Справа № 1340/4767/18
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1340/4767/18
У Х В А Л А

з питань відстрочення виконання судового рішення

29 вересня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Брильовського Р.М.,

при секретарі судових засідань - Ізьо М.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача Заяць Б.Р.

представника заявника Крупи Е.М.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву представника відповідача про відстрочення виконання судового рішення за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівська міська рада, ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованих об`єктів,-

Встановив:

На розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебувала Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівська міська рада, ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованих об`єктів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2022 у справі №1340/4767/18 позовну заяву Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові задоволено: Зобов`язано ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) знести самочинно збудований об`єкт: одноповерхову споруду, розміром 5,7 м. на 6,8 м., що знаходиться на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 з компенсацією витрат пов`язаних із знесенням цього об`єкта за рахунок ОСОБА_1 .

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року у справі № 1340/4767/18 та ухвалено постанову, якою в задоволенні позову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові - відмовлено.

Постановою Верховного суду від 08.07.2021 касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові задоволено частково, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2019 скасовано, справу № 1340/4767/18 направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року у справі №1340/4767/18 залишено без змін.

15.06.2022 на адресу Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява представника відповідача про відстрочення виконання судового рішення. В обґрунтування заяви представник відповідача зазначає, що право власності на нерухоме майно, стосовно якого прийнято рішення, належить іншій особі, а відтак виконання такого рішення може мати негативні наслідки для третіх осіб, а саме нового власника об`єкта. У провадженні Верховного Суду у складі касаційного адміністративного суду знаходиться справа №1340/4767/18 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 у справі № 1340/4767/18. Касаційну скаргу обгрунтовано тим, що станом на сьогодні актуальним залишається питання формування правового висновку Верховного Суду щодо застосування ч. 7 ст. 376 ЦК України до подібних правовідносин, а саме знесення нерухомого майна, яке перебуває на праві власності третьої особи та яке було реконструйовано (характеристики спірного об`єкта було змінено). Виконання такого рішення суперечить інтересам третіх осіб оскільки вищезазначений об`єкт (одноповерхова споруда, розміром 5,7 м. на 6,8 м., що знаходиться на прибудинковій території будинку за адресою: АДРЕСА_2 ) вибув з володіння ОСОБА_1 . Об`єкт давно відчужено на користь третьої особи, яка в подальшому його реконструювала.

Окрім цього, представника відповідача 29.09.2022 подав заяву про уточнення підстав відстрочення виконання судового рішення. В обґрунтування заяви представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 на даний час перебуває за кордоном, що унеможливлює виконання судового рішення особисто, а саме зобов`язання знести збудований об`єкт: одноповерхову споруду, розміром 5,7 м. на 6,8 м., що знаходиться на прибудинковій території будинку за адресою: АДРЕСА_2 з компенсацією витрат пов`язаних із знесенням цих об`єктів за його рахунок. Важливою обставиною, яку слід вказати, є те, що ОСОБА_1 здійснює оформлення документації щодо спірної споруди, а саме подав заяву з проханням видати декларацію про готовність до експлуатації одноповерхової споруди, розміром 5,7 м на 6,8 м, що знаходиться на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив задовольнити заяву про відстрочення виконання судового рішення.

Представник позивача в судовому засіданні проти заяви заперечив, просив у її задоволенні відмовити повністю.

Суд, розглянувши заяви про відстрочення виконання судового рішення, встановив наступне.

Згідно із ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є обов`язковість рішень суду.

Відповідно до частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 378 КАС України).

Згідно з ч. 4 ст. 378 КАС України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 378 КАС України).

Отже, підставами для відстрочення виконання судового рішення можуть бути виняткові обставини, які ускладнюють його виконання. Факт наявності таких обставин має підтверджуватись певними доказами, як це встановлено положеннями ст. ст. 72 - 77 КАС України. При цьому, обов`язок доказування покладається на сторони, а тому кожна сторона повинна довести наявність тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд звертає увагу, що інститут відстрочення виконання рішення суду спрямований на забезпечення виконання судового рішення протягом певних визначених проміжків часу у разі наявності "виняткових" обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Отже, метою застосування відстрочення виконання судового рішення є надання боржнику реальної можливості для виконання судового рішення.

Щодо підстав відстрочення виконання судового рішення, зазначені заявником у заяві від 15.06.2022 суд зазначає, що вказані обставини входять до предмету дослідження судами апеляційної та касаційної інстанцій та не є обставинами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вказані мотиви у заяві від 15.06.2022 лише свідчать про незгоду ОСОБА_1 з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій.

Щодо зміни підстав відстрочення виконання судового рішення, зазначені заявником у заяві від 29.09.2022 суд зазначає, що заяву про видачу декларації про готовність до експлуатації подано ОСОБА_1 до Львівської міської ради лише 26.09.2022, в той час, коли спір у судах про знесення самочинно збудованого об`єкта знаходиться з жовтня 2018. Крім того, суду не надано доказів про те, отримання такої заяви Львівською міською радою.

Щодо такої підстави для відстрочки виконання судового рішення, як перебування ОСОБА_1 за межами України суд зазначає наступне.

Подання адвокатом ОСОБА_1 однієї сторінки закордонного паспорта заявника з відмітками прикордонних служб ще не свідчить про те, що він не прибув в Україну.

Питання розстрочення або відстрочення постанови суду знаходяться в площинні процесуального права. Разом із тим підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення залежать від предмету спору.

Суд також зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 у справі №1340/4767/18 знесення самочинно збудованого об`єкта буде здійснюватися з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням цього об`єкта за рахунок ОСОБА_1 .

Навіть перебування заявника за межами України не є обставиною, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим, а може лише свідчити про ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду.

Крім того, суд враховує також те, що ухвалою Верховного Суду від 9.12.2021 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 у справі № 1340/4767/18.

Як було вище зазначено, метою застосування відстрочення виконання судового рішення є надання боржнику реальної можливості для виконання судового рішення.

Суд зазначає, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 у справі №1340/4767/18 набрало законної сили 14.09.2021, а отже у ОСОБА_1 було більш ніж достатньо часу для добровільного виконання рішення суду.

Згідно із ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України розглядаючи справу № 1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013 року звернув увагу, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі Горнсбі проти Греції зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Невиконання рішення суду про знесення самочинно збудованого об`єкта, що знаходиться на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та є власністю третьої особи у справі Львівської міської ради, буде грубо порушувати інтереси Львівської міської ради.

Таким чином, відповідно до зазначених правових норм, зокрема, Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, рішення Львівського окружного адміністративного суду у цій справі є обов`язковим до виконання ОСОБА_1 .

Відтак, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника відповідача про відстрочення виконання судового рішення у справі.

Керуючись статтями 248, 256, 295, 378 КАС України,-

ухвалив:

У задоволенні заяви представника відповідача про відстрочення виконання судового рішення у справі №1340/4767/18 за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівська міська рада, ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованих об`єктів - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний 03.10.2022

Суддя Р.М. Брильовський