Справа № 340/3937/22
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

03 жовтня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/3937/22

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Кармазина Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до

Компаніївської селищної ради (28400, Кіровоградська область, Компаніївський район, вул.Паркова, 4)

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Компаніївської селищної ради Кіровоградської області від 23 грудня 2021 №6111 Про розгляд питання стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 (КВЦПЗ-А.01-03) для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі, на території Кіровоградської області Компаніївського району Нечаївської сільської ради та передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства громадянці ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Компаніївську селищну раду Кіровоградської області на найближчому пленарному засіданні чергової сесії затвердити проект землеустрою земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0191 та передати її у власність.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року дану позовну заяву, внаслідок недодержання вимог, встановлених ст.ст.160, 161 КАС України, залишено без руху і надано позивачці строк для усунення її недоліків.

Так, в ухвалі судді від 31.08.2022 вказано, зокрема, що що звернувшись до суду, позивачкою оскаржується рішення Компаніївської селищної ради Кіровоградської області від 23 грудня 2021 №6111. З даним позовом позивачка звернулася до суду 24.08.2022 року, направивши його до суду поштовим засобом зв`язку, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

З огляду на викладене, позивачці запропоновано подати до суду позовну заяву у відповідності до вимог ст.160, 161 КАС України, шляхом подання уточненого позову із зазначенням відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.160 КАС України для відповідача; заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали судді, позивачкою подано до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, яка обґрунтована перебуванням на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря з 22 червня 2022 року по 27 червня 2022 року, а також введенням військового стану, що унеможливило її планове лікування згідно із встановленим діагнозом.

Так, позивач пропустила шестимісячний строк звернення до суду у понад два місяці, проте на підтвердження поважності пропуску такого строку надала лише довідку знаходження на амбулаторному лікуванні протягом 6-ти днів з 22.06.2022 по 27.06.2022. При цьому, не надавши будь-яких доказів на підтвердження неможливості звернення до суду у період з 24.12.2021 по 22.06.2022 та з 28.06.2022 по 24.08.2022.

Суддя вважає такі доводи позивачки необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання вказаних позивачкою обставин для поновлення строку звернення до суду поважними, з огляду на таке.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

До того ж, суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справи "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.80, "Голдер проти Сполученого Королівства" рішення від 21.02.75).

У справі Устименко проти України (заява № 32053/13) Європейський суд з прав людини постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі Пономарьов проти України (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

У рішенні по справі Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії Європейський суд з прав людини наголосив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватись при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової впевненості. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

До того ж, в ухвалі щодо прийнятності від 30 серпня 2006 року (справа Каменівська проти України) Європейський суд з прав людини зазначав: …право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані....

Зважаючи на вимоги позовної заяви, строк звернення до суду у позивачки виник саме з моменту ознайомлення (отримання) спірного рішення. Однак позивачка звернулася до суду із пропуском шестимісячного строку звернення, а саме 24.08.2022 (відмітка поштового відділення), тобто більш як через 2 місяці з моменту пропущення строку звернення до суду.

Так, вирішуючи питання щодо поважності таких причин пропущення строку звернення до суду, які встановлені ст.122 КАС України, слід зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами, а також дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

Натомість позивачка, з моменту виникнення права на звернення до суду з даним позовом, не реалізувала свого права та не надала суду докази на підтвердження неможливості такого звернення у найкоротші строки.

Щодо військового стану, введеного в України з 24.02.2022, суд зазначає, що сам по собі факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду у всіх абсолютно випадках.

Позивачка у заяві про поновлення строку звернення до суду не обґрунтовує, яким чином запровадження воєнного стану в Україні вплинуло на пропуск строку звернення до суду, а тому суд відхиляє зазначене посилання.

До того ж позивачка не обґрунтувала того, що їй перешкоджало звернутися до суду (засобами поштового зв`язку, засобами електронного зв`язку або через підсистему «Електронний суд»).

Окрім того, діяльність Кіровоградського окружного адміністративного суду у зв`язку із введенням воєнного стану не припинялася, а відтак вказані доводи скаржника є безпідставними.

Інших вмотивованих підстав для визнання поважними причинами пропуску строку звернення до суду в клопотанні не зазначено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду, оскільки позивачкою не зазначено жодних об`єктивних причин його пропуску та не надано доказів, що це підтверджують.

Згідно ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Тому, враховуючи те, що позивачкою пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даними позовними вимогами та будь-яких інших обґрунтувань обставин та належних доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом не наведено та не доведено, суд дійшов висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав для повернення позовної заяви відповідно до вимог частини другої статті 123 КАС України.

При цьому, суддя зауважує, що позивачка не позбавлена права повторного звернення до суду із даним позовом при наявності поважних підстав пропуску строку.

Крім того, позивачка не виконала вимоги ухвали судді, в частині подання уточненого позову із зазначенням відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.160 КАС України для відповідача.

Відповідно до п.п.1, 9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Отже, за сукупністю наведених обставин, враховуючи, що адміністративний позов поданий після закінчення строків, установлених законом, а тому останній підлягає поверненню позивачці.

Керуючись ст.ст.122, 123, 171, п.п.1, 9 ч.4 ст.169, ст.ст.243, 248, 256, 293-297 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Компаніївської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії повернути позивачці разом із доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачці, що повернення позовної заяви не позбавляє її права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачці.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, передбачений ст.295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина