Справа № 160/645/22
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2022 року Справа № 160/645/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Луніної О.С.
при секретарі судового засідання Терентенко О.О.
представника позивача Пивовара В.В.,
представника відповідача Степанова М.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОАТІС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Позовна заява мотивована тим, що позивач придбавав у ТОВ «АГАРТІ-1» товарно-матеріальні цінності на підставі договорів, виконання яких підтверджується актами приймання-передачі, видатковими та податковими накладними, платіжними дорученнями. Сума податку на додану вартість згідно з виданими ТОВ «АГАРТІ-1» податковими накладними включена товариством до складу податкового кредиту відповідного періоду та відображена у Додатку 5 до податкової декларації з ПДВ. Товар, придбаний позивачем у ТОВ «АГАРТІ-1» зберігався на складах згідно з договорами та актами приймання-передачі. Контролюючий орган не наводить в акті перевірки обставини, які б вказували на безтоварність операцій. Висновки податкового органу грунтуються лише на даних інформаційних систем, а не аналізу суті та наслідках господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді та щодо відповідних юридичних осіб, що може бути безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів. Викладені в акті обставини «порушень» платником податкового законодавства сформовані не на підставі аналізу первинної документації, зауважень до змісту та оформлення документів бухгалтерського та податкового обліку позивача, а на підставі аналізу зібраної податкової інформації або не можливості звірки контрагентів позивача. Однак, така інформація та акти не є підставою для висновку про неможливість реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами. Контролюючий орган досліджував дійсність правочинів, тобто фактично контролював дотримання платником податків цивільного законодавства, проте в акті відсутні докази на предмет визнання недійсними в установленому порядку договорів та порушення законодавства України на момент складання позивачем податкових накладних або іншої звітності. Водночас ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» надав усі необхідні документи, які підтверджують реальність господарських операцій товариства. А відтак спростовують висновки акту перевірки про порушення позивачем вимог податкового законодавства. Висновки контролюючого органу про відсутність у контрагентів позивача (по ланцюгу постачання) трудових та матеріально-технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації наявної в базі даних ДПС, проте така інформація носить виключно інформативний характер та сама по собі, окремо від інших доказів або за їх відсутності, не може доводити наявності податкових порушень, на які посилається контролюючий орган. Зазначені обставини, які фактично носять характер припущень з боку контролюючого органу, недостатні для того, щоб стверджувати про нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами. Контролюючим органом також не доведено та не надано належних доказів, що свідчили б про те, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально-технічне забезпечення були недостатніми для проведення господарської діяльності з надання послуг, обумовлених укладеними договорами з позивачем, як не надано належних доказів наявності фактів протиправної поведінки контрагентів та обізнаності платника податків щодо такої поведінки, а також узгодженості дій між ними. Так само не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання взятих на себе зобов?язань посилання податкового органу на відсутність достатньої кількості штатних одиниць, оскільки наведені обставини не позбавляють суб?єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб?єктів господарювання для виконання зобов?язань по укладеним договорам.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року, відкрито провадження в адміністративній справі №160/645/22 та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 року справу № 160/645/22 призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Підготовче засідання призначено на 24 лютого 2022 року.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, у зв??язку з чим всі справи, призначені до розгляду в судовому засіданні на 24 лютого 2022 року, не розглядались.
Наступне підготовче засідання призначено на 05.04.2022 о 13:30.
05.04.2022 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 14.04.2022 року.
14.04.2022 судове засідання знято з розгляду у зв?язку з неможливістю зробити фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді Луніної О. С. з 27.04.2022 по 29.04.2022 та з 02.05.2022 по 06.05.2022 у щорічній відпустці, підготовче засідання відкладено до 26.05.2022 року.
Протокольною ухвалою суду від 26.05.2022 року підготовче засідання відкладено до 23.06.2022 року.
23.06.2022 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 12.07.2022 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 року відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОАТІС» про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
12.07.2022 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 21.07.2022 року.
21.07.2022 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 28.07.2022 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2022 року задоволення клопотання позивача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.
У судовому засіданні 28.07.2022 року закрито підготовче провадження, суд перейшов до розгляду справи по суті.
28.07.2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 05.08.2022 року.
05.08.2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 11.08.2022 року.
11.08.2022 року протокольною ухвалою суду оголошено перерву до 16.08.2022 року.
16.08.2022 року до суду надійшли письмові пояснення позивача, в яких він наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог, аргументуючи свої вимоги наступним. ТОВ «ЕНЕРГОАТІС», слідуючи принципу належної обачності, в межах своїх прав та можливостей, перевіряло правосуб?єктність свого контрагента. Податковим органом, в свою чергу, не наведено об?єктивних доводів щодо наявності в діях ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» ознак неправомірності чи недотримання принципу належної обачності при виборі контрагента. ТОВ «АГАРТІ-1» у період з вересня по жовтень 2019 року було зареєстровано в якості платника податку на додану вартість, мало індивідуальний податковий номер. А всі податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, ТОВ «АГАРТІ-1» мало необхідний обсяг цивільної та податкової правоздатності, оскільки перебувало на обліку у органах податкової служби та було зареєстровано як платник податку на додану вартість. Взаємовідносини між ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» та ТОВ «АГАРТІ-1» відбувались на підставі договору купівлі-продажу товарів № 169/19 від 16.09.2019, договору поставки № 24/09-19 від 24.09.2019, договору поставки № 01/08-19 від 01.08.2019, договору на надання послуг № 10/09-19 від 10.09.2019. Всі первинні документи, які підтверджують реальність господарських операцій були надані перевіряючим 14.06.2021 згідно відповіді на запит № 1 від 10.06.2021 під час проведення перевірки.
16.08.2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 25.08.2022 року.
24.08.2022 року до суду надійшли додаткові пояснення відповідача, в яких він повторює доводи, викладені у відзиві на позовну заяву та наданих раніше додаткових поясненнях, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
25.08.2022 року позивачем надано до суду письмові пояснення по суті господарських операцій між ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» з ТОВ «АГАРТІ-1», ТОВ «Будівельник».
Крім того, 25.08.2022 року ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» до суду подано клопотання про залучення доказів.
Суд, розглянувши вказане клопотання, дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.
За умовами ч. 2 ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.
З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем не було надано відповідні докази під час підготовчого провадження та не зазначено у клопотанні поважні причини, з яких їх не було надано, суд залишає клопотання ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» про залучення доказів без розгляду.
25.08.2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 06.09.2022 року.
06.09.2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 13.09.2022 року.
У судовому засіданні 13.09.2022 представники сторін підтримали свої правові позиції і надали суду пояснення, аналогічні тим, що викладені в заявах по суті.
У судовому засіданні 3.09.2022 справу розглянуто, проголошено вступну і резолютивну частину рішення.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Видами діяльності, які має право здійснювати ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» є:
Код КВЕД 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами;
Код КВЕД 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення;
Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;
Код КВЕД 38.11 Збирання безпечних відходів;
Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель;
Код КВЕД 42.99 Будівництво інших споруд н.в.і.у.;
Код КВЕД 25.62 Механічне оброблення металевих виробів;
Код КВЕД 38.21 Оброблення та видалення безпечних відходів;
Код КВЕД 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, н.в. і. у.;
Код КВЕД 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.
01.04.2021 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» складено акт приймання-передачі в оренду приміщення нерухомого майна в торгово-офісній будівлі з адресою: АДРЕСА_1 .
04.06.2021 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області на підставі п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.п.75..1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п.п.78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2.82 Податкового кодексу України видано наказ № 2393-п про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» з 10.06.2021 року тривалістю 5 робочих днів. Перевірка проводиться з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість за період з 01.09.2019 по 30.09.2019 по взаємовідносинах з ТОВ «АГАРТІ-1».
На підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 04.06.2021 року № 2393-п та направлення, виданого ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 04.06.2021 року № 2678, проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість за період з 01.09.2019 по 30.09.2019 по взаємовідносинах з ТОВ «АГАРТІ-1».
За результатом проведеної перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області 24.06.2021 року складено акт № 1987/04-36-07-22/37664813, в якому зафіксовано наступні порушення:
1. п. 185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1 п. 198.2 п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України та заниження податку на додану вартість по декларації з ПДВ за вересень 2019 року на суму 193 928 грн.;
На підставі виявлених порушень ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:
Позивач, не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями, оскаржив їх в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.
Позивач, вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з позовною заявою.
Розглядаючи даний спір по суті заявлених позовних вимог та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Згідно з п. 16.1.4 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Водночас ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
За визначенням, наведеним в пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
За умовами пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
З метою встановлення факту здійснення господарської операції підлягає з`ясуванню, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України.
Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Відповідно до пп. «а» п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.
Згідно з п. 186.1 ст. 186 Податкового кодексу України місцем постачання товарів є:
а) фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах «б» і «в» цього пункту);
б) місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилання, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою;
в) місце, де провадиться складання, монтаж чи встановлення, у разі якщо товари складаються, монтуються або встановлюються (з випробуванням чи без нього) продавцем або від його імені.
За приписами п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
За умовами п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.
Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).
Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.
У відповідності до п. 198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
При цьому згідно з п. 201.8 ст.201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
Відповідно до п. 201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до положень статей 183 та 184 ПК України особа як платник ПДВ підлягає реєстрації шляхом внесення відповідного запису до реєстру платників; реєстрація особи як платника ПДВ діє до дати її анулювання.
Зі змісту акту перевірки вбачається, що підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень слугував висновок податкового органу щодо не підтвердження фактів реального вчинення господарських операцій, тобто нереальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «АГАРТІ-1» з таких мотивів, як невстановлення джерела первинного походження товару, обрив ланцюга постачання.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.
Згідно зі штатним розкладом ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» з 01.02.2019 року, кількість працівників, яка передбачена вказаним штатним розкладом складає 7 осіб, а саме: директор, економіст, слюсар з механо-складальних робіт 3 розряду (5 штатних одиниць).
01.08.2019 року між ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» (покупець) та ТОВ «АГАРТІ-1» (постачальник) укладено договір поставки № 01/08-19, за умовами п. 1.1 якого, постачальник зобов?язується передати в установлені договором строки у власність покупцю продукцію відповідно до специфікацій, узгоджених до договору, а покупець прийняти продукцію та оплатити її на умовах даного договору.
На виконання умов вказаного договору 01.08.2019 року сторонами складено специфікацію № 1, згідно з якою постачальник має надати наступну продукцію: корпус клапана, шатун тяга, ричаг, тяга, кришка, шатун, ричаг противовес, ричаг, втулка распорна, тарелка клапана, сєдло, кришка у зборі, кришка приводу, кришка корпусу приводу, черв?як, венець, колесо черв?яче, на загальну суму 840 617,82 грн, в тому числі ПДВ 140 102, 97 грн.
На поставку корпусу клапана складено видаткову накладну № 53 від 02.09.2019 року на суму 304 636, 20 грн., в т. ч. ПДВ 50 772,70 грн.
На підтвердження транспортування корпусу клапана позивачем товарно-транспортну накладну № 0209/1 від 02.09.2019 року.
Згідно з вказаною ТТН, перевезення здійснено автомобілем Volkswagen caddy НОМЕР_1 , автомобільний перевізник ТОВ «ЕНЕРГОАТІС», водій ОСОБА_2 , замовник ТОВ «ЕНЕРГОАТІС», ватажовідправник ТОВ «АГАРТІ-1», вантажоодержувач ТОВ «ЕНЕРГОАТІС», пункт навантаження м. Дніпро, вул. Маяковського, 31, пункт розвантаження м. Кривй Ріг, вул. Ландау, 21а.
При цьому, з наданої ТТН неможливо встановити пункт навантаження, що знаходиться за вказаною адресою, оскільки така адреса не стосується сторін договору, та особу, яка поставила підпис за вантажовідправника.
На поставку товару: шатун тяга, ричаг, тяга, шатун, ричаг противовес, ричаг, втулка распорна, тарелка клапана, сєдло, кришка у зборі складено видаткову накладну № 54 від 03 вересня 2019 року на суму 333 556,62 грн.
На підтвердження транспортування вказаного товару надано товарно-транспортну накладну № 0309/1 від 03.09.2019 року.
При цьому, з наданої ТТН неможливо встановити пункт навантаження, що знаходиться за вказаною адресою, оскільки така адреса не стосується сторін договору, та особу, яка поставила підпис за вантажовідправника.
На поставку товару: кришка, кришка приводу, кришка корпусу приводу, черв?як, венець, колесо черв?яче складено видаткову накладну № 55 від 05 вересня 2019 року на суму 202 425, 00 грн, в т. ч. ПДВ 33 737, 50 грн.
На підтвердження транспортування вказаного товару позивачем надано товарно-транспортну накладну № 0509/1 від 05.09.2021 року.
Згідно з вказаною ТТН, перевезення здійснено автомобілем Volkswagen caddy НОМЕР_1 , автомобільний перевізник ТОВ «ЕНЕРГОАТІС», водій ОСОБА_2 , замовник ТОВ «ЕНЕРГОАТІС», ватажовідправник ТОВ «АГАРТІ-1», вантажоодержувач ТОВ «ЕНЕРГОАТІС», пункт навантаження м. Дніпро, вул. Маяковського, 31, пункт розвантаження м. Кривй Ріг, вул. Ландау, 21а.
З наданої ТТН неможливо встановити відношення сторін договору до пункту навантаження, що знаходиться за вказаною адресою, та особу, яка поставила підпис за вантажовідправника.
Таким чином, рух товару за вказаним договором позивачем не підтверджено.
05.09.2019 року позивачем частково оплачено отриманий товар у розмірі 140 102, 97 грн.
01.12.2020 року між ТОВ «АГАРТІ-1» (первісний кредитор) та ТОВ «Комерційна компанія «Крокус» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до п. 1.1 якого, первісний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором поставки товару № 01/08-19 від 01.09.2019 року, укладеним між первісним кредитором та ТОВ «ЕНЕРГОАТІС».
Згідно з п. 1.2 договору, за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов?язань за основним договором.
Сума зобов?язання у вказаному договорі визначена у розмірі 700 514, 85 грн.
Таким чином, станом на час розгляду справи оплату за вказаний вище товар здійснено лише частково.
При цьому, суд враховує, що оплату товару здійснено у розмірі 140 102,97 грн, в той час як кредиторська заборгованість є значно більшою та складає 700 514, 85 грн, тобто докази оплати за договором у більшій частині відсутні.
Водночас, відсутність доказів розрахунку за поставлений товар у повному обсязі, не може слугувати доказом реальності вчинення господарської операції.
16.09.2019 року між ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» (покупець) та ТОВ «АГАРТІ-1» (продавець) укладеного договір купівлі-продажу № 169/19, згідно з умовами п. 1.1, якого, продавець зобов?язується передати товар (Редуктор повороту ЕШ 6,5/45 0-100972 СБ; Лебідка підйому стріли ЕШ 6,5/45 0-105784) у власність покупця, а покупець зобов?язується прийняти та оплатити отриманий товар на умовах , зазначених у цьому договорі. Згідно умов вказаного договору позивачем придбано редуктор повороту та лебідку підйому стріли загальною вартістю 2 764 000, 00 грн.
На виконання умов договору (поставка Редуктор повороту ЕШ 6,5/45 0-100972 СБ) складено видаткову накладну № 56 від 16 вересня 2019 року на суму 993 600, 00 грн, в т. ч. ПДВ 165 600, 00 грн., (Лебідка підйому стріли ЕШ 6,5/45 0-105784) складено видаткову накладну № 57 від 24.09.2019 на суму 1 770 400, 00 грн., в т. ч. ПДВ 295 066,67 грн.
При цьому, вказані видаткові накладні не містять посилання на номер та дату договору, за умовами якого їх складено.
Для підтвердження поставки Редуктора повороту ЕШ 6,5/45 0-100972 СБ позивачем надано товарно-транспортну накладну № Р56 від 16.09.2019 року.
Для підтвердження поставка Лебідка підйому стріли ЕШ 6,5/45 0-105784 позивачем надано товарно-транспортну накладну № Р63 від 24.09.2019.
У вказаних ТТН зазначено пункт навантаження м. Запоріжжя, вул. М. Краснова, 10б, однак така адреса не належить ні позивачу, ні його контрагенту, у договорі купівлі-продажу № 169/19 від 16.09.2019 така адреса також не вказана.
Отже, докази руху товару за вказаним договором відсутні.
За вказаний товар ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» 27.09.2019 року сплатило ТОВ «АГАРТІ-1» 286 000, 00 грн та 165 600 грн.
21.10.2019 року між ТОВ «АГАРТІ-1» (первісний кредитор) та ТОВ «Комерційна компанія «Крокус» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до п. 1.1 якого, первісний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором поставки товару № 169/19 від 16.09.2019 року, укладеним між первісним кредитором та ТОВ «ЕНЕРГОАТІС».
Згідно з п. 1.2 договору, за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов?язань за основним договором.
Сума зобов?язання у вказаному договорі визначена у розмірі 1 484 400, 00 грн.
Отже, за договором купівлі-продажу № 169/19 від 16.09.2019, позивачем здійснено незначну оплату товару у розмірі 451 600 грн та заборгувало 1 484 400,00 грн.
З огляду на те, що у видаткові накладній відсутнє посилання на номер та дату договору, на виконання якого таку виписано, то неможливо ідентифікувати чи має така видаткова накладна відношення саме до цих договірних взаємовідносин.
Також, відсутність доказів розрахунку за поставлений товар у повному обсязі, не може слугувати доказом реальності вчинення господарської операції.
24.09.2019 року між ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» (постачальник) та ТОВ «Будівельник» (покупець) укладено договір поставки № 24/09-19, згідно з умовами якого постачальник зобов?язується передати в установлені договором строки у власність покупцю продукцію відповідно до специфікацій, узгоджених до договору, а покупець прийняти продукцію та оплатити її на умовах даного договору. Строк поставки впродовж двох банківських днів, ціна договору 2 784 000, 00 грн.
Згідно з п. 3.1 договору поставка товару здійснюється на умовах EXW у строки визначені у специфікації.
Відповідно до п. 3.6 договору постачальник передає покупцеві рахунок-фактуру, видаткову накладну та ТТН. Поставка є завершеною з моменту передачі продукції у власність, що підтверджується видатковою накладною.
Також 24.09.2019 року між покупцем та постачальником підписано специфікацію № 1 до договору № 24/09-19 від 24.09.2019 року, згідно з якою постачальник має надати наступну продукцію: Редуктор повороту ЕШ 6,5/45 0-100972СБ, Лебідка прийому стріли ЕШ 6,5/45 0-105784СБ.
25.09.2019 року ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» виписало рахунок на оплату № 19 та видаткову накладну № 19 на поставку зазначеного вище товару.
Транспортування товару: Редуктор повороту ЕШ 6,5/45 0-100972СБ, Лебідка прийому стріли ЕШ 6,5/45 0-105784СБ здійснено автомобілем ТОВ «Будівельник» МАЗ 642208 НОМЕР_2 , що підтверджено товарно-транспортною накладною № Р63 від 25 вересня 201 року.
Водночас, податковим органом під час перевірки встановлено та позивачем не спростовано, що ТОВ «АГАРТІ-1» не придбавало такий товар, а саме: редуктор повороту та лебідку підйому стріли, що унеможливлює подальшу реалізацію такого товару.
10.09.2019 року між ТОВ «АГАРТІ-1» (виконавець) та ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» (замовник) укладено договір № 10/09-19 від 10.09.2019 року, за умовами п. 1.1 якого, згідно з цим договором виконавець зобов?язується провести роботи з надання послуг промислового характеру згідно додатка до договору, далі «специфікація», іменовані надалі «роботи», а замовник зобов?язується прийняти виконані роботи за актом і сплатити згідно умов договору.
Відповідно до п. 1.2 договору, до початку виконання робіт замовник зобов?язується передавати виконавцю за актом прийому-передачі матеріал, з якого виконавцем виконуються роботи.
Згідно зі специфікацією (калькуляцією) робіт (додаток № 1 до договору № 10/09-19 від 10.09.2019 року), визначено найменування робіт- послуги з оброблення термічного ланок.
11.09.2019 року ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» передало, а ТОВ «АГАРТІ-1» прийняло ланку з?єднувальну у кількості 96 шт залоговою вартістю 384 000,00 грн, про що складено акт приймання-передачі сировини для виконання робіт.
Позивач підтверджує транспортування вказаної сировини товарно-транспортною накладною № 1109/1 від 11.09.2019 року, згідно з якою вантажовідправником є ТОВ «ЕНЕРГОАТІС», а вантажоодержувачем є ТОВ «АГАРТІ-1».
При цьому, у ТТН зазначено пункт розвантаження м. Дніпро, вул. Маяковського, 31, тобто адресу, яка не визначена жодним документом сторін договору.
Крім того, з наданої товарно-транспортної накладної неможливо встановити особу, яка прийняла товар.
Також, 11.09.2019 року між сторонами договору № 10/09-19 від 10.09.2019 року складено акт приймання-передачі сировини після обробки, згідно з яким, ТОВ «АГАРТІ-1» передало, а ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» прийняв сировину після обробки, а саме обробляння термічних ланок з?єднувальних у кількості 96 шт.
Сторонами договору складено та підписано акт № 59 від 11 вересня 2019 року про надання послуг з оброблення термічного ланок з?єднання на загальну суму 545 376, 38 грн., в т. ч. ПДВ 90 896,06 грн.
Розрахунки за вказаним договором здійснено позивачем 13.09.2029 року у сумі 99 072,00 грн. та 27.09.2019 року у сумі 446 304,38 грн., що разом складає 545 376, 38 грн.
Таким чином, розрахунки за вказаним договором здійснено у повному обсязі.
При цьому, суд зазначає, що термічне оброблення це технологічний процес, сутність якого полягає у зміні структури металів і сплавів при нагріванні, витримці та охолодженні, згідно зі спеціальним режимом, і тим самим, у зміні механічних та фізичних властивостей останніх.
Отже, термічне оброблення ланок є специфічною послугою, для надання якої необхідно мати певні технологічні ресурси та відповідних спеціалістів.
Однак, доказів того, що контрагент позивача ТОВ «АГАРТІ-1» відповідає вказаним вимогам під час проведення перевірки не встановлено, таких відомостей не надано і до суду.
Позивачем не надано будь яких інших доказів, окрім зазначених актів, що відобразили б вид послуг, що надавались їх обсяги чи підтверджували сам факт надання послуг.
З наданих відповідачем відомостей щодо проходження надання послуг, послуги з оброблення термічного ланок з?єднувальних, то ТОВ «АГАРТІ-1» придбало їх у ТОВ «КПД-18», яке, в свою чергу придбало вказані послуги у ТОВ «СОЛАР ПРОМ», а до ТОВ «СОЛАР ПРОМ» ці послуги оформлено від ТОВ «ЛАБІОЗА», яке такі послуги не придбавало, а потужностей та спеціалістів щодо їх надання не мало.
Так, у вересні 2019 року ТОВ «ЕНЕРГОАТІС» придбало у ТОВ «АГАРТІ-1» низку різноманітних товарів та послуги.
Відповідно до баз даних ДПС, вказане підприємство зареєстровану Новомосковською районною державною адміністрацією 05.02.2019.
