Справа № 522/15807/21
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 522/15807/21
Головуючий в 1 інстанції: Косіцина В.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Вовненко А.В.,

за участю апелянта ОСОБА_1 ,

представника апелянта - Ролінського В.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2021 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення від 06.02.2020 року №058/20, винесену Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 КУпАП;

- скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 06.02.2020 року № 058/20, винесену Управлінням державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 КУпАП;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управлінням державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908 грн.;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управлінням державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу (правову) допомогу.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2021 року позов було залишено без руху. Надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали на подачу до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати поважні підстави для поновлення строку.

22 вересня 2021 року до суду подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду (а.с. 34-36).

Позивач просив поновити вказаний строк, обґрунтовуючи свою позицію тим, що оскаржувана постанова не направлялась і не вручалась йому. Крім того він більше року судився з Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, щодо скасування постанов № 828/19, № 829/19 від 27.11.2019 року, які були скасовані, а тому приписи і вимоги, які видані на підставі цих постанов та нова постанова № 058/20 від 02.02.2020 року також підлягає скасуванню у судовому порядку.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2021 року було відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення № 058/20 від 06.02.2020 року.

08 листопада 2021 року від Управління державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки строк на оскарження постанови сплинув ще у 2020 році, а позовну заяву подано лише 25.08.2021 року, позивач знав про існування оскаржуваної постанови, проте не звернувся до суду у визначені законом строки для її оскарження. Позивач без поважних причин не дотримується нормативно закріпленого порядку звернення до суду з відповідними вимогами, відтак, власними діями позбавив себе можливості реалізувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною поведінкою.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2021 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач надав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції; поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення від 06.02.2020 року №058/20, винесену Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Доводами апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 більше року судився з Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, щодо скасування незаконних постанов № 828/19, № 829/19 від 27.11.2019 р. Апелянт вказує, що існують підстави для поновлення строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення № 058/20 від 06.02.2020 року у зв`язку з тим, що постанова не направлялась, не вручалась і підстави, на яких ґрунтується постанова № 058/20 від 06.02.2020 року скасовані в судовому порядку. У зв`язку з тим, що скасовано постанови № 828/19, № 829/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, відповідно і приписи та вимоги, які видані на підставі цих постанов № 828/19, № 829/19 та нова постанова № 058/20 від 06.02.2020 р. підлягають скасуванню у судовому порядку.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем до суду не надано.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 серпня 2021 року позивач звернувся до суду з метою оскаржити постанову по справі про адміністративне правопорушення № 058/20 від 06.02.2020 року, винесену щодо нього.

Пропуск процесуального строку звернення до суду із вказаним позовом майже на півтора року, позивач у позовній заяві обґрунтовує тим, що позивач судився з Управлінням щодо скасування постанов № 828/19, № 829/19, які були скасовані, а тому приписи і вимоги, які видані на підставі цих постанов та нова постанова № 058/20 від 06.02.2020 року також підлягають скасуванню.

Однак, позивач не зазначає чіткої дати, з якої повинно бути відраховано строки на оскарження постанови.

Свою позицію представник позивача викладає так, що підстави для оскарження постанови у позивача з`явились лише після прийняття П`ятим апеляційним адміністративним судом постанови по справі 522/8368/21 від 21.05.2021 року.

При цьому з позовом він звернувся лише 25.08.2021 року, тобто через три місяці після прийняття постанови, на яку представник позивача посилається як на підставу заявлених вимог.

Представник позивача зазначає, що позивач чекав отримання саме завіреної копії постанови надісланої йому судом а тому вважає, що строк на оскарження починається саме з цієї дати.

Приймаючи ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивач знав про існування оскаржуваної постанови понад рік, крім того, з дня прийняття апеляційною інстанцією постанов і на момент звернення до суду пройшло три місяці, а тому суд вважав, що причини пропуску строку позивачем не є поважними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.1, п.2, п. 7 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акту чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно з ч.1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, на думку колегії суддів, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.05.2020 року на адресу Управління надійшов адвокатський запит ОСОБА_2 від 22.05.2020 року (вх.01-6/217-ПР від 26.05.2020 року), в якому він просив надати можливість ознайомитись з матеріалами проведених перевірок Управлінням державного архітектурно-будівельеного контролю Одеської міської ради, за наслідком яких 06.02.2020 року було прийнято постанови за № 057/20, №058/20 щодо ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Про можливість ознайомитись з матеріалами проведених перевірок Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, за наслідком яких прийнято постанови, щодо ОСОБА_1 , просить повідомити протягом 5 робочих днів (а.с. 76).

