Справа № 455/683/22
Суддя: Пошивак Ю. П.
Дата ухвалення: 2022-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 455/683/22
Провадження № 2-а/455/13/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

30 вересня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді - Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання - Бобельська Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу №455/683/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Львівській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

17.06.2022 року до Старосамбірського районного суду Львівської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови поліцейського СРПП відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, серії ЕОА №5445508 від 03.06.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій посилається на те, що 03.06.2022 року поліцейським СРПП відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшим сержантом поліції Щигель Сергієм Степановичем відносно нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньою руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В даній постанові, серії ЕАО №5445508 від 03.06.2022 року вказано, що «водій керував автомобілем, обладнаним засобами пасивної безпеки, та не був пристебнутий ременем безпеки чим порушив п 2.3. в ПДР України - порушення правил користування ремнями безпеки».

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та винесена без додержання вимог щодо повноти, всебічності та об`єктивності з`ясування обставин справи, так як 03.06.2022 року о 18:10 годині він рухався по автомобільній дорозі у с.Слохині на автомобілі, марки «RENAULT TRAFIC», номерний знак НОМЕР_1 . На вул. Хирівській №24 його зупинив працівник поліції і повідомив його, що він порушив правила користування ремнями безпеки і його буде притягнуто до адміністративної відповідальності. Також поліцейський відмовився записати його пояснення та заперечення на постанову. Копію постанови йому також поліцейський не надав, повідомивши, що надішле її поштою. 16.06.2022 року він отримав оригінал постанови, що підтверджується інформацією про шлях поштового відправлення №004 з сайту АТ «Укрпошта».

Просить скасувати постанову, серії ЕАО №5445508 від 03.06.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським СРПП відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головною управління Національної поліції у Львівській області інспектором старшим сержантом поліції Щигель Сергієм Степановичем на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень за порушення ч.5 ст.121 КУпАП та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на його користь 496,20 гривень у рахунок повернення сплаченого судового збору.

Ухвалою судді від 24.06.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху.

12.07.2022 року недоліки позову усунуто.

Ухвалою судді від 14.07.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи суті на 10 годину 30 хвилин 19.07.2022 року, яке було відкладено на 12 годину 30 хвилин 30.09.2022 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Його представник адвокат Дик С.І. 30.09.2022 року подала в канцелярію суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності та у відсутності ОСОБА_1 .

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції у Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву не подав.

Згідно ч. 4 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.06.2022 року поліцейським СРПП відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшим сержантом поліції Щигель Сергієм Степановичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5445508, в якій зафіксовано, що ОСОБА_1 03.06.2022 року о 18 годині 26 хвилин в с.Слохині Самбірського району Львівської області, керуючи автомобілем, марки «Renault Trafic», номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ремнем безпеки, чим порушив п.2.3. ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.6).

У зв`язку з цим, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

Надаючи правову оцінку спірній постанові, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.3 в ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Згідно ст.121 КУпАП адміністративна відповідальність водіїв настає за порушення водієм правил керування транспортним засобом, правил користування ременями безпеки або мотошоломами, зокрема: ч.5 статті за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Як вбачається позивач ОСОБА_1 свою винуватість заперечує, зазначивши, що він керував транспортним засобом із пристебнутим ременем безпеки, інших доказів (в тому числі відео доказів) скоєння правопорушення суду не надано.

Відповідно до ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі не відібрав пояснення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановив свідків правопорушення, не зазначив чи здійснювався відеозапис або фотофіксація правопорушення тощо. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.5 ст.121 КУпАП.

Разом з цим, під час судового розгляду встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення лише за постановою про накладення адміністративного стягнення не можливо, інші докази до вказаної постанови не додані, при цьому відповідач не скористався своїм право надати відзив чи інші пояснення по справі.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем не надано жодного доказу, який би доводив винність позивача у вчиненні правопорушення, вказаного в постанові.

В силу положень ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зазначених вимог закону відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не дотримано.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку встановлених законом.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення (постанова) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийняте без повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України чи відповідають вони критеріям визначеним в даній нормі, зокрема щодо обґрунтованості, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З урахуванням наведеного, суд переконаний, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена всупереч вимогам закону та, відповідно підлягає до скасування.

Таким чином, у зв`язку з вищенаведеним вимоги позову ОСОБА_1 є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, керуючись статями 7, 9, 132, 213, 222, 245, 246, 251, 268, 276, 277, 283, 284, 289, 293КУпАП, статтями 2, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського СРПП відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, серії ЕАО №5445508 від 03.06.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень за ч.5 ст.121 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області, юридична адреса: м.Львів, площа Генерала Григоренка, будинок №3, поштовий індекс 79007, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.П.Пошивак