Справа № 161/11980/21
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову у задоволенні клопотання

03 жовтня 2022 року ЛуцькСправа № 161/11980/21
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання Кухтея В.Р.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Негодюка Т.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні, клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 прийнято справу до провадження, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

29.08.2022 на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду. В обгрунтування клопотання зазначає, що невірне визначення позивачем порядку звернення з позовними вимогами в цивільному чи адміністративному порядку не може бути об`єктивною причиною пропуску строків звернення, які імперативно встановлені чинним законодавством України.

В запереченнях проти клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, позивач просить суд поновити строк звернення до суду із цим позовом. Обґрунтовуючи підстави для поновлення строку звернення до суду позивач вказав, що Верховним Судом змінено висновки щодо юрисдикції розгляду аналогічних спорів. Зокрема, у постанові від 08.06.2022 Велика Палата відступила від висновків Верховного Суду, викладених у справі №488/1176/14-а від 29.08.2018, а також у справі №806/5217/15 від 23.01.2019 щодо розгляду справ про зобов`язання прийняття рішення про надання службового житла/погодження списку розподілу службового житла за правилами цивільного судочинства. Таким чином, Велика Палата Верховного Суду дійшла до висновку, що спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Саме у зв`язку з останньою держава передбачила відповідні соціальні гарантії, а також порядок їх реалізації. Такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів. Таким чином, до 08.06.2022 позивач мав сподівання, що в нього є достатній термін на оскарження рішення житлової комісії, так як до позиції Верховного Суду зазначені рішення можливо було оскаржувати в порядку цивільного судочинства, а згідно ЦПК строк звернення до суду 3 роки, а згідно КАС України 1 місяць.

У підготовчому засіданні позивач проти заявленого клопотання про залишення позову без розгляду заперечив.

Представник відповідача у підготовчому засіданні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, викладених у клопотанні.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, суд вважає клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2, ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, початок перебігу строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів дізнався та повинен був дізнатись, що містяться у ч.2 ст.122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності).

Позивач в межах цієї справи оскаржує рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, оформлене протоколом від 26 червня 2020 року №4 про зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік з 08 серпня 2006 року.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2021 року та додатковим рішенням цього ж суду від 28 жовтня 2021 року, залишеними без змін постановою Волинського апеляційного суду від 12 січня 2022 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 оформленого протоколом від 26 червня 2020 року №4, про зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік з 08 серпня 2006 року.

Зобов`язано вищевказану житлову комісію змінити зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 на 26 травня 2000 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2022 року частково задоволено касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 . Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2021 року, додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 12 січня 2022 року скасовано, провадження у справі закрито. Повідомлено ОСОБА_1 , що розгляд справи за його позовом віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 липня 2022 року справу передано для продовження розгляду до Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 прийнято справу до провадження.

При цьому, на думку представника відповідача, звернувшись до Волинського окружного адміністративного суду 05.08.2022 із вказаним позовом позивач порушив місячний строк звернення до суду.

Під час вирішення питання щодо залишення позовної без розгляду суд враховує, що 08 червня 2022 року Великою Палатою Верховного Суду по справі №362/643/21 прийнято постанову, згідно висновків якої спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної.

Так, згідно постанови Великої Палати Верховного Суду 08 червня 2022 року по справі №362/643/21 (п.65,66), для забезпечення єдності судової практики щодо визначення юрисдикції суду з розгляду спорів з приводу проходження військової служби, а саме щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку щодо розгляду таких спорів за правилами цивільного судочинства, викладеного у її постановах від 6 червня 2018 року у справі №752/5881/15-ц, від 29 серпня 2018 року у справі №488/1176/14-а, від 20 вересня 2018 року у справі №815/2551/15, від 23 січня 2019 року у справі №806/5217/15, від 4 вересня 2019 року у справі №826/17556/16, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року у справі №127/15109/18 і від 24 вересня 2021 року у справі №748/303/20, а також у постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі №6-2139цс15 і від 2 березня 2016 року у справі №6-14цс16а. Спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Саме у зв`язку з останньою держава передбачила відповідні соціальні гарантії, а також порядок їх реалізації. Отже, такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" (рішення від 4 грудня 1995 року у справі "Белле проти Франції" (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop.42, пункт 36).

Аналізуючи обставини справи, що розглядається, враховуючи послідовність дій позивача щодо реалізації свого права у доступі до правосуддя, з урахуванням того, що позивач до винесення Великою Палатою Верховного Суду постанови від 08.06.2022 мав сподівання на 3-річний термін звернення до суду встановлений ЦПК України, і, насамперед, для забезпечення права на справедливий суд, що є елементом принципу верховенства права, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до суду із цим позовом, а відтак відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду та поновлення позивачу строку звернення до суду.

Керуючись статтями 180, 181, 240 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Ю. Сорока

Повний текст судового рішення складено 04.10.2022.