ТОВ «АГАРТІ-1» має « 0» стан платник податків за основним місцем обліку та є платником ГУ ДПС у Миколаївській області (заводський р-н м. Миколаєва).
Основний вид діяльності:23.63 виробництво бетонних розчинів, готових для використання.
У період з 06.02.2019 по 17.10.2019 та на період встановлення взаємовідносин директором ТОВ «АГАРТІ-1 був ОСОБА_3 . На теперішній час директором ТОВ «АГАРТІ-1» є ОСОБА_4 .
Свідоцтво платника ПДВ № 200448606 від 01.03.2019 року має статус «анульоване» з 27.10.2020.
Остання звітність з ПДВ подана за вересень 2019 року.
Звіт за формою 20-ОПП «Відомостей про об?єкти оподаткування або об?єкти, пов?язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність» підприємство не подавало.
Враховуючи наведені вище обставини та надані первинні документи, зважаючи на те, що позивачем не надано реальних доказів виконання умов укладених договорів, а саме: не підтверджено рух ТМЦ, не здійснено оплату товарів, не надано доказів отриманих послуг, суд вважає обгрунтованими доводи відповідача щодо не підтвердження позивачем реального виконання господарських операцій з ТОВ «АГАРТІ-01».
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи слід зазначити, що податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, які мають складатися за наслідками тієї чи іншої господарської операції. Однак критерієм зменшення бази оподаткування податку на прибуток та податку на додану вартість є можливість на підставі наявних документів зробити беззаперечний висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання доходу.
Однак, надані позивачем первинні документи належним чином не підтверджують фактичність проведених господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що надана позивачем документація не відображає настання реальних наслідків за правочинами укладеними з ТОВ «АГАРТІ-1».
В даному випадку, за спірними операціями з контрагентом лише оформлялися окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання обумовлених операцій, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди. Наведене, у свою чергу, вказує на юридичну дефектність первинних/облікових/ податкових документів.
Також, проведеною перевіркою встановлено неможливість фактичного надання товарів та послуг відповідно до наявних трудових і матеріальних ресурсів, виходячи з її специфіки та задекларованого обсягу, оскільки у таких суб`єктів господарювання відсутня необхідна кількість трудових, виробничих активів, складських приміщень, що свідчить про нереальність операцій, тобто про відсутність реального здійснення господарських операцій по взаємовідносинах з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками.
Дійсно, висновки податкового органу щодо відсутності у контрагента позивача технічних та трудових ресурсів самі по собі не можуть слугувати підставою для висновків про відсутність настання реальних наслідків за такими правочинами, поряд із цим, враховуючи, що позивачем не надано доказів в підтвердження виконання сторонами умов договорів щодо здійснення поставки товарів та надання послуг наведені обставини є додатковим свідченням безтоварності операцій.
У постанові від 14.03.2017 у справі №826/757/13 Верховний Суд України вказує, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, і незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.
У постанові від 14.03.2017 у справі №826/757/13 Верховний Суд України вказує, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, і незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 11 березня 2019 року у справі № 826/2482/14, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.
Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, Товариство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.
Вказана правова позиція висловлена, у постанові Верховного Суду від 24 травня 2019 року у справі №826/7423/16 (адміністративне провадження №К/9901/5073/19).
Разом з тим, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів настання реальних наслідків за правочинами укладеними з ТОВ «АГАРТІ-1».
За викладених обставин, суд дійшов висновку, що доводи відповідача стосовно не підтвердження фактів реального вчинення господарських операцій, які були покладені в основу прийняття податкових повідомлень-рішень, що оскаржуються позивачем у цій справі, є обгрунтованими.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).
Враховуючи сукупність викладених обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
З огляду на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, розподіл судових витрат у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.
У зв`язку з перебуванням судді Луніної О.С. у щорічній відпустці, повний текст рішення складений в перший робочий день.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОАТІС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 03.10.2022 року.

Суддя О.С. Луніна