Справа № 280/1360/22
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 280/1360/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу в м. Дніпрі за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року (суддя Чернова Ж.М.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправними з 01.12.2019 дії відповідача щодо зменшення раніше призначеної позивачу, відповідно до статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 №988, пенсії з 85% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, з обмеженням виплати максимальним розміром;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії, призначеної відповідно до статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 №988, з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення з 01.12.2019, на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» Міністерства внутрішніх справ України про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсії від 19.05.2021 №33/28-208, із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, без обмеження виплати максимальним розміром 10 прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з врахуванням раніше виплачених сум;

- виплачувати в подальшому на постійній основі пенсію позивачу, відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 19.05.2021 №33/28-208, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» Міністерства внутрішніх справ України, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, вказаних у ній.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2021 по справі №280/5043/21 відповідач здійснив перерахунок та виплату пенсії позивачу в розмірі 70% грошового забезпечення. Позивач звернувся із заявою до відповідача про перерахунок пенсії з урахуванням 85% основного розміру пенсії, без обмеження максимальним її розміром з 01.12.2019 та просив здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум. Листом від 21.01.2022 відповідач відмовив у задоволенні заяви та зазначив, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі №280/5043/21 проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки від 19.05.2021 №33/28-208 застосовані норми законодавства, чинні на грудень 2019 року, зокрема норми статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою передбачено, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Позивач зазначає, що відповідач не врахував, що обмеження по максимальному розміру пенсії не повинні застосуватись при перерахунку пенсії, що призвело до заниження розміру належної позивачу пенсії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними з 01.12.2019 дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення раніше призначеної ОСОБА_1 , відповідно до статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 №988, пенсії з 85% до 70% відповідних сум грошового забезпечення з обмеженням виплати максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 №988, з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 19.05.2021 №33/28-208, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області», з урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що у зв`язку із змінами у грошовому забезпеченні поліцейських, передбаченими постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988, та, враховуючи положення ч. 2 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, у колишніх працівників міліції виникло право на перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року. На виконання вимог ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 МВС видало наказ № 260 від 06.04.2016, яким затвердило Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським), який набрав чинності 27 травня 2016 року та застосовується з 07 листопада 2015 року. Скасування п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 жодним чином не впливає на підвищення або введення нових видів грошового забезпечення. Позовні вимоги позивача щодо виплати перерахованої на підставі довідки про розмір грошового забезпечення пенсії без обмеження граничного розміру є передчасними, оскільки управлінням ще не прийнято рішення щодо перерахунку позивачу пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення. Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2021 у справі №280/5043/21, яке набрало законної сили 22.11.2021, задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в Запорізькій області. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в Запорізькій області про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення від 19.05.2021 року №33/28-208, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в Запорізькій області здійснити з 01.12.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення від 19.05.2021 року №33/28-208, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області», та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідачем, на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2021 у справі №280/5043/21 проведено перерахунок пенсії позивача відповідно до довідки від 19.05.2021 року №33/28-208 про розмір грошового забезпечення з 01.12.2019, з урахуванням 70% сум грошового забезпечення.

Наведене підтверджується Розрахунком пенсії за вислугу років позивача.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в Запорізькій області із заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії з урахуванням 85% основного розміру пенсії, без обмеження максимальним її розміром з 01.12.2019 та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Листом від 21.01.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в Запорізькій області повідомив позивача, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі №280/5043/21 проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки від 19.05.2021 №33/28-208. При виконанні рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в Запорізькій області застосовані норми законодавства, чинні на грудень 2019 року, зокрема норми статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою передбачено, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Не погодившись з відмовою відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, без обмеження виплати максимальним розміром 10 прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з врахуванням раніше виплачених сум, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати 10740 гривень.

Одночасно цим Законом №3668-VI внесені зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ.

Відповідно до ч.5 ст.43 Закону №2262-ХІІ, з урахуванням внесених Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI змін, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

У подальшому у зв`язку з доповненням Законом №1080-VIII від 12.04.2016 статті 43 Закону №2262-ХІІ новими частинами частина 5 стала частиною 7.

Згідно із частиною сьомою статті 43 Закону №2262-XII в редакції з урахуванням змін, внесених згідно із Законами № 911-VIII від 24.12.2015, № 1774-VIII від 06.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме:

- частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень

При цьому Конституційний Суд України виходив з того, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 положення ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, з 20 грудня 2016 року частина 7 статті 43 Закону №2262-XII втратила чинність, а тому з цієї дати цей Закон, який є спеціальним у питаннях обчислення пенсії військовослужбовцям, не містить положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

При цьому, суд бере до уваги, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону № 2262-XII слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Буквальне розуміння змін, внесених Законом №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

В той же час, згідно зі ст.2 Закону №3668-VI, на приписи якої посилається відповідач, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих), зокрема відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Зазначені положення неконституційними не визнавались.

Таким чином з 20 грудня 2016 року склалась ситуація, коли двома законами по різному регулюється питання обмеження максимальним розміром пенсій військовослужбовців.

Вирішуючи питання, норми якого Закону підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

По-перше, згідно з преамбулою Закону №2262-XII цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Отже, саме Закон № 2262-XII є спеціальним Законом, який регулює питання пенсійного забезпечення військовослужбовців і він жодних обмежень щодо максимального розміру пенсії не містить.

По-друге, Конституційний Суд України в рішенні від 20 грудня 2016 року чітко зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Колегія суддів зауважує, що така позиція Конституційного Суду України стосується не тільки приписів ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, а й встановлює загальний підхід до спірних правовідносин, відповідно до якого пенсія військовослужбовця обмежена бути не може, оскільки це суперечить положенням ч.5 ст.17 Конституції України.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а та від 03 листопада 2021 року у справі №360/3611/20 сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Такий висновок Велика Палата Верховного Суду сформулювала з огляду на те, що суперечливе та неоднозначне регулювання спірних відносин порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Окрім того, суд апеляційної інстанції враховує правові висновки, викладені Верховним Судом у постанові від №400/2085/19 від 16 грудня 2021 року.

В даному судовому рішенні Суд зазначив таке.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, з огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду, Верховного Суду, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення КСУ від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, а не Закону №3668-VI, а тому пенсія військовослужбовців обмеженню максимальним розміром не підлягає.

Таким чином, відповідач протиправно після проведення перерахунку пенсії позивача з 01.12.2019 застосував обмеження його пенсії максимальним розміром, а тому повинен здійснити перерахунок і виплату пенсії позивачці без такого обмеження.

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко