Справа № 520/4104/21
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2022-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про зміну способу і порядку виконання судового рішення

30 вересня 2022 року Справа № 520/4104/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду - Полях Н.А., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення у справі №520/4104/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся заявник із заявою про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення, в якому просить суд:

- змінити спосіб і порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2021 по справі № 520/4104/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, встановивши новий спосіб виконання рішення, а саме: "…стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахованої, проте невиплаченої заборгованості за період з 01.10.2020 по 31.07.2022 у розмірі 1 411 531 грн 74 коп".

За результатом розгляду даної заяви встановити спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2021 по справі № 520/4104/21 шляхом: стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахованої, проте невиплаченої заборгованості за період з 01.10.2020 по 31.07.2022 у розмірі 1 411 531 грн 74 коп.

В обґрунтування заяви зазначив, що з тексту листа боржника вбачається факт невиконання рішення у повному обсязі та наявності обставин, що істотно ускладнюють своєчасне виконання рішення або роблять його неможливим.

У запереченнях на заяву боржник зазначив, що відповідно до вимог чинного законодавства максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 378 КАС України, питання про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення може бути вирішено в порядку письмового провадження.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2021 року по справі №520/4104/21, адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 31.12.2020 року про проведення перерахунку пенсії із застосуванням відсотку розрахунку та обмежень, встановлених ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 року ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.10.2020 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату у повному обсязі пенсії за вислугу років з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, без обмеження розміру заробітної плати для перерахунку пенсії, згідно довідки Київської обласної прокуратури від 20.10.2020 №21ф-360.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Зазначене рішення набрало законної сили. На виконання вказаного рішення Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

На підставі виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду №520/4104/21, виданого 29.09.2021 року, старшим державним виконавцем Відділу примусаового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Листопадом Сергієм Сергійовичем 20.10.2021 року відкрито виконавче провадження ВП№67184139, в якому зазначено "... зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.10.2020 року ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплату в повному обсязі пенсії за вислугу років з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, без обмеження розміру заробітної плати для перерахунку пенсії, згідно довідки Київської обласної прокуратури від 20.10.2020 року №21ф-360."

В межах виконавчого провадження ВП№67184139 10.06.2022 року на боржника накладено штраф у розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення суду.

В межах виконавчого провадження ВП№67184139 04.08.2022 року на боржника накладено штраф у розмірі 10200,00 грн за невиконання рішення суду.

З довідки (вих.№2000-0501-8/52409 від 148.08.2022 року) боржника вбачається факт нарахування ОСОБА_2 в період з 01.10.2020 року по 31.07.2022 року грошової суми у розмірі 406420,00 грн., тобто не в повному обсязі. Доказів виплати зазначеної суми до суду не надано.

З тексту листа №7930-12612/С-03/8-2000/22 від 30.08.2022 боржника вбачається факт невиконання рішення у повному обсязі та наявності обставин, що істотно ускладнюють своєчасне виконання рішення або роблять його неможливим, а саме: "...після проведеного перерахунку пенсії на виконання рішення суду від 22.04.2021 року розмір Вашої пенсії не змінився, оскільки були застосовані норми пункту 13-2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме максимальний розмір пенсії, призначеної на умовах Закону України "Про прокуратуру" не може перевищувати десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність".

Таким чином, рішення суду не виконується з дня набрання законної сили рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2021 року по справі №520/4104/21.

Відповідно до ч.1-3 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України (обов`язковість судових рішень).

Згідно зі ст. 2 Закону України від 05.06.2012 року №4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган; державні підприємство, установа, організація.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 вказаного Закону виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Однак, у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку існує механізм примусового виконання рішення.

Так, приписами Закону України "Про виконавче провадження" визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно із до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Суд наголошує, що як вбачається з матеріалів справи №520/4104/21 такі заходи були вжиті.

Разом з тим, суд звертає увагу, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення від 15.10.2009 у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", п. 64).

Також, засіб юридичного захисту має бути "ефективним" в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення від 18.12.1996 року у справі "Аксой проти Туреччини" (Aksoy v. Turkey), п. 95).

Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Питання ефективності правового захисту аналізувалося у рішеннях національних судів. Зокрема, у рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України дійшов висновку, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що "ефективний засіб правового захисту" у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі № 840/3112/18, яка враховується судом при розгляді даної справи відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

З огляду на необхідність обрання найбільш ефективного способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

Отже, у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку, саме на стадії виконавчого провадження мають бути остаточно відновлені порушені права позивача (стягувача).

Разом з тим у даній справі суд не здійснює вихід за межі позовних вимог та не вирішує питання, що не було предметом дослідження при розгляді справи, а лише конкретизує спосіб виконання рішення суду шляхом стягнення заборгованості.

Встановлення такого способу виконання направлено на своєчасне та повне виконання судового рішення, а також відповідає вимогам прямих норм ст. 124 Конституції України.

Судом також враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Аналізуючи встановлені судом обставини у поєднанні з наведеними нормативними положеннями, а також враховуючи відсутність доказів повного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2021 року по справі №520/4104/21, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про зміну способу і порядку виконання рішення відповідно до статті 378 КАС України.

Керуючись положеннями ст. 48, 241-243, 248, 256, 294, 295, 371, 378 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення у справі №520/4104/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2021 року по справі №520/4104/21 та встановити спосіб виконання вказаного рішення шляхом його зміни на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) нарахованої, проте невиплаченої заборгованості за період з 01.10.2020 по 31.07.2022 у розмірі 1 411 531 грн 74 коп (один мільйон чотириста одинадцять тисяч п`ятсот тридцять одну гривню сімдесят чотири копійки), з урахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 744,30 грн. (сімсот сорок чотири гривні тридцять копійок).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Полях Н.А.