Справа № 200/161/22
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2022 року Справа№200/161/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010, 84122, пл.Соборна, 3), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (ідентифікаційний код 13844159, 84020, м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.1) про визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївський області від 28.10.2021 № 18 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.1 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно переглянути заяву від 22.10.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із врахуванням до страхового та пільгового стажу періодів роботи: з 01.09.1983 року по 10.01.1987 року навчання в СПТУ № 106 м. Макіївка; з 15.01.1987 по 10.06.1988, з 03.11.1997 по 16.10.1998, з 03.02.2003 по 27.01.2007, з 10.08.2009 по 15.01.2010 роботи на ОП Шахта Північна ДП Макіїввугілля; з 02.09.2002 по 19.01.2003 на шахті Прогрес, ГП Торезантрацит; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 05.12.2019 року. В обґрунтування зазначено про протиправне неврахування до пільгового та страхового стажу періодів роботи та навчання.

24 січня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (у письмовому провадженні).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області надано відзив, в якому зазначено, що відмова у призначенні пенсії обумовлена недостатньою кількістю пільгового стажу. За результатом розгляду документів підраховано страховий стаж 18 років 02 місяці 02 дні, пільговий стаж на підземних роботах 04 роки 05 місяців 03 дні. До страхового стажу не зараховані періоди навчання, оскільки наявне виправлення в даті початку навчання, до пільгового стажу оскільки довідки, що додані до заяви, видані на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень. Просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відзив, в якому зазначено, що управління не порушувало прав позивача, оскільки не здійснювало розгляд заяви про призначення пенсії. Вимога про зобов`язання повторно розглянути заяву та призначити пенсію є безпідставною. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд визнав за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів.

За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Суд звертає увагу, що законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року N 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 Рекомендацій Ради суддів України, опублікованих 02.03.2022 року, щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено місто Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2022 року прийнято наказ № 14/І-г "Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи". Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Враховуючи те, що станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан, суд продовжує розгляд справи в письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

22 жовтня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком.

28 жовтня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії №18. З рішення вбачається, що вік заявника складає 53 роки, страховий стаж 18 років 02 місяці 02 дні, пільговий на підземних роботах 04 роки 05 місяців 03 дні. До страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1983 по 10.01.1987, оскільки наявне виправлення в даті початку навчання, до пільгового стажу не зараховані періоди роботи з 15.01.1987 по 10.06.1988, з 03.11.1997 по 16.10.1998, з 03.02.2003 по 27.01.2007, з 10.08.2009 по 15.01.2010, які зазначені в довідці від 03.06.2021 №21/1 оскільки довідки, що додані до заяви, видані на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, з 02.09.2002 по 19.01.2003 оскільки довідка від 16.07.2003 № 06-01-1079 не відповідає вимогам додатку №5 Порядку №637. Відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи на підземних роботах.

Вважаючи такі дії протиправними позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача НОМЕР_2 , зокрема, наявні наступні записи:

з 01.09.1983 по 10.01.1987 навчання в СПТУ №106 м.Макіївка,

15.01.1987 про прийняття електрослюсарем підземним,

10.06.1988 - про звільнення,

03.11.1997 про прийняття електрослюсарем підземним,

16.10.1998 про звільнення,

02.09.2002 про прийняття підземним горноробочим очисного забою в повним робочим днем в шахті,

19.01.2003 про звільнення,

03.02.2003 про прийняття горноробочим очисного забою з повним робочим днем в шахті;

27.01.2007 про звільнення,

10.08.2009 про прийняття горноробочим очисного забою з повним робочим днем в шахті;

15.01.2010 про звільнення.

З довідки від 03.06.2021 №21/1 вбачається, що ОСОБА_1 у період з 15.01.1987 по 10.06.1988, з 03.11.1997 по 16.10.1998, з 03.02.2003 по 27.01.2007, з 10.08.2009 по 15.01.2010 виконував роботи з повним робочим днем в шахті за професією, що передбачена Списком №1, затвердженим Постановою СССР від 22.08.1956 №1173, ПКМУ від 11.03.1994 №162, ПКМУ від 16.01.2003 №36.

З диплома від 10.01.1987 серії НОМЕР_3 реєстр.№1932 вбачається, що позивач з 01.09.1983 навчався в СПТУ №106 м.Макіївка та 10.01.1987 закінчив повний курс за професією електрослюсар підземний з умінням виконувати роботи машиніста.

Відповідно до п. 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 N 383 (далі Наказ №383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками (36-2003-п), не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно п. 10. Наказу №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання ст. 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердив Порядок № 637.

Згідно п. 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В п. 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до приписів п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Виходячи з наведених норм Порядку №637, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Комплексний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Під час розгляду справи судом встановлено, що трудова книжка містить інформацію про те, що позивач працював підземним робочим з повним робочим днем в шахті у відповідні періоди.

Доводи відповідача про невідповідність вказаних довідок вимогам законодавства, у зв`язку з їх видачею підприємством, що знаходиться на непідконтрольній українській владі території суд вважає безпідставними оскільки, до вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані «Намібійські винятки» Міжнародного суду Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН): документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, у 1971 році Міжнародний суд ООН у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата, є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Лоізіду проти Туречини» (рішення від 18 грудня 1996 року, §45), «Кіпр проти Туреччини» (рішення від 10 травня 2001 року) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (рішення від 23 лютого 2016 року) зазначив: «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення.

Таких висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 17.07.2019 (справа № 654/1278/17), від 18.03.2020 (справа № 243/6299/17), від 03.06.2021 (справа № 264/1627/17) і колегія суддів застосовує його у справі, що розглядається.

Крім того, відомості, відображені в довідках, підтверджені записами трудової книжки, яка в силу приписів статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

За таких обставин, суд вважає протиправними дії відповідача щодо не зарахування періодів роботи з 15.01.1987 по 10.06.1988, з 03.11.1997 по 16.10.1998, з 03.02.2003 по 27.01.2007, з 10.08.2009 по 15.01.2010, з 02.09.2002 по 19.01.2003 до пільгового стажу з підстав невідповідності довідок, в т.ч. з підстав видання довідки на території населеного пункту, де органи державної влади не здійснюють своїх повноважень.

Разом з цим, при вирішенні позовної вимоги щодо зобов`язання врахувати до страхового та пільгового стажу роботи з 15.01.1987 по 10.06.1988, з 03.11.1997 по 16.10.1998, з 03.02.2003 по 27.01.2007, з 10.08.2009 по 15.01.2010, з 02.09.2002 по 19.01.2003 суд зазначає наступне.

В спірному рішенні від 28.10.2021 №18 зазначено, що пільговий стаж обчислено за періоди протягом 2003 2010 років за даними наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Страховий стаж складає 18 років 02 місяці 02 дні, пільговий стаж складає 4 роки 05 місяців 03 дні.

З розрахунку стажу вбачається, що до страхового стажу зараховано періоди (в межах заявлених позовних вимог): з 15.01.1987 по 10.06.1988, з 03.11.1997 по 16.10.1998, з 03.02.2003 по 27.01.2007, з 10.08.2009 по 15.01.2010, з 02.09.2002 по 19.01.2003, а до пільгового стажу (в межах заявлених позовних вимог): з 03.02.2003 по 27.01.2007, з 10.08.2009 по 15.01.2010.

Отже, враховуючи зарахування вищевказаних періодів до страхового та пільгового стажу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання зрахувати до страхового та пільгового стажу періодів роботи з 03.02.2003 по 27.01.2007, з 10.08.2009 по 15.01.2010 та до страхового стажу періодів роботи з 15.01.1987 по 10.06.1988, з 03.11.1997 по 16.10.1998, з 02.09.2002 по 19.01.2003 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Разом з цим, враховуючи те, що управлінням безпідставно не враховано до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 15.01.1987 по 10.06.1988, з 03.11.1997 по 16.10.1998, з 02.09.2002 по 19.01.2003, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо періоду навчання з 01.09.1983 по 10.01.1987 в СПТУ №106 м.Макіївки, суд зазначає наступне.

Періоди трудової діяльності до 01.01.2004, які зараховуються до страхового стажу, визначені ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Так, статтею 56 цього Закону передбачено, що до стажу роботи, який дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі.

Статтею 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" встановлено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно до Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР документом про професійну (професійно-технічну) освіту є диплом.

Згідно записів копії трудової книжки та диплому позивач з 01.09.1983 по 10.01.1987 проходив навчання в СПТУ №106 м.Макіївка за спеціальністю «електрослюсар підземний з умінням виконувати роботи машиніста», з 15.01.1987 зарахований на посаду «електрослюсаря підземного в шахті».

Оскільки, період роботи з 15.01.1987 по 10.06.1988 підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи, а перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців, то й період навчання позивача в СПТУ №106 м.Макіївка підлягає зарахуванню як до страхового так і до пільгового стажу.

Підсумовуючи викладене, враховуючи те, що Головним управлінням Пенсійного фонду в Миколаївській області безпідставно відмовлено у зарахуванні до страхового та пільгового стажу періодів роботи, суд дійшов висновку, що рішення про відмову у призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача та призначити пенсію за віком на пільгових умовах задоволенню не підлягають, оскільки вказане управління не приймало спірне рішення та не розглядало заяву позивача про призначення пенсії.

Разом з тим, частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи те, що спірне рішення прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду в Миколаївській області, наявні підстави для захисту прав позивача шляхом зобов`язання цього управління здійснити повторний розгляд заяви позивача про призначення пенсії із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 15.01.1987 по 10.06.1988, з 03.11.1997 по 16.10.1998, з 02.09.2002 по 19.01.2003, до пільгового та страхового стажу періоду навчання в СПТУ №106 м.Макіївка з 01.09.1983 по 10.01.1987.

Підсумовуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказаною статтею КАС України встановлено право, а не обов`язок суду зобов`язувати подати суб`єкта владних повноважень звіт про виконання судового рішення, тому підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд не вбачає.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що Головним управлінням Пенсійного фонду в Миколаївській області неправомірно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, при цьому, зобов`язання вчинити певні дії є похідною вимогою, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись нормами Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 28.10.2021 № 18.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (ідентифікаційний код 13844159, 84020, м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.1) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії від 22.10.2021 із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 з повним робочим днем в шахті періодів роботи з 15.01.1987 по 10.06.1988, з 03.11.1997 по 16.10.1998, з 02.09.2002 по 19.01.2003, до пільгового стажу за Списком №1 та страхового стажу періоду навчання в СПТУ №106 м.Макіївка з 01.09.1983 по 10.01.1987.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на корить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (ідентифікаційний код 13844159, 84020, м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.1) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Кошкош