Справа № 640/28352/20
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 жовтня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі головуючого судді - Мєзєнцева Є.І., суддів Собківа Я.М., Файдюка В.В., розглянувши питання про закриття апеляційного провадження у справі № 640/28352/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві подано на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва позов до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу.

07 грудня 2020 року до суду надійшов зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування наступних рішень: податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 19.10.2018 № , податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 19.10.2018 № , податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 19.10.2018 № , податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 19.10.2018 № , рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 19.10.2018 № про застосування штрафних санкцій, рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 19.10.2018 № про застосування штрафних санкцій, а також про визнання протиправними та скасування вимоги Головного управління ДФС у м. Києві від 19.10.2018 № Ф-322 про сплату боргу (недоїмки) та податкової вимоги Головного управління ДПС у м. Києві від 22.05.2020 № 41282-10.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2022 року року закрито провадження в адміністративній справі 640/28352/20 за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.10.2018 № , № , № , № та рішень від 19.10.2018 № та № .

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 , особа, яка не брала участі у справі, звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

У відповідності до п. п. 2, 3, 4 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно ч. 1 ст. 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

З вказаної норми випливає, що особа, набуваючи статусу апелянта у справі, до участі у якій не була залучена, повинна мати не просто певний обсяг прав, свобод та інтересів, що зачіпаються тим чи іншим способом при прийняті судового рішення, а питання про захист чи відмову у захисті прав, свобод чи інтересів саме цієї особи має бути вирішено судом безпосередньо.

Така вимога Кодексу адміністративного судочинства України є імперативною, та положення ч. 1 ст. 13 КАС України не підлягають довільному тлумаченню.

На переконання суду апеляційної інстанції, рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки такої. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права третьої особи та осіб, не залучених до участі в справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

В апеляційній скарзі апелянт, зазначає, що вона не брала участі у розгляді справи, однак вважає, що суд першої інстанції вирішив питання про її права та інтереси, оскільки вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 наданим до суду апеляційної інстанції.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 наголошує на тому, що її права та інтереси порушено, оскільки на підставі податкових повідомлень-рішень від 19.10.2018 №, №, №, № та рішень від 19.10.2018 № та № накладено публічне обтяження за зобов`язанням у розмірі 4 129 123, 52 грн. на майно, що належить їй та її чоловіку ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

Дослідивши зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегія суддів встановила, що спірні правовідносини у цій справі виникли між позивачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та відповідачем - Головним управлінням ДПС у м. Києві. Отже, зазначені у цій справі податкові повідомлення-рішення та рішення жодним чином не стосуються апелянта.

В контексті спірних правовідносин, а також їх правового регулювання, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 не є їх учасником, а ухвалою суду першої інстанції у цьому випадку не вирішувались права, свободи, інтереси та (або) обов`язки скаржника.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто охоронюваний законом інтерес є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

У цьому випадку ухвала суду стосується вичерпного кола суб`єктів.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 не позбавлена права щодо звернення з позовом до суду першої інстанції, якщо вважає, що її права, інтереси та обов`язки порушені.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

З огляду на викладене у сукупності колегія суддів дійшла висновку, що наявні підстави для закриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 305, 325, 328 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Є.І. Мєзєнцев

Суддя Я. М. Собків

Суддя В.В. Файдюк