Справа № 361/3906/21
Суддя: Радзівіл А. Г.
Дата ухвалення: 2022-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/3906/21
Провадження № 2-а/361/45/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2022 рокуБроварський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участі секретаря Лелеки В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції 2 батальйону 2 роти УПП в Одеській області Маякова Дениса Миколайовича, третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача у якому просив суд, скасувати постанову серії ЕАН № 4099542 від 21 квітня 2021 р. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.122 КУпАП, - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Позивач свій позов обґрунтовував тим, що 21.04.2021 року близько 12 год. 00 хв. він рухався на автомобілі Lexus ES350, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 траса М-05 Київ-Одеса, 401 км.

Приблизно в цей час був зупинений на даній ділянці автодороги інспектором патрульної служби Маяковим Денисом Миколайовичем, який представився, як сержант поліції, 4 батальйону 2 роти УПП в Одеській області.

Причиною зупинки, за словами інспектора, стало порушення позивачем, вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху України перевищення встановлені обмеження руху більше як на 54 км/год., за що передбачена відповідальність згідно ч. 4 ст. 122 КУпАП.

На заперечення позивача стосовно того, що він не вчиняв дій, які порушували б Правила дорожнього руху України, а рухався відповідно до цих Правил, інспектор витребував надання посвідчення водія, реєстраційні документи на автомобіль, та страховий поліс для складання постанови, після того як позивач почав вимагати згідно чинного законодавства матеріали з доказами про вчинення мною адміністративного правопорушення, інспектор сказав, що доказ зафіксований на приладі ТruСАМ, що є підтвердженням правопорушення. Після довгоочікуваних перемов інспектор пояснив, що в нього не має більш ніяких доказів поданому правопорушенні.

На запитання чи має прилад ТruСАМ, сертифікат, опломбування, повірк інспектор не надав розумної відповіді навіть не пред`явили показання, які були зафіксовані даним приладом та докази того, що саме автомобіль позивача рухався з перевищенням швидкості, крім того жодних свідків, що позивачем було вчинено правопорушення не було. Іншим фактом невідповідності є те що прилад ТruСАМ, знаходився в руках іншої людини на момент фіксації і так зване правопорушення фіксувалось з рук, це може дати похибку за рахунок дребежання приладу. Позивач вказує, що він на відео зафіксував як проводиться фіксація правопорушення з рук і що в цей час людина яка фіксує правопорушення рухається. Це свідчить про фальсифікацію даних на підставі яких щодо нього було складено даний протокол. Всі пояснення щодо відсутності в діях складу правопорушення були ігноровані інспектором патрульної поліції та в жодній мірі не прийняті до уваги при складанні протоколу та винесенні постанови від 21.04.2021 року по справі про адміністративні правопорушення, що підтверджує її незаконність та необґрунтованість.

Крім того позивач зазначив, що інспектор виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності не розглянувши справу по суті, як того вимагають норми статей 278-280 КУпАП, не ознайомив його з правами передбаченими ст. 63 Конституції України та 268, 287-289, 307, 308 КУпАП.

Позивач у позові зазначив, що він вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП є незаконним, необґрунтованим, недоведеним з наступних причин:

-позивач не перевищував швидкість встановлену обмеженням руху, рухаючись по трасі М-05 Київ-Одеса 401км., їхав відповідно до Правил дорожнього руху України;

-ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами;

-при розгляді справи були порушенні ст. 63 Конституції України та 268, 287-289, 307, 308 КУпАП, що є не допустимим при розгляді адміністративного правопорушення.

-п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

11 травня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні).

01 листопада 2021 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області залучено до участі у справі в якості третьої особи Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції. Призначено судове засідання на 22 листопада 2021 року.

03 лютого 2022 року до суду надійшли письмові пояснення представника управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції у яких представник просить відмовити у задоволенні позову.

У своїх письмових поясненнях зазначили, що 21 квітня 2021 року об 11 год. 51 хв. в ході виконання службових обов`язків, у складі екіпажу патрульної поліції, поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Маяковим Денисом Миколайовичем за адресою: Одеська область. Іванівський район, с. Знам`янка. 401 км. автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса, виявлено транспортний засіб Lexus ES350, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням, як пізніше стало відомо, громадянина ОСОБА_1 , який, керуючи вищезазначеним транспортним засобом, рухався зі швидкістю 104 км/год. в межах населеного пункту с. Знам`янка, перевищивши встановлені обмеження швидкості руху на 54 км/год., чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Вищезазначене адміністративне правопорушення було зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС000524 та підтверджується відеозаписом, роздруківкою таскріншотом із вищезазначеного лазерного вимірювача швидкості руху Відео Трукам № ТС000524.webm, Роздруківка Трукам Трукам № ТС000524.pdf.

Окремо представник зазначив, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4099542 від 21 квітня 2021 року містить посилання на докази, на підставі яких інспектор дійшов висновку про наявність в діях громадянина ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а саме: Швидкість руху вимірювалась приладом № ТС000524.

Також, процес розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови було зафіксовано на портативний відеореєстратор інспектора.

Представником третьої особи наданий скріншот з лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС000524, який мстить необхідну інформацію, яка підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Перебуваючи у судовому засіданні 14.02.2022 року підтримав позову повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, просив позов задовольнити.

В судове засідання відповідач та третя особа не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, встановив обставини справи, виниклі правовідносини, письмові докази наявні у матеріалах справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 21 квітня 2021 року винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4099542 відносно ОСОБА_1 за порушення п.12.4. ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 122 КУпАП.

У вказаній постанові зазначено, що 21 квітня 2021 року о 11 год. 51 хв., 401 км, водій керуючи автомобілем рухався зі швидкістю 104 км/год. в зоні дії дорожнього знаку Обмеження максимальної швидкості 50 км/год., перевищив максимальне обмеження швидкості на 54 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом № №ТС000524, чим порушив п.12.4. ПДР перевищення водіями Т/З швидкості руху транспортних засобів більш ніж як на 50 км/год.

Так, наведені позивачем обставини у змісті позовної заяви повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС000524 та підтверджується відеозаписом на СD диску, роздруківкою таскріншотом із вищезазначеного лазерного вимірювача швидкості руху Відео Трукам №ТС000524.webm, Роздруківка Трукам №ТС000524.pdf про вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого п.12.4.ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.4 ст. 122 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з пунктом 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із ч.5 ст. 14 Закону України Про дорожній рух учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно із ч.4 ст.122 КУпАП України перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п. 2, 3, 8, 11 ч.1 ст.23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п.1 ч.1 ст.35 Закону України Про Національну поліцію).

Згідно із ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі передбачені ч.4 ст.122 КУпАП.

Частиною другою статті 222 КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно із ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до положень п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, у випадку вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 31 Закону України Про Національну поліцію поліція може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Щодо посилання скаржника на ту обставину, що лазерний вимірювач TruCAM при використанні має бути стаціонарно вмонтованим способом, тому як здійснення фіксації швидкості з руки (рук) може дати більше ніж передбачено відповідним свідоцтвом про повірку похибку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху транспортного засобу, яким керував позивач, колегія суддів зазначає наступне.

З оскаржуваної постанови вбачається, що позивач рухався зі швидкістю 104 км/год при дозволених 50 км/год, що становить на 54 км/год більше дозволеного.

Згідно з копії свідоцтва про повірку засобу вимірювання від 08 липня 2021 року чинного до 08 липня 2022 року лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCamLTІ 20/20 № ТС000567, відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: +- 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; + 1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

Законом України Про метрологію та метрологічну діяльність від 05.06.2014 р. №1314 VI (набрав чинності 01.01.2016 р.), не передбачено повторного проходження даної процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більше того, такої процедури як сертифікація взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 № ТС000524 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Правильність застосування алгоритму шифрування AES з метою забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних за допомогою TruCam (LTI, США) підтверджено результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Крім того, відповідно до витягу з інструкції з використання приладу TruCam в виробником передбачені режими роботи приладу ручний/автоматичний. При цьому, ручний режим приладу використовується за умовчанням. Також тринога для закріплення приладу і роботи її в автоматичному приладі є додатковим аксесуаром, який не іде в комплекті з приладом.

Можливість використання у якості доказу в справі про адміністративне правопорушення показання технічного приладу, що має функції відеозапису, до яких відноситься і лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20, прямо передбачено приписами ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ст.40 Закону України Про Національну поліцію поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

При цьому, лазерний вимірювач TruCam відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі.

Вищевикладене спростовує доводи позивача про неможливість використання приладу вимірювання швидкості автотранспортних засобів TruCAM в ручному режимі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав стверджувати про те, що факт перевищення позивачем максимально допустимої швидкості руху у межах населеного пункту, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, діяв в межах та спосіб, передбачені чинним законодавством.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що стороною відповідача, в силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, доведено належними й допустимими доказами, достатніми у їх сукупності та логічному взаємозв`язку факт вчинення позивачем за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові, порушення вимог ч.4 ст. 122 КУПАП, а відтак позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 72-77, 241, 242, 246, 255, 286, 295, 297, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до сержанта поліції 2 батальйону 2 роти УПП в Одеській області Маякова Дениса Миколайовича, третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4099542 від 21 квітня 2021 року передбачене ч.4 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Радзівіл А.Г.