Справа № 560/8346/22
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2022-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8346/22
РІШЕННЯ

іменем України

30 вересня 2022 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Ковальчук О.К., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якому просить визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправною, скасувати рішення від 27.06.2022 про відмову їй у переведенні на пенсію по інвалідності за нормами Закону України «Про державну службу» та зобов`язати відповідача призначити та здійснити нарахування та виплату їй з 10.06.2021 пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ в розмірі 60% від заробітку, зазначеного в довідках №68/К/22-01-10-02-07 від 09.06.2021 і №69/К/22-01-10-02-07 від 09.06.2021, виданих Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області, зарахувавши при цьому до стажу державної служби періоди роботи в органах державної податкової служби з 30.06.1992 по 14.03.2005 і з 18.05.2005 по 15.11.2019.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області й отримує пенсію по ІІ групі інвалідності, призначену на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначає, що 10.06.2021 звернулася до відповідача із заявою про переведення її з одного виду пенсії на інший з пенсії по інвалідності, призначеної по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності по Закону України «Про державну службу», надала всі необхідні документи. Вказує, що листом від 09.07.2021 №2200-0304-8/35325 відповідач повідомив про відмову у переведенні на пенсію по інвалідності по Закону України «Про державну службу», оскільки нормами цього закону не передбачено призначення даного виду пенсії. Зазначає, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022 у справі №560/9796/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо нерозгляду у встановленому порядку заяви ОСОБА_1 від 10.06.2021 про переведення на пенсію державного службовця по інвалідності, відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-XII; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.06.2021 про переведення на пенсію державного службовця по інвалідності, відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-XII, з урахуванням висновків, викладених в цьому судовому рішенні. Вказує, що на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022 у справі №560/9796/21 відповідач повторно розглянув її заяву від 10.06.2021. Зазначає, що в липні 2022 року отримала лист, у якому повідомлялося про те, що 27.06.2022 відповідач прийняв рішення №70, яким відмовив у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу». Вказує, що причиною цієї відмови є те, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022 у справі №560/9796/21 на органи ПФУ не покладено зобов`язань щодо призначення їй пенсії по інвалідності відповідно до Закону №889. Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 15.08.2022 суд відкрив провадження у цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надати належним чином завірену копію пенсійної справи позивачки, а також листів, запитів, звернень та відповідей на них, які стосуються предмету спору, та надав відповідачу строк для подання відзиву на позов 15 днів із дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 29.09.2022 суд відмовив у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 , встановленого ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.08.2022 у справі №560/8346/22.

У відзиві на позов відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. Вважає, що підстави для переведення позивачки на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» відсутні.

Дослідивши зібрані в матеріалах справи докази у їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Позивачка ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у зв`язку з призначенням їй з 27.09.2011 пенсії по інвалідності ІІ групи (виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії АВ №0540048) згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022 у справі №560/9796/21 встановлено, що 10.06.2021 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (далі також Закон №1058-VI), на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі також Закон №3723-ХІІ).

Також постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022 у справі №560/9796/21 встановлено, що листом від 09.07.2021 №2200-0304-8/35325 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивачку, що їй відмовлено у переведенні на пенсію по інвалідності згідно із Законом №889-VIII, нормами якого не передбачений такий вид пенсії. Також зазначило, що період роботи з 30.06.1992 по 14.03.2005 та з 18.05.2005 по 15.11.2019 не підлягають зарахуванню до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022 у справі №560/9796/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо нерозгляду у встановленому порядку заяви ОСОБА_1 від 10.06.2021 про переведення на пенсію державного службовця по інвалідності, відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-XII. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.06.2021 про переведення на пенсію державного службовця по інвалідності, відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-XII, з урахуванням висновків, викладених в цьому судовому рішенні.

На виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022 у справі №560/9796/21 відповідач повторно розглянув заяву позивачки від 10.06.2021.

Рішенням від 27.06.2022 №70 відповідач відмовив позивачці у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням довідок про заробітну плату від 09.06.2021 №68/К/22-01-10-02-07 і №69/К/22-01-10-02-07, оскільки недотримані умови, що визначають право на пенсію згідно із зазначеним Законом.

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною 1 статті 10 вказаного Закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже, відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», переведенням з одного виду пенсії на інший є призначення особі, яка отримує пенсію, призначену відповідно до цього Закону, іншого виду пенсійної виплати, передбаченого частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тому, призначення особі, яка отримує пенсію, призначену на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсії на підставі іншого закону, зокрема, Закону України «Про державну службу», в розумінні Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є призначенням пенсії з інших підстав.

01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII), згідно з частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII, на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ мають право особи, які на день набрання чинності Законом №889-VIII: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

За змістом частини 1 статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Частиною 1 статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: до досягнення особою 23 років включно 2 роки; від 24 років до досягнення особою 26 років включно 3 роки; від 27 років до досягнення особою 31 року включно 4 роки; для осіб 32 років і старших 5 років.

Отже, умовами для призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, є наявність у цих осіб не менше 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та страхового стажу, передбаченого частиною 1 статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII не встановлені жодні вікові обмеження щодо призначення відповідно до статті 37 Закону №3723-XII пенсії по інвалідності особам, які мають відповідний страховий стаж і стаж державної служби, передбачені цими нормами.

Однак, відповідно до вказаних норм для призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ особи, які визнані інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі та мають стаж роботи на державній службі не менше 10 років, на день набрання чинності Законом №889-VIII повинні перебувати на державній службі.

Статтею 46 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII визначені особливості стажу державної служби. Зокрема, у частині 2 статті 46 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Стаж державної служби, відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідних положення Закону №889-VIII. Тобто, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Для призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону №3723, стаж державної служби обраховувався відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 "Про порядок обчислення стажу державної служби" (далі Порядок №283).

Пунктом 2 Порядку №283 визначено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби.

Суд встановив, що позивачка в періоди з 30.06.1992 по 14.03.2005 і з 18.05.2005 по 15.11.2019 працювала в органах державної податкової служби.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 , 13.04.1995 позивачка прийняла присягу державного службовця.

Пунктом 342.4 статті 342 Податкового кодексу України (далі ПК України) передбачено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Статтею 344 ПК України встановлено, що пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

Тому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Відповідно до статті 343 ПК України, посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються, зокрема, такі спеціальні звання: радник податкової служби II рангу; радник податкової служби III рангу; інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу.

Отже, аналізуючи вищезазначені правові норми, суд вважає, що періоди роботи позивачки в органах державної податкової служби з 30.06.1992 по 14.03.2005 і з 18.05.2005 по 15.11.2019 зараховуються до стажу державної служби.

Таким чином, при умові зарахування до стажу державної служби позивачки періодів роботи в органах державної податкової служби з 30.06.1992 по 14.03.2005 і з 18.05.2005 по 15.11.2019, її стаж державної служби складає понад 10 років, і це дає позивачці право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі статтею 37 Закону №3723.

Суд встановив, що на час звернення позивачки із заявою про переведення з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону №1058-VI, на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ на 10.06.2021, існували всі умови, визначені статтею 37 Закону №3723-XII, необхідні для призначення позивачці пенсії по інвалідності, зокрема:

позивачка визнана інвалідом ІІ групи (довічно) в період перебування на державній службі у Головному управлінні ДФС у Хмельницькій області (виписка від 28.10.2015 з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії АВ №0540048);

станом на 01.05.2016 позивачка працювала на посаді, віднесеній до категорій посад державної служби;

стаж її роботи на посадах, віднесених до відповідних посад державних службовців, що визначає право на пенсію відповідно до Закону №889-VIII, становить понад 26 років, що підтверджується трудовою книжкою позивачки та матеріалами її пенсійної справи.

Натомість, рішенням від 27.06.2022 №70 відповідач відмовив позивачці у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідок про заробітну плату від 09.06.2021 №68/К/22-01-10-02-07 і №69/К/22-01-10-02-07, оскільки недотримані умови, що визначають право на пенсію згідно із зазначеним Законом.

Тому, рішення відповідача від 27.06.2022 №70 є протиправним, а тому це рішення слід скасувати.

За змістом частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

За змістом частин 1 і 2 статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду відповідач не довів правомірність спірного рішення та відсутність у позивачки права на призначення пенсії по інвалідності ІІ групи відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Разом із тим, вимоги позивачки про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи в органах державної податкової служби з 30.06.1992 по 14.03.2005 і з 18.05.2005 по 15.11.2019 задоволенню не підлягають, оскільки в рішенні від 27.06.2022 №70 відповідач не вказав конкретною підставою відмови позивачці у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону №3723-ХІІ з урахуванням довідок про заробітну плату від 09.06.2021 №68/К/22-01-10-02-07 і №69/К/22-01-10-02-07 саме недостатність у позивачки стажу державної служби, а лише у загальному вигляді зазначив про недотриманість умов, які визначають право на пенсію згідно із зазначеним Законом.

Враховуючи викладене, позов необхідно задовольнити частково.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.06.2022 №70 про відмову у переведенні на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 10.06.2021 пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зазначеної у довідках №68/К/22-01-10-02-07 від 09.06.2021 і №69/К/22-01-10-02-07 від 09.06.2021, виданих Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук