Справа № 386/311/21 (2-а/386/9/21)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 386/311/21 (2-а/386/9/21)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції

на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2021 року

у справі № 386/311/21

за позовом ОСОБА_1

до інспектора 2 батальйону 2 роти УПП в Одеській області лейтенанта поліції Савицького Владислава Юрійовича

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Управління Укртрансбезпеки в Одеській області

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2021 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 2 батальйону 2 роти УПП в Одеській області лейтенанта поліції Савицького Владислава Юрійовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, у якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4018811 від 04.04.2021 року, постановленої інспектором 2 батальйону 2 роти УПП в Одеській області лейтенантом поліції Савицьким В.Ю., на ім`я ОСОБА_1 .

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2021 року у справі №386/311/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 2 роти УПП в Одеській області лейтенанта поліції Савицького Владислава Юрійовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено.

Судом зазначено, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем інкримінованого останньому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Крім того, суд вказав, що змістом спірної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ч.1 ст.132-1 КУпАП за перевезення вантажу на транспортному засобі, маса якого за документами перевищує допустиму вагу навантаження, що прямо суперечить положенням примітки до ч.1 ст.132-1 КУпАП, якою зазначено, що дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Не погодившись з рішенням суду, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2021 року у справі №386/311/21, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує, що позивачем не подано доказів на спростування факту перевантаження ним транспортного засобу чи доказів, котрі підтверджували недостовірність результатів габаритно-вагового контролю. Натомість, матеріали справи містять докази, що підтверджують обґрунтованість спірної постанови та наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 04.04.2021 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №4018811, винесеної поліцейським інспектором 2 батальйону 2 роти УПП в Одеській області лейтенанта поліції Савицьким В.Ю., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн., за те, що він 04.04.2021 року о 13:16 на автодорозі М-05 Київ-Одеса 452 км + 811 м., з спеціалізованим напівпричепом- марки КОGEL моделі SN 24 реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевозив вантаж (кукурудза). При зважуванні на ГВК встановлено навантаження на одиночну вісь 12060 кг. при дозволеній 11000кг., чим порушив п.22.5 ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобілів, дорогами, вулицями, або залізничними переїздами, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.132-1 ч.1 КУпАП.

Відповідно до акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0057012 від 04.04.2021 року, вантажем, який перевозив водій ОСОБА_1 , за маршрутом - с.Перегонівка Голованівського району, Кіровоградської області до порту Південний, була кукурудза, нормативно допустима маса складала 40 тон, фактична маса - 39 тон 820 кг.

Відповідно до Довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю №033418 та Акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0057012, осьові навантаження на транспортний засіб у тоннах, складали:

Ось 1 - 7,57 тонн (при нормативно допустимому - 11 тонн); Ось 2 - 12, 06 тонн (при нормативно допустимому - 11 тонн); Ось 3 - 6,47 тонн; Ось 4 - 6, 84 тонн; Ось 5 - 6, 88 тонн - при загальному нормативно допустимому навантаженні на Осі 3-5 - 22 тонни.

Вважаючи спірну постанову протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч.1 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП, в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приміткою ч.1 ст. 132-1 КУпАП передбачено, що дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що відповідно до 7 КУпАП що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі ПДР, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Апеляційним судом зі змісту спірної постанови встановлено, що позивач 04.04.2021 року о 13:16 на автодорозі М-05 Київ-Одеса 452 км + 811 м., з спеціалізованим напівпричепом марки КОGEL моделі SN 24 реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевозив вантаж (кукурудза). При зважуванні на ГВК було встановлено навантаження на одиночну вісь 12060 кг. при дозволеній 11000кг., чим порушив п.22.5 ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобілів, дорогами, вулицями, або залізничними переїздами, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.132-1 ч.1 КУпАП.

Таким чином, як правильно вказав суд першої інстанції, в вину позивачу ставиться вчинення правопорушення, пов`язаного з перевищенням вагових параметрів транспортного засобу.

Натомість, приміткою ч.1 ст. 132-1 КУпАП визначено, що дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що фактичні обставини справи, викладені в спірній постанові, не знайшли свого відображення у належній юридичній кваліфікації правопорушення. Доводи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що до матеріалів справи не подано жодних належних доказів, які могли б довести та підтвердити наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Натомість, саме на суб`єктів владних повноважень покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

В свою чергу, є безпідставними доводи апеляційної скарги, що матеріали справи містять докази, які підтверджують обґрунтованість спірної постанови та наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування спірної постанови, оскільки на виконання ч. 2 ст. 77 КАС України суб`єктом владних повноважень не було доведено суду правомірність спірного рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують обставини, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2021 року у справі №386/311/21 - залишити без задоволення.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2021 року у справі №386/311/21 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко