Справа № 560/5445/22
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2022-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5445/22
РІШЕННЯ

іменем України

30 вересня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Летичівської селищної ради про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом від 10.05.2022, який уточнив заявою від 19.05.2022, після чого просить: 1) визнати протиправним та скасувати пункт 2 Рішення Летичівської селищної ради №24 від 28.01.2022 року "Про повторний розгляд заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки"; 2) зобов`язати Летичівську селищну раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності із земель запасу (16.00) загальною площею 8,4993 га (кадастровий номер :07:005:0001) для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована за межами с. Суслівці Летичівської селищної ради Хмельницької області. Також просить стягнути судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року у справі №560/9335/21 визнано протиправним та скасовано п. 6 рішення Летичівської селищної ради від 29.04.2021 №41 щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою. Також відповідача було зобов`язано повторно розглянути заяву позивача від 19.03.2021 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, з урахуванням встановленого у цій справі. На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року, відповідач повторно розглянув вказану заяву та прийняв Рішення №24 від 28.01.2022 року про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності із земель запасу у власність для ведення особистого селянського господарства. Позивач з цим не погоджується і вказує, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не було враховано встановлені судовим рішенням обставини справи. Разом з тим, станом на час розгляду її заяви у відповідача були відсутні докази належності цих земель до земель загального користування (громадських пасовищ). Також. у відповідача були відсутні докази знаходження на спірній земельній ділянці будь-яких пам`ятних знаків архітектури. Крім цього, у рішенні не вказуються підстави для відмови, передбачені Земельним Кодексом України. Вважає, що зобов`язальна позовна вимога до селищної ради відповідає вимогам КАС України, а розпочатий процес реалізації права на отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, повинен бути завершений за чинним на момент початку і процесу законом (арк. спр. 28-37).

Згідно з ухвалою від 30.05.2022, суд відкрив спрощене провадження без повідомлення учасників справи та витребував докази (