Справа № 400/3303/22
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2022 р. № 400/3303/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., роглянувши в порядку письмового провадження за правилами позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ з особливостями, передбаченими статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративну справу

за позовом:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,
до відповідача:Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), пр-т Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056,
третя особа:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
про:скасування постанови від 17.02.2022 № 67782591,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - позивач) звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Відділ або відповідач) від 17.02.2022 ВП № 67782591 про накладення штрафу в сумі 5 100 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач не перевірив виконання ним як боржником рішення суду. За твердженнями позивача, у Відділу не було підстав для висновку, що рішення суду не виконано без поважних причин, тому накладення штрафу не відповідає нормам Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Ухвалою від 08.07.2022 суд відкрив провадження в адміністративній справі, залучив до участі у справі в статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_1 - стягувача у виконавчому провадженні № 67782591; зобов`язав позивача направити третій особі копії позовної заяви з додатками, ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі доступними йому способами (електронна пошта, пошта тощо).

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, посилаючись на те, що позивач (боржник у виконавчому провадженні № 67782591) не виконав рішення суду в частині виплати нарахованої суми доплати пенсії, отже, виконавчий документ залишився невиконаним. Відповідач зазначає, що перевірив виконання боржником рішення суду і встановив, що будь-яких доказів на підтвердження неможливості виконання рішення суду, зокрема, відсутності фінансування, до Відділу позивачем у десятиденний строк з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження не надавалось. Як зазначив відповідач, невиконання державним органом рішення суду не може бути виправдане відсутністю бюджетних видатків.

15.07.2022 позивач подав до суду докази направлення третій стороні копії позовної заяви з додатками, ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі засобами поштового зв`язку.

Пояснень до позову від третьої особи до суду не надходило.

24.02.2022 розпочалася військова агресія Російської Федерації проти України. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан, який натепер продовжений до 21.11.2022.

Бойові дії ведуться на території м. Миколаєва та Миколаївської області, що створює загрозу безпечному проведенню судового засідання у цій справі. У зв`язку з цим суд розглянув справу в порядку письмового провадження задля збереження життя та здоров`я учасників справи та працівників суду.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

07.12.2021 головний державний виконавець Відділу Квашенко Сергій Сергійович відкрив виконавче провадження № 67782591 з примусового виконання виконавчого листа № 400/6894/21, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 19.11.2021.

Згідно з виконавчим листом, позивач був зобов`язаний перерахувати та виплатити з 01.04.2019 року пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.08.2021 № 9/1/8665 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

Листом від 22.12.2021 № 1400-0801-8/86422 позивач повідомив державного виконавця про:

- призначення / перерахунок стягувачу пенсії з 01.04.2019;

- визначення загального розміру доплати, відповідно до рішення суду, за період з 01.04.2019 по 30.11.2021 в сумі 126 951,13 грн;

- забезпечення з 01.12.2021 виплати стягувачу пенсії в перерахованому розмірі 9 921,19 грн.

Також позивач вказав, що доплата в сумі 126 951,13 грн буде виплачена в межах бюджетних асигнувань. Посилаючись на звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України за 2021 рік, позивач пояснив, що передбачені в бюджеті Пенсійного фонду України на 2021 рік на виконання судових рішень грошові кошти в сумі 360 млн грн витрачені в повному обсязі.

17.02.2022 головний державний виконавець Відділу Квашенко С.С. виніс постанову про накладення на позивача, на підставі статей 63, 75 Закону № 1404-VIII, штрафу на користь держави у розмірі 5 100 грн (далі - Постанова). Постанова мотивована ненадходженням до головного державного виконавця документів щодо повного виконання рішення суду боржником. У Постанові зазначено, що інформація, подана державному виконавцю боржником, не містить доказів виконання рішення суду фактично та у повному обсязі. Також у Постанові констатоване невиконання рішення суду без поважних причин.

Згідно з частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Суд з власної ініціативи дослідив в електронній формі Звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України за 2021 рік, розміщений у вільному доступі на офіційному вебсайті Пенсійного фонду України (https://www.pfu.gov.ua/2152676-zvit-pro-vykonannya-byudzhetu-pensijnogo-fondu-ukrayiny-za-2021-rik-3/) та установив, що передбачені в бюджеті Пенсійного фонду України на 2021 рік грошові кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (360 млн грн) витрачені. Паперова копія такого доказу долучена до справи.

Суд установив, що бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік станом на дату прийняття оскаржуваної Постанови не був затверджений, як не затверджений і станом на дату розгляду справи, що підтверджується відсутністю відповідної постанови Кабінету Міністрів України.

Ухвалюючи рішення по суті спору між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частин першої - третьої статті 63 («Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення») Закону № 1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного статтею 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано бух часті боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з частинами першою - другою статті 75 («Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії та про поновлення на роботі») Закону № 1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 15.05.2018 у справі № 812/1813/18 Верховний Суд, зокрема, зазначив: «… накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим. Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення … саме від Уряду залежить можливість Пенсійного фонду України забезпечити реалізацію та виконання своїх повноважень …».

Як установив суд, передбачені в бюджеті Пенсійного фонду України на 2021 рік грошові кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (360 млн грн) витрачені. Бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік натепер не затверджений.

Позивач, з посиланням на звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України за 2021 рік, повідомив головному державному виконавцю, що кошти, виділені з Державного бюджету України на погашення заборгованості за рішеннями суду, витрачені в повному обсязі.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що причиною невиплати позивачем стягувачу суми 126 951,13 грн (за рішенням суду у справі № 400/6894/21) є недостатність доходів Пенсійного фонду України (коштів Державного бюджету України на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду, а саме: на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду), що свідчить про існування об`єктивних причин, які не залежать від поведінки боржника у виконавчому провадженні.

Як зазначено у пункті 44 постанови Верховного Суду від 18.06.2019 у справі «№ 826/721/16, «… невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів …».

Застосовуючи зазначені вище правові висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про невиконання відповідачем рішення суду з поважних причин, а тому й про відсутність підстав для застосування до відповідача штрафу за невиконання рішення.

Надаючи оцінку іншим аргументам сторін, суд зазначає про таке.

Суд відхиляє аргумент відповідача про ненадання позивачем до Відділу будь-яких доказів на підтвердження неможливості виконання рішення суду, зокрема, щодо відсутності фінансування, оскільки в листі від 22.12.2021 № 1400-0801-8/86422 позивач посилався на звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України за 2021 рік, який розміщений у вільному доступі в мережі Інтернет на офіційному вебсайті Пенсійного фонду України. У зв`язку з цим, надаючи оцінку причинам невиконання позивачем рішення суду в частині виплати доплати за попередній період в сумі 126 951,13 грн, головний державний виконавець мав можливість перевірити обставину наявності або відсутності коштів у позивача на виплату заборгованості за рішеннями судів.

Суд відхиляє аргумент позивача про те, що головний державний виконавець не перевірив виконання ним рішення суду. Матеріали виконавчого провадження (акти державного виконавця) свідчать про те, що головний державний виконавець ОСОБА_2 перевіряв стан виконання рішення суду. У частині виплати доплати в сумі 126 951,13 грн рішення суду не виконане, що визнається сторонами. Разом з тим, правове значення для вирішення спору між сторонами має саме те, що головний державний виконавець помилково оцінив причини невиконання рішення суду в цій частині як неповажні, що виключає застосування до відповідача штрафу.

Суд погоджується з відповідачему тому, що невиконання рішення державного суду не може бути виправдане відсутністю бюджетних видатків. Суд наголошує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання (стаття 370 Кодексу адміністративного судочинства України). Одночасно суд вказує, що, вирішуючи спір між сторонами у цій справі, суд (з обов`язковим урахуванням висновків Верховного Суду) надає оцінку виключно причинам невиконання позивача рішення суду у справі № 400/6894/21 в частині виплати доплати за період з 01.04.2019 по 30.11.2021 станом на дату прийняття відповідачем постанови про накладення штрафу. Висновок суду про наявність у позивача поважних причин для невиконання рішення суду в частині виплати доплати в сумі 126 951,13 грн станом на дату прийняття оскаржуваної Постанови не означає дозволу на невиконання ним рішення суду.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про задоволення позову.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статями 2, 19, 139, 241 - 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,549) до Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (пр-т Миру, 46/1,Миколаїв,549) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Квашенка Сергія Сергійовича від 17.02.2022 про накладання штрафу в сумі 5 100 грн у виконавчому провадженні № 67782591.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Суддя В.В. Птичкіна