Справа № 160/26896/21
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
24.12.2021 року представник Головного управління ДПС у Дніпропетровській області звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить:
- стягнути податковий борг до бюджету з ОСОБА_1 у сумі 608357,94 грн.
Позовні вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області обґрунтовані тим, що у ОСОБА_1 обліковується податковий борг на загальну суму 608357,94 грн, який платником у добровільному порядку не погашено.
02.02.2022 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки позивачем до кожного з повідомлень-рішень не подано розрахунок податкового зобов`язання, з яких можливо було б встановити за якими земельними ділянками були нараховані відповідні податкові зобов`язання, з якої площі та з застосуванням якої нормативно-грошової оцінки здійснювались такі нарахування. Одночасно, відповідачем зазначено, що він не є платником податків з орендної плати з фізичних осіб з посиланням на постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018 року по справі№804/6274/18, від 20.02.2019 року по справі №160/7753/18.
16.02.2022 року представником відповідача подано клопотання про зупинення провадження до набрання законної сили рішенням по справі №160/3335/22.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Згідно з ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Стаття 36 Податкового кодексу України передбачає, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим кодексом або законами з питань митної справи.
Визначення податкового боргу, надане у пп. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України. Так, податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.
За розрахунком податкового боргу, наданого позивачем до позову, за відповідачем рахується податковий борг по орендній платі з фізичних осіб у сумі 608357,94грн, який обліковується по ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) станом на 12.11.2021 року.
Податковий борг, зазначений у розрахунку, відображений в інтегрованій картці платника податків.
Отже, з системного аналізу вищевикладеного можна зробити висновок, що документальною підставою звернення позивача з позовом до відповідача є податкові повідомлення-рішення, зазначені вище, на суму 608357,94 грн.
Відповідно до положень п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно п. 42.2 ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином вручені, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Вищевикладене в системі розглядається з урахуванням доктрини «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».
Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини. На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.
ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку суд повинен вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то й отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними (рішення ЄСПЛ у справі «Хан проти Сполученого Королівства», «Schenk v. Switzerland»).
За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій (рішення) та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що встановлені у справі обставини спростовують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, отже у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 26 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко