Справа № 420/9603/22
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9603/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний Аеропорт "Одеса"" про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний Аеропорт "Одеса"" за результатом якого позивач просить:

Підтвердити обгрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків - Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю «Міжнародний Аеропорт <<Одеса» (), згідно рішення заступника начальника Головного управління ДПС в Одеській областi вiд 21.12.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області складено акт про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення документальної планової виїзної перевірки від 20.12.2021 року за № 3830/15-32-02-01-18/37947040. Нормативно обґрунтовуючи власні доводи положеннями п.п. 16.1.9, 16.1.13 п.16.1 ст.16, п.20.1 ст.20, ст.94 Податкового кодексу України, Порядку застосування адмiнiстративного арешту майна платника податків», затверджений наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 року № 632, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02 серпня 2017 р. за № 948/30816, позивач просить суд підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Міжнародний Аеропорт «Одеса», згідно рішення ГУ ДПС в Одеській області від 21.12.2021 року.

Ухвалою суду від 02.08.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

У відзиві вказано, що ТОВ «Міжнародний Аеропорт «Одеса» не погоджується з вимогами Головного управління ДПС в Одеській області, оскільки як на час розгляду справи, так і на час звернення позивача iз даними вимогами до суду адміністративний арешт майна платника податків ТОВ «Міжнародний Аеропорт «Одеса», застосований рішенням від 21.12.2021 року, є припиненим в силу закону.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі п.п. 20.1.4, п. 20.1, ст. 20, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України прийнято наказ від 17.12.2021 №9222-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Міжнародний Аеропорт «Одеса», код за ».

Так, фахівцями Головного управління ДПС в Одеській областi вiдповiдно до пп.20.1.4, п.20.1, ст.20, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (iз змiнами та доповненнями), а сказу Головного управління ДПС в Одеській областi вiд 17.12.2021 року № 9222-п та направлень на перевірку від 20.12.2021 №17359/15-32-07-01-15, №17358/15-32-07-01-15, виданих Головним управлінням ДПС в Одеській області:

- головному державному інспектору відділу планових перевірок управлiння податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області Пужайло Олега Михайловича,

- головному державному інспектору відділу планових перевірок управління податкового аудиту Головного управлiння ДПС в Одеській області Гончаренко Віктора Олександровича.

20.12.2021 0 16:30 з метою проведення позаплановоп виїзної документальної перевірки ТОВ "Мiжнародний Аеропорт «Одеса», код за з питань дотримання вимог податкового з податку на додану вартість по засмовідносинам з контрагентами ТОВ «Чорноморгiдробуд», 36610868 за період січень-лютий 2020 року у загальній сумі ПДВ 1809,5 тис.грн.; липень 2020 у загальній сумі ПДВ 696,2 тис. грн.; жовтень-листопад 2020 року у загальній сумі ПДВ 33633,7 тис. грн., ТОВ «Укрконстракшн Проджект 41971891 за період жовтень 2020 року у загальній супі ПДВ 380,8 тис. грн., посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області здійснено заходи щодо вручення наказу на перевірку від 17.12.2021 року № 9222-п. екземпляр якого було отримано представником ТОВ «Міжнародний Аеропорт «Одеса» Леоновою Оксаною Володимирівною, а також були пред`явлені направлення на проведення на перевірку від 20.12.2021 №17359/15-32-07-01-15. №17358/15-32-07-01-15.

Представник ТОВ «Міжнародний Аеропорт «Одеса» - Леонова Оксана Володимирівна повідомила, що у допуску до перевірки відмовляється. Зазначено причиною відмови у допуску: 1) відсутність підстав для винесення наказу №9222-п від 17.1 та проведення перевірки підприємства; 2) реалізацію права на оскарження правомірності зазначеного наказу.

Про. що було складено Акт про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 20.12.2021 року за №830/15-32-02-01-18/37947040.

В свою чергу, 21.12.2021 року о 11 годині 40 хвилин заступником начальника Головного управління ДПС В Одеській області було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Міжнародний Аеропорт «Одеса».

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено нормою п.1 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.77.6 ст.77 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

В силу п.п.16.1.13 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний допустити посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Разом із цим, платнику податків надано право не допустити посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної перевірки лише у разі непред`явлення ними документів, що передбачені п.81.1 ст.81 ПК України (абз.5 п.81.1 ст.81 ПК України).

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абз.6 п.81.1 ст.81 ПК України).

Відповідно до п.81.2 ст.81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Як вже встановлено судом, позивачем складено акт від 20.12.2021 року за №830/15-32-02-01-18/37947040 про відмову відповідачем в допуску до проведення/вiдмову від проведення документальної планової виїзної перевірки.

На підставі зазначеного акту та звернення управління контролю за підакцизними товарами Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято рішенням від 21.12.2021 року о 11 годині 40 хвилин, відповідно до якого, до ТОВ «Міжнародний Аеропорт «Одеса» застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту органами державної податкової служби визначені статтею 94 ПК України та Порядком застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 № 632 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 02.08.2017 за № 948/30816 (далі Порядок № 632).

Пунктом 94.1 ст.94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з п.94.3 ст.94 ПК України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Пунктом 94.5 ст.94 ПК України передбачено, що арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Положеннями п.94.6 ст.94 ПК України передбачено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.

Аналогічні норми передбачені Порядком №632 Про затвердження Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків від 14.07.2017 року зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 02.08.2017 за № 948/30816.

Аналізуючи наведені вище норм статті 94 ПК України та Порядку № 632 суд дійшов висновку, що арешт майна платника податків може бути застосовано за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України, зокрема, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу. Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу, при цьому обґрунтованість такого арешту повинна бути перевірена судом.

Згідно з пунктом 20.1.9 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Підстави застосування адміністративного арешту майна та порядок його застосування визначені статтею 94 ПК України.

Пунктом 94.1 статті 94 ПК України визначено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з п.94.10 ст.94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Відповідно до пп.94.19.1 п.94.19 ст.94 ПК України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Отже, податковий орган повинен звернутися за підтвердженням адміністративного арешту майна в межах 96 годин, протягом яких суд може такий арешт підтвердити. Недотримання вищеозначеного строку, який в силу абз.2 п.94.10 ст.94 ПК України не може бути продовжений, унеможливлює правозастосування цієї норми в силу законодавчих приписів, а не розсуду суду.

Таким чином, в разі коли минуло 96 годин з моменту застосування адміністративного арешту він припиняється в силу закону безвідносно до причин, з яких рішення суду про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту не було прийнято.

Враховуючи, що на час розгляду справи адміністративний арешт майна платника податків ТОВ «Міжнародний Аеропорт «Одеса», застосований рішенням від 21.12.2021 року о 11 годині 40 хвилин, є припиненим, суд приходить до висновку про те, що заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судом при вирішенні спірних відносин враховано позицію Верховного суд по справам №140/2485/18 в рішенні від 18.11.2019 року, №520/11050/18 в рішенні від 27.08.2019 року, №820/2522/17 в рішенні від 18.04.2019 року.

Крім того, судом встановлено, що за результатами аналогічного попереднього звернення податкового органу до суду iз заявою в порядку ст.283 КАС України, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2021р. у справі №420/26364/21, ГУ ДПС в Одеській області оскарженням ТОВ «МІЖНАРОДНИЙ У АЕРОПОРТ «ОДЕСА» в судовому порядку наказу на проведення перевірки (що, у свою чергу, підтверджує існування спору про право в цих правовідносинах), було у відкритті провадження у справі за заявою до ТОВ «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ «ОДЕСА» про підтвердження обгрунтованості умовного адмiнiстративного арешту майна платника податків. Зазначеною ухвалою суд роз`яснив заявнику, що відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою, а також те, що заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку та оскаржити в апеляційному порядку протягом 24 годин з моменту постановлення цю ухвалу.

Таким чином станом на дату вирішення даної справи арешт майна платника податків «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ «ОДЕСА», застосований рішенням від 21.12.2021 року, є припиненим, фактична підстава звернення до суду за підтвердженням обґрунтованості такого арешту відсутня.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний Аеропорт "Одеса"" про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко

.