Справа № 420/9580/22
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9580/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатом розгляду якого позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_2 надавати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відстрочки від призову за мобілізацією на підставі ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, як військовозобов`язаному, який здобуває вищу освіту за денною формою освіти та довідку за встановленою формою про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та відсутності заперечень для виїзду з України.

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відстрочку від призову за мобілізацією на підставі ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, який здобуває вищу освіту за денною формою освіти, з наданням дозволу на виїзд за кордон, шляхом заповнення розділу «ОСОБЛИВІ ВІДМІТКИ, в якому зробити відмітку про надання відстрочку від призову за мобілізацією на підставі ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та дозволу на виїзд за кордон, проставивши відтиск печатки.

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , довідку за встановленою формою про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та відсутності заперечень для виїзду з України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 01.10.2021 року по 30.09.2024 року навчається в Лазарському університеті за стаціонарною програмою першого рівня за напрямком підготовки «Авіаційне право з лоцманською проводкою на платній основі. Під час перетину державного кордону України для виїзду за кордон для продовження навчання позивачеві було відмовлено у такому перетині з підставу неповного комплекту документів для перетину державного кордону з підстав виїзду для навчання під час воєнного стану, а саме дозволу на перетин державного кордону від керівника ІНФОРМАЦІЯ_4 та посвідчення про приписку до призовної дільниці із записом щодо надання відстрочки від призову за мобілізацією. Проте, за зверненням до ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання відстрочки від призову за мобілізацією та довідки щодо виїзду з України у встановленому порядку для продовження навчання військовозобов`язаного за кордоном позивач отримав відмову, яку вважає протиправною.

Ухвалою суду від 18.07.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

02.09.2022 року від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив, в якому зазначено, що дії ІНФОРМАЦІЯ_5 були правомірними та відповідали нормам діючого законодавства. Представник відповідача вказує на те, що оскільки ОСОБА_1 повних 19 років і він перебуває в статусі призовника, відстрочка таким категоріям громадян надається відповідно до ст. 17 ЗУ «Про військовий обов?язок і військову службу». Представник зазнає, що якби гр. ОСОБА_1 не порушував правила військового обліку, які були доведені йому під час вручення військово-облікового документу (посвідчення про приписку до призовної дільниці), та вчасно повідомив ІНФОРМАЦІЯ_6 про вступ до Лазарського університету м. Варшава та надав довідку з навчального закладу про навчання в семиденний строк, як цього вимагає норма ч.11 ст.38 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», то у позивача були б всі підстави для отримання відстрочки ще під час осіннього призову у 2021 році, і на теперішній час йому б не прийшлося порушувати питання щодо надання відстрочки за ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з наданням дозволу на виїзд за кордон під час дії воєнного стану на території України. Стосовно вимоги позивача щодо надання дозволу на виїзд за кордон, то повноваження щодо вирішення питань пропуску через державний кордон України покладено виключно на органи Державної прикордонної служби України та надання дозволу для виїзду за межі кордону України не входить до компетенції ІНФОРМАЦІЯ_5 .

15.08.2022 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення позивача, з огляду на які, твердження відповідача, що не утворення призовних комісій під час введення воєнного стану та проведення мобілізації, лише посилює позицію позивача, що ст. 23 Закону України стосується не лише військовозобов`язаних та резервістів, а застосовується і до призовників.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України та з 20.01.2020 року взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.8).

Відповідно до довідки про продовження іноземцем стаціонарного навчання ОСОБА_1 прийнятий на навчання до Лазарського університету на факультет права та адміністрації (Варшава) з 01.10.2021 року до 30.09.2024 року (а.с.11, 19).

30.05.2022 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, в якій просив надати відстрочку від призову за мобілізацією на підставі ст.23 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, як військовозобов`язаному, який здобуває вищу освіту за денною формою освіти та надати довідку за встановленою формою про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та відсутності заперечень для виїзд)' з України (а.с.25-28).

28.06.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_1 надано відповідь,в якій повідомлено, що зважаючи на те, що ОСОБА_1 не є військовозобов`язаним і резервістом, а перебуває на даний час в статусі призовника, вимоги у письмовому зверненні щодо надання відстрочки від призову за мобілізацією та отримання довідки за встановленою формою про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню (а.с.30).

Крім того, позивачем був здійснений запит до Державної прикордонної служби України про надання публічної інформації до Державної прикордонної служби України щодо надання інформації про повний перелік документів необхідних для перетину кордону України для продовження навчання під час воєнного стану.

З огляду на відповідь Адміністрації Дерприкордонслужби від 08.07.2022 року, стаття 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію визначено категорії військовозобов`язаних громадян України, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Приписи статті 23 Закону не регулюють питання перетинання державного кордону. Виїзд з України громадян України здійснюється з урахуванням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянинами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1195 № 57.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч.5 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Відповідно до ч.9 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку).

Відстрочка від призову на строкову військову службу визначена положеннями ст.17 даного закону, а саме: відстрочка від призову на строкову військову службу надається призовникам за рішенням районної (міської) призовної комісії відповідно до цього Закону за сімейними обставинами, станом здоров`я, для здобуття освіти та продовження професійної діяльності.

Відповідно до ч.8 ст.17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відстрочка від призову на строкову військову службу для здобуття освіти на весь період навчання надається громадянам призовного віку, які навчаються:
у закладах загальної середньої освіти III ступеня та професійної (професійно-технічної) освіти з денною формою навчання. У разі досягнення такими призовниками 21-річного віку відстрочка втрачає силу;

у закладах фахової передвищої освіти з денною формою навчання, у тому числі під час здобуття початкового рівня (короткого циклу) та першого (бакалаврського) рівня вищої освіти за програмами ступеневої системи освіти;

у закладах фахової передвищої та/або вищої освіти з денною формою навчання, у тому числі під час здобуття наступного ступеня освіти;

у закладах середньої або вищої духовної освіти з денною формою навчання;

в інтернатурі, аспірантурі або докторантурі з відривом або без відриву від виробництва.

Відстрочка від призову на строкову військову службу також надається громадянам України, які проходять військову підготовку за програмою підготовки офіцерів запасу при вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. Така відстрочка надається на весь період проведення військової підготовки та на строк, що триває від завершення такої підготовки до присвоєння громадянину України первинного військового звання офіцерського складу, але не довше ніж до кінця поточного року після завершення підготовки.

Відповідно до ч.9 ст.17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», право на відстрочку від призову на строкову військову службу для здобуття освіти також мають громадяни України, які в рамках міжнародних договорів України навчаються у закладах освіти інших держав.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 Про загальну мобілізацію постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Поряд з цим статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Частина перша вказаної статті визначає випадки, за яких не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані.

Відповідно до положень ч. 2 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Тобто, частина друга статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначає випадки, за яких не підлягають призову не лише військозобов?язані, а взагалі всі громадяни.

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 20.01.2020 року взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_7 та є призовником, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення про приписку до призовної дільниці № 127/168/C-03/11 від 20.01.2020 року.

При цьому, позивач є студентом Лазарського університету на період з 01.10.2021 року до 30.09.2024 року.

У зв`язку з бажанням продовжувати навчання позивач звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, як військовозобов`язаному, який здобуває вищу освіту за денною формою освіти.

Проте, як зазначив вище суд, відповідно до ч.9 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

Суд встановив, що ОСОБА_1 перебуває у статусі призовника, проте, звернувся до відповідача із заявою про отримання відстрочки від призову як військовозобов?язаному, яким він не є.

Разом з тим, суд зазначає, що посилання відповідача на те, що положення ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" поширюються лише на військовозобов`язаних є такими, що не відповідають дійсності. Як вказав вище суд, частина перша вказаної статті визначає випадки, за яких не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані. Частина ж друга статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначає випадки, за яких не підлягають призову не лише військозобов?язані, а взагалі всі громадяни.

Виходячи з вищезазначеного, суд робить висновок, що станом, на час виникнення спірних правовідносин позивач відповідно до ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягає призову на військову службу під час мобілізації так, як є студентом денної форми здобуття освіти.

Постановою КМУ від 23 лютого 2022 року №154 затверджено «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» відповідно до п.1. якого територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 8 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, у виконанні завдань з підготовки та ведення територіальної оборони, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Відповідно до положень п.9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань:

оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;

розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Суд зазначає, що правова природа саме протиправних дій полягає в активній поведінці суб`єкта владних повноважень, що спричиняє юридичні наслідки.

В даному випадку відповідач відмовив позивачеві у видачі довідки про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з огляду на те, що позивач не є військовозобов`язаним і резервістом, а перебуває на даний час в статусі призовника, а тому на переконання відповідача, надання довідки за встановленою формою про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є безпідставним.

Проте, оскільки суд встановив, що позивач має право на відстрочку від призову за мобілізацією на підставі ч. 2 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, як особа, яка здобуває вищу освіту за денною формою освіти, а довідка за встановленою формою про надання відстрочки від призову за мобілізацією є документом що підтверджує право позивача на відстрочку від призову за мобілізацією на підставі ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд робить висновок, що відповідач протиправно відмовив у видачі позивачеві довідки за встановленою формою про надання відстрочки від призову за мобілізацією.

Вимоги позивача про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відстрочку від призову за мобілізацією на підставі ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, який здобуває вищу освіту за денною формою освіти та надати відповідну довідку належать до задоволення, як похідні.

Разом з тим, вимоги позивача в частині порядку заповнення посвідчення про приписку до призовної дільниці до задоволення не належать, оскільки це є дискреційні повноваження відповідача. Крім цього, станом на час розгляду справи відсутні підстави вважати, що в подальшому відповідачем будуть порушені права позивача в цій частині позовних вимог.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача надати дозвіл на виїзд за кордон, суд зазначає, що в цій частині позовні вимоги до задоволення не належать, оскільки, з урахуванням п. 6 ст. 19 ЗУ «Про державну прикордонну службу України», повноваження щодо вирішення питань пропуску через державний кордон України покладено на органи Державної прикордонної служби, а не центри комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов належить до задоволення.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України, При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд встановив, що позивач сплатив 992,40 грн судового збору. З урахуванням того, що суд зробив висновок про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 496,20 грн.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 250, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_2 надати ОСОБА_1 відстрочку від призову за мобілізацією на підставі ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та довідки за встановленою формою про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 надати ОСОБА_1 , відстрочку від призову за мобілізацією на підставі ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», який здобуває вищу освіту за денною формою освіти та довідку за встановленою формою про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

У задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 03 жовтня 2022 року, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному 3 19.09.2022 року по 30.09.2022 року.

Суддя Н.В. Бжассо