

Ухвалою суду від 27.06.2022 року прийнято справу до провадження справу. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 13.07.2022 року заяву ОСОБА_1 (вх.№19745 від 16.06.2022 року) про збільшення позовних вимог у справі №420/2052/22 прийнято до провадження. Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. Вирішено розгляд справи №420/2052/22 здійснити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач у позові з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить суд: - визнати протиправним та скасувати висновок ГУ ДМСУ від 29.12.2021 щодо скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Грузії ОСОБА_1 ; - визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДМСУ №305 504 (о.с.) від 29.12.2021 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Грузії ОСОБА_1 ; - визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДМСУ про скасування посвідок на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 18.10.2007 та НОМЕР_6 від 04.11.2019, видані громадянину Грузії ОСОБА_1 ; - зобов`язати ГУ ДМСУ поновити дозвіл на імміграцію в України громадянину Грузії ОСОБА_1 .

Позивач зазначив, що він є громадянином Грузії та перебуває на території України з 1994-1995 років. ІНФОРМАЦІЯ_1 у нього народилась донька - ОСОБА_2 , та ІНФОРМАЦІЯ_2 - донька ОСОБА_3 .

15.10.2007 року ним отримано дозвіл на імміграцію в Україну, а 18.10.2007 року посвідку на постійне місце проживання на території України серії НОМЕР_1 .

Позивач вказує, що без будь-яких правових підстав, не повідомляючи причину ГУ ДМСУ прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну НОМЕР_7 (о.с.) від 29.12.2021. На підставі вказаного рішення посвідки на постійне проживання НОМЕР_1 від 18.10.2007 та НОМЕР_6 від 04.11.2019 є скасованими.

Позивач вважає скасування дозволу на імміграцію в Україну незаконним, оскільки у відповідності до ст.4 Закону України «Про імміграцію» дозвіл надається дітям та батькам громадян України. Його діти є громадянами України, на законних підставах перебувають в Україні та на його утриманні.

Позивач звертає увагу на те, що скасування дозволу на імміграцію вже було предметом розгляду у суді по справі №420/ 2297/19. Позивач вважає, що при наявності рішення суду, яке набрало законної сили, відповідачем винесено тотожне рішення про скасування дозволу на імміграцію.

В обґрунтування позовних вимог позивач також вказує, що в оскаржуваному рішенні зазначено про скасування дозволу уродженцю Грузії ОСОБА_1, не зазначено по батькові.

Позивач вважає, що відповідачем порушені його права та просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач подав до суду подав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що 15.10.2007 року ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області громадянину Грузії ОСОБА_1 було надано дозвіл на імміграцію в Україну.

29.12.2021 ГУ ДМС в Одеській області прийнято рішення №305 504 (о.с.) про скасування дозволу на імміграцію в Україну видане громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п.64 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №321 (далі Порядок №321), рішення про скасування посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування.

Підставою для прийняття оскаржуваного позивачем рішення стало Подання Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України від 23.11.2021 №14/3-21344, в якому зазначено, що згідно з Указом Президента України від 21.05.2021 № 203/2021 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України (далі РНБО України) від 14.05.2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» щодо громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), яким введено ряд персональних санкцій, в т.ч. які передбачають скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання.

Представник вважає, що ГУ ДМСУ діяло правомірно, у межах діючого законодавства України.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав зазначених в позові, а також пояснила, що при ознайомленні з Указом Президента України від 21.05.2021 №203/2021 Про рішення РНБО України від 14.05.2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» під №623 додатку міститься ОСОБА_1 , тобто вказані санкції стосуються іншої особи.

Представник відповідача у судовому засіданні не визнав позовні вимоги та просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позов. Крім того, зазначив, що додатком 6 до Рішення РНБО України від 05.10.2021 року внесено зміни в додаток 1 до Рішення РНБО України від 14.05.2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», зокрема у відповідній графі пропозицію 623 щодо анкетних даних особи викладено в такій редакції: « 623. ОСОБА_1 (ОСОБА_1), народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець Грузії, громадянин Грузії», отже відповідачем правомірно прийнято рішення щодо позивача.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані ними докази, судом встановлено, що ОСОБА_1 , громадянин Грузії, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народилась донька ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 25.12.2007 року - т.1 а.с.118), ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 25.12.2007 року - т.1 а.с.124).

17.10.2007 року позивач отримав дозвіл на імміграцію в Україну на підставі ст.4 Закону України «Про імміграцію» (т.1 а.с.113).

За заявою позивача від 17.10.2007 року йому видана 18.10.2007 року посвідка на постійне місце проживання на території України серії НОМЕР_1 (т.1 а.с.114-115).

01.04.2019 року ГУ ДМСУ видало позивачу рішення НОМЕР_7 (о.с.) про скасування дозволу на імміграцію в Україну на підставі п.1,6 ч.1 ст.12 Закону України «Про імміграцію» та на підставі п.64 Порядку №321 скасована посвідка на постійне місце проживання на території України серії НОМЕР_1 (а.с.134)

Позивач оскаржив вказане рішення ГУ ДМСУ до суду та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.07.2019 року по справі №420/2297/19 його позов задоволений, рішення ГУ ДМСУ № 305 504 (о. с.) від 01.04.2019 року визнано протиправним та скасовано. Зобов`язано ГУ ДМСУ поновити дозвіл на імміграцію в Україну громадянину Грузії ОСОБА_1 , поновити посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_8 від 18.10.2007 року (т.1 а.с.152-162).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2019 року рішення суду першої інстанції від 30.07.2019 року у справі №420/2297/19 в частині зобов`язання ГУ ДМСУ поновити дозвіл на імміграцію в Україну громадянину Грузії ОСОБА_1 , зобов`язання поновити посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_8 від 18.10.2007- скасовано. Ухвалено у цій частині позовних вимог нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. В решті рішення суду - залишено без змін.

На виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі №420/2297/19 ГУ ДМСУ 04.11.2019 року видало громадянину Грузії ОСОБА_1 посвідку на постійне проживання № НОМЕР_4 (т.1 а.с.210-211).

Судом встановлено, що до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області надійшло подання Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України від 23.11.2021 №14/3-21344. Про скасування дозволу на імміграцію, посвідки на постійне проживання громадянину Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) (а.с.215-216).

Головне управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України направило голові ДМСУ подання від 23.11.2021 року №27218 про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне місце проживання громадянину Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) згідно з Указом Президента України №203/2021 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» щодо громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), відносно якого введено персональні санкції, які передбачають скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання.

29.12.2021 року начальником ГУ ДМСУ з урахуванням підтримки проекту та зауважень ДМСУ, вказаному лист №14399/5101-21 «Про розгляд матеріалів щодо скасування дозволу на імміграцію», затверджений висновок щодо скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Грузії ОСОБА_1 із зазначенням того, що перевірка зазначеної у поданні СБУ інформації не може бути здійсненна органами або підрозділами ДМС, оскільки це питання не належить до компетенції ДМС. Закон України «Про національну безпеку України» визначає та розмежовує повноваження державних органів у сфері національної безпеки та оборони (т.1 а.с.215-223).

29.12.2021 року ГУ ДМС видане позивачу громадянину Грузії ОСОБА_1 рішення №305-504 (о.с) про скасування дозволу на імміграцію в Україну, яким йому на підставі пункту 1,3 ч.1 ст.12 Закону України «Про імміграцію» скасовано дозвіл на імміграцію в Україну виданий 15.10.2007 року, скасовані видані на підставі цього рішення посвідки на постійне проживання НОМЕР_1 від 18.10.2007 та НОМЕР_6 від 04.11.2019.

Вважаючи рішення ГУ ДМСУ протиправним та такими, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Спірні правовідносини регламентовані Законами України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», «Про імміграцію», «Про санкції», «Про Раду національної безпеки і оборони України», Порядку №321, Порядком провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 року № 1983 (далі Порядок №1983).

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, Законом України «Про імміграцію» визначені умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України «Про імміграцію» іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Згідно з ч.3 с.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до абзаців 1 і 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про імміграцію» імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання. Дозвіл на імміграцію - рішення спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань імміграції та підпорядкованих йому органів, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Пунктами 3 та 4 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію» визначено, що дозвіл на імміграцію в Україну може бути скасовано, якщо:3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Пунктами 21-24 Порядку №1983 визначено, що дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

У разі коли ініціатором скасування дозволу на імміграцію є інший орган, зазначений в абзаці 2 п.21 цього Порядку, для прийняття відповідного рішення цим органом складається обґрунтоване подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України «Про імміграцію», що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також у разі необхідності запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення.

Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію.

Копія рішення про скасування дозволу на імміграцію видається не пізніше як у тижневий строк з дня його прийняття особі, стосовно якої прийнято таке рішення, під розписку чи надсилається рекомендованим листом.

Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України «Про імміграцію». Копія рішення надсилається Держприкордонслужбі.

Згідно п.64 Порядку №321 посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі: скасування дозволу на імміграцію в Україну відповідно до статті 12 Закону України «Про імміграцію».

Відповідно до п.65 Порядку №321 рішення про скасування посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування.

