Справа № 740/6956/21
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/6956/21
Провадження № 2-а/740/29/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.

за участю секретаря судового засідання Зінич А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Чернігівській області, Ніжинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

установив:

10 грудня 2021 року позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ГАВ № 244131 від 27.11.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, прийняту поліцейським Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області - Мисаном В. С., а справу про адміністративне правопорушення - закрити та стягнути на його користь витрати зі сплати судового збору в сумі 454 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 02.12.2021 він отримав оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. Вважаючи незаконною вказану постанову, позивач зазначив, що відповідач не врахував, що під час спілкування з представником поліції він перебував біля входу в магазин «Сільпо», тобто на вулиці, а тому він міг перебувати без вдягнутої медичної маски. Крім цього, в нього не відбиралися пояснення на місці події та не складалася постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, не повідомлено про розгляд справи, не роз`яснено права і порядок оскарження постанови. Указані порушення, на думку позивача, є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

У відзивах на позов поліцейський Мисан В. С. та представник ГУ НП в Чернігівській області просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, пославшись на те, що поліцейський під час розгляду адміністративної справи діяв у межах своїх повноважень згідно з нормами чинного законодавства, а оскаржувана постанова відповідає вимогам закону.

У відповіді на відзив та письмових поясненнях, запереченнях позивач не погодився з викладеними у відзиві обставинами, наполягав на скасуванні оскаржуваної постанови.

У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представники відповідачів не з`явилися в судове засідання; у справі містяться їхні заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ГАВ № 244131 від 27.11.2021, прийнятою поліцейським Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області - Мисаном В. С., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Згідно з указаною постановою, 27.11.2021 близько 12-35 год. у м. Ніжині на вул. Незалежності, 36/1, ОСОБА_1 перебував у магазині «Сільпо» без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема, без распіратора або захисної маски, що закриває ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 44-3 КУпАП установлена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей. Так, у ч. 2 цієї статті зазначено, що п еребування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З аналізу практики Верховного Суду вбачається, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви невзяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлені останнім доводи.

Усупереч викладеному, оскаржувана постанова не містить жодних відомостей щодо доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

До відзивів на позов відповідачі додали письмові пояснення поліцейських - Мисана В. С. та Лагуса Б. М. , а також пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , диск з відеозаписом, однак указані матеріали не підтверджують поза розумним сумнівом факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, за обставинами, зазначеними в оскаржуваній постанові.

Постанова про адміністративне правопорушення, складена поліцейським, та наданий диск з відеофіксацією з місця події, не може оцінюватися судом у розумінні ст. 73, 74 КАС України як належні та допустимі докази, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б його обґрунтовували, в матеріалах справи відсутні.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а, в якій зазначено, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, є недоведеним.

Таким чином, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП не відповідає вимогам КУпАП, а тому є незаконною і підлягає скасуванню.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, оскаржувана постанова - скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід стягнути з відповідача ГУ НП в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Чернігівській області, Ніжинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАВ № 244131 від 27.11.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, прийняту поліцейським Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області - Мисаном В. С., - скасувати, а провадження в адміністративній справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (; м. Чернігів, пр-т Перемоги, 74) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Рішення складене і підписане 03 жовтня 2022 року.

Суддя І. М. Шевченко