Справа № 280/3178/22
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року Справа № 280/3178/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Гавриш А.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б; )

про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач, Управління), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 період його роботи з 23.03.1992 по 20.02.2001 до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, у зв`язку із чим перерахувати та виплачувати йому пенсію за віком на пільгових умовах згідно із п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з часу призначення.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Вельможко А.І., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 07.12.2021 серія АР №1073380.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 06.09.2021 позивач звернувся до Управління із заявою за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV). 13.09.2021 позивач разом із заявою про перерахунок пенсії додатково подав довідку про підтвердження пільгового стажу від 12.11.2014 №06/2-612, видану архівом управління допоміжного виробництва ДП «Торезантрацит» за період його роботи з 23.03.1992 по 20.02.2001. Повідомленням від 30.11.2021 №0800-0205-8/81233 позивача сповіщено, що за його зверненням було прийнято рішення про відмову у здійсненні перерахунку, оскільки надана ним довідка видана підприємством, що знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території, потребує зустрічної перевірки, яку неможливо провести. Позивач вважає відмову в перерахунку пенсії протиправною, оскільки відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 23.05.2022 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

20.06.2022 відповідач подав відзив, в якому висловлює незгоду із заявленими позовними вимогами та зазначає, що згідно із записами в трудовій книжці неможливо встановити зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими й важкими умовами праці позивача у період з 23.03.1992 по 20.02.2001. Оскільки Архів управління допоміжного виробництва ДП «Торезантрацит» не перереєстровано на території підконтрольній українській владі, перевірити достовірність виданих цим підприємством довідок немає можливості. До ДП «Торезантрацит» не надсилалися запити із проханням надати уточнюючі пільговий характер роботи ОСОБА_1 документи, оскільки підприємство знаходиться на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв`язку з цим було прийнято рішення про позивачу в перерахунку пенсії. Просить в задоволенні позову відмовити.

На підставі наданих сторонами письмових доказів судом встановлено такі обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 13.09.2019 №2306- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, та взятий на облік за адресою АДРЕСА_2 .

06.09.2021 позивач звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за ст.114 Закону №1058-IV за Списком №1.

13.09.2021 позивач разом із заявою про перерахунок пенсії додатково подав довідку про підтвердження пільгового стажу від 12.11.2014 №06/2-612, видану архівом управління допоміжного виробництва ДП «Торезантрацит», на підтвердження пільгового періоду роботи з 23.03.1992 по 20.02.2001.

За результатами розгляду заяви про перерахунок пенсії з урахуванням додатково поданої довідки, відділом перерахунків пенсій №3 управління пенсійного забезпечення Управління прийнято рішення про відмову в здійсненні перерахунку пенсії, б/н, б/д (далі Рішення про відмову в здійсненні перерахунку пенсії), про що позивачу направлено повідомлення від 30.11.2021 №0800-0205-8/81233.

Згідно з Рішенням про відмову в здійсненні перерахунку пенсії, підставою для відмови в перерахунку стало те, що надана позивачем довідка видана архівною установою відокремленого підрозділу «Управління допоміжного виробництва «Державного підприємства «Торезантрацит» не перереєстровано на території підконтрольній українській владі, у зв`язку з цим перевірити достовірність виданих цим підприємством довідок не має можливості.

Не погодившись з рішенням Управління про відмову в перерахунку пенсії з урахуванням наданої ним архівної довідки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Підпунктами 4, 23 частини 1 Європейської соціальної хартії від 03 травня 1996 року, ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої) №137-V 14 вересня 2006 року визначено, що всі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Згідно з абзацом 1 пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац 1 частини 4 статті 24 Закону №1058-IV).

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (абзац 3 частини 4 статті 24 Закону №1058-IV).

Статтею 114 Закону №1058-IV врегульовані питання щодо пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з абзацом 1 пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій, є трудова книжка.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно із записами №7-15 в трудовій книжці від 23.03.1992 НОМЕР_2 , позивач у період з 23.03.1992 по 20.02.2001 працював за професією учня підземного гірника, підземного гірника в Шахтоуправління «Торезьке» виробничого об`єднання «Торезькантрацит», що передбачена Списком №1 код 1010100а, розділ 1 Постанови КМ СРСР від 26.01.1991 №10.

Враховуючи, що у трудовій книжці у цей період відсутні відомості про зайнятість на роботі зі шкідливими та важкими умовами праці повний робочий день, позивач надав уточнюючу довідку про підтвердження пільгового стажу від 12.11.2014 №06/2-612, видану архівом управління допоміжного виробництва ДП «Торезантрацит», якою підтверджено інформацію щодо зайнятості повний робочий день, а також зазначено підстави атестації відповідного робочого місця.

Суд зазначає, що у матеріалах справи достатньо доказів того, що позивач працював у спірний період з повним робочим днем на роботах зі шкідливими важкими умовами праці, в тому числі наявна довідка, яка підтверджує пільговий характер роботи позивача. Відомості, зазначені в цій довідці, повністю підтверджуються записами в трудовій книжці позивача.

Враховуючи, що записами у трудовій книжці в сукупності з наявними в матеріалах справи доказами підтверджено періоди роботи позивача, щодо яких виник спір, наявні підстави для зобов`язання відповідача включити ці періоди у пільговий стаж позивача.

Посилання відповідача на неможливість прийняття наданої позивачем уточнюючої довідки через не перереєстрацію підприємства, що її видало, на території, підконтрольній українській владі, суд до уваги не приймає, оскільки, такі обставини не є підставою для позбавлення позивача права на отримання пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 за наявності у нього необхідного загального і спеціального стажу.

Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду від 25.09.2018 у справі №426/1006/16-а (провадження №К/9901/8741/18) та у постанові від 16 липня 2019 року у справі №235/516/17 (провадження №К/9901/21231/18).

Суд вважає, що до вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані «намібійські винятки» Міжнародного суду Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН): документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У 1971 році Міжнародний суд ООН у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного…. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Подібний висновок викладено Верховним Судом, зокрема у постанові від 22.10.2018 у справі №235/2357/17 (провадження №К/9901/2387/17).

В даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права на належне пенсійне забезпечення через факт захоплення незаконними озброєними формуваннями території України, на якій розташовано підприємство, в якому позивач працював та набув пільговий трудовий стаж, що підлягає врахуванню при визначенні розміру належної до виплати пільгової пенсії.

Крім того, ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Таким чином, з урахуванням принципу верховенства права, при розгляді питання про визначення розміру пільгового стажу позивача не можна не враховувати відомості, зазначені у довідці про підтвердження пільгового стажу від 12.11.2014 №06/2-612, видану архівом управління допоміжного виробництва ДП «Торезантрацит», особливо з урахуванням того факту, що такі відомості відповідають змісту трудової книжки позивача.

Відтак, Рішення про відмову в здійсненні перерахунку пенсії позивача з урахуванням додатково поданої ним архівної довідки є протиправним та підлягає скасуванню, а для відновлення порушеного права позивача наявні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати період трудової діяльності позивача з 23.03.1992 по 20.02.2001 в Шахтоуправлінні «Торезьке» виробничого об`єднання «Торезькантрацит» до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, у зв`язку із чим перерахувати та виплатити йому пенсію за віком на пільгових умовах згідно із п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV.

При цьому, не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання відповідача виплачувати пенсію позивачу, оскільки такі вимоги спрямовані на майбутнє. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Вирішуючи питання щодо часу, з якого позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням періоду роботи з 23.03.1992 по 20.02.2001 в Шахтоуправлінні «Торезьке» виробничого об`єднання «Торезькантрацит», суд виходить з такого.

Частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії 06.09.2021, додаткові документи подав 13.09.2021, а пенсію йому призначено з 17.09.2021.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням стажу роботи з 23.03.1992 по 20.02.2001 в Шахтоуправлінні «Торезьке» виробничого об`єднання «Торезькантрацит» з часу призначення, підлягають задоволенню .

Згідно з частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

З урахуванням положень статті139 КАС України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 263 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати період трудової діяльності ОСОБА_1 з 23.03.1992 по 20.02.2001 в Шахтоуправлінні «Торезьке» виробничого об`єднання «Торезькантрацит» до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, у зв`язку із чим перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно із пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з часу призначення, а також здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання6 АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б; .

Повне судове рішення складено 03.10.2022.

Суддя М.О. Семененко