Копія рішення про скасування посвідки видається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який прийняв таке рішення, іноземцеві або особі без громадянства під розписку або надсилається їм рекомендованим листом не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття (п.66 Порядку №321)

Згідно з пп.4 п.72 вищезазначеного Порядку оформлення, посвідка вилучається, визнається недійсною та знищується у разі скасування посвідки.

Відповідно до пункту 2 Положення про Державну міграційну службу, Державна міграційна служба України та її територіальні органи, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. №360 у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Закон України «Про Раду національної безпеки і оборони України» відповідно його преамбули визначає правові засади організації та діяльності Ради національної безпеки і оборони України, її склад, структуру, компетенцію і функції.

Згідно зі ст.1 Закону РНБО України відповідно до Конституції України є координаційним органом з питань національної безпеки і оборони при Президентові України.

Статтею 10 Закону встановлено, що прийняти рішення РНБО України вводяться в дію указами Президента України. Рішення Ради національної безпеки і оборони України, введені в дію указами Президента України, є обов`язковими до виконання органами виконавчої влади.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про санкції», з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи.

Згідно зі ст.5 Закону пропозиції щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій виносяться на розгляд Ради національної безпеки та оборони України Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України, Національним банком України, Службою безпеки України.

Судом встановлено, що Указом Президента України від 21.05.2021 №203/2021 введено в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)».

Згідно з вказаним рішенням відповідно до статті 5 Закону України «Про санкції» РНБО України вирішила підтримати внесені Кабінетом Міністрів України та Службою безпеки України пропозиції щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) та застосувати персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) до фізичних осіб згідно з додатком 1.

Відповідно до додатку за №623 осіб, до яких застосовані вказані санкції є громадянин Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), у зв`язку з чим позивач вважає, що санкції застосовані не до нього. Проте доводи позивача спростовуються тим, що рішенням РНБО від 05.10.2021 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» внесені зміни в Додаток №1 рішення РНБО України від 14.05.2021 року, уведеного в дію Указом Президента України від 21.05.2021 № 203/2021 пропозицію 623 щодо анкетних даних особи викладено в такій редакції: « 623. ОСОБА_1 (ОСОБА_1), народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець Грузії, громадянин Грузії».

Серед виду обмежувальних заходів до позивача застосовано також - відмова у наданні дозволу на імміграцію, скасування дозволу на імміграцію, скасування посвідки на постійне проживання.

Таким чином, приймаючи оскаржуване рішення відносно позивача відповідач діяв на виконання рішення РНБО України від 14.05.2021 року, уведеного в дію Указом Президента України від 21.05.2021 №203/2021 (зі змінами, внесеними рішенням РНБО від 05.10.2021 року), яке є чинним та у відповідності до вимог ст.10 Закону України «Про Раду національної безпеки і оборони України» є обов`язковими для відповідача до виконання.

На час розгляду даної справи відсутні відомості щодо наявності спору про оскарження позивачем рішення РНБО України від 14.05.2021 року, уведеного в дію Указом Президента України від 21.05.2021 №203/2021 в частині, що стосується його - громадянина Грузії ОСОБА_1 , оскільки ухвалою Верховного Суду від 13.09.2022 року позовну заяву по справі №990/102/22 повернуто позивачу без розгляду 9 (т.2 а.с.46-50)

Суд також не приймає до уваги та вважає неспроможним посилання позивача на те, що скасування дозволу на імміграцію вже було предметом розгляду у суді по справі №420/2297/19, тобто при наявності рішення суду, яке набрало законної сили, відповідачем винесено тотожне рішення про скасування дозволу на імміграцію, оскільки рішення про скасування дозволу на імміграцію від 29.12.2021 року, яке було предметом розгляду справи про імміграції №420/ 2297/19 було прийнято відповідачем саме за його ініціативою, тобто органу ДМС, та з абсолютно інших підстав.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.73-76 КАС України).

Статтею 76 КАС України визначено, що питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановлених обставини, оцінюючи надані учасниками справи докази до свого внутрішнього переконання, суд дійшов до висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, а тому позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2,5,6,7,9, 241-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) до Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області (вул. Преображенська, буд. 44, м. Одеса, 65014, ) про визнання протиправним та скасування висновку Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області від 29.12.2021 щодо скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Грузії ОСОБА_1 , визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області НОМЕР_7 (о.с) від 29.12.2021 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Грузії ОСОБА_1 , визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області про скасування посвідок на постійне проживання НОМЕР_1 від 18.10.2007 та НОМЕР_6 від 04.11.2019, видану громадянину Грузії ОСОБА_1 , зобов`язання Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області поновити дозвіл на імміграцію в України громадянину Грузії ОСОБА_1 .

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.