Так, на зворотній сторінці цього запиту є відмітка та особистий підпис про те, що адвокат Ролінський В.В., який діє в інтересах позивача, ознайомлений з запитуваними матеріалами у запиті - 01.06.2020 року, копія якого додана до матеріалів справи (а.с. 77).

Крім того, на вищезазначений запит Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради надали відповідь від 01.06.2020 р. №01-6/217-ПР, яким повідомили адвоката Ролінського В.В., що із зазначеними матеріалами він був ознайомлений у приміщенні Управління 01.06.2020 р. о 10:00 год. (а.с. 78).

Таким чином, після ознайомлення з матеріалами перевірок 01.06.2020 р. представник позивача знав про наявність оскаржуваної постанови № 058/20 від 06.02.2020 року.

Отже, у відповідності до ч.2 ст. 286 КАС України, останнім днем на подання позовної заяви щодо оскарження постанови № 058/20 від 06.02.2020 року є 11.06.2020 року.

Однак, позовна заява про скасування зазначеної постанови була подана лише 25.08.2021 року.

Таким чином, строк на оскарження зазначеної постанови сплинув у 2020 році, а позовну заяву було подано лише 25.08.2021 року.

Крім того, в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 зазначає, що він оскаржував перевірки, які відбулись 27.11.2019 р. та оскаржував постанови, які були складені за наслідками цих перевірок.

Підставою для вимоги (припису) від 06.02.2020 року посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду були постанови № 828/19, № 829/19 від 27.11.2019 р., прийняті Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, якими ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 96 КУпАП, ч.9 ст. 96 КУпАП.

Апелянт вказує, що він більше року судився з Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, щодо скасування незаконних постанов № 828/19, № 829/19 від 27.11.2019 р.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2021 року у справі № 522/8368/20 залишено без змін рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2021 року, яким скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення від 27.11.2019 року №828/19.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року у справі № 522/8371/20 залишено без змін рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2021 року, яким скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення №829/19 від 27.11.2019 р.

Апелянт вказує, що тільки 25 серпня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси видав повні тексти судових рішень першої та другої інстанції по вищезазначеним справам та які, на думку апелянта, необхідні як додатки до теперішнього позову.

На підставі скасованих на теперішній час постанов № 828/19, № 829/19 прийнята постанова № 058/20.

У зв`язку з тим, що скасовано постанови № 828/19, № 829/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, відповідно і приписи та вимоги, які видані на підставі цих постанов № 828/19, № 829/19 та нова постанова № 058/20 від 06.02.2020 р. підлягають скасуванню у судовому порядку.

Колегія суддів вважає безпідставними такі доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зокрема, учасники справи мають право: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами. Учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Отже, положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні й прийнятті до розгляду судом того чи іншого процесуального документа, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

В контексті викладеного, колегія суддів звертає увагу, що у вищезазначених справах № 522/8368/20 та № 522/8371/20 саме ОСОБА_1 був позивачем, а тому він був зобов`язаний з розумним інтервалом часу добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами упродовж усього періоду після подання позовної заяви та самостійно цікавитись провадженням у справі.

Крім того, як було зазначено вище, після ознайомлення з матеріалами перевірок 01.06.2020 р. представник позивача знав про наявність оскаржуваної постанови № 058/20 від 06.02.2020 року.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено та не надано належних доказів на підтвердження поважності пропуску строку.

Позивач знав про існування оскаржуваної постанови понад рік, три місяці на момент звернення до суду пройшло з дня прийняття апеляційною інстанцією постанов, на які посилається апелянт як на підставу позову, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про неповажність причин пропуску строку звернення до суду

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2021 року - залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03.10.2022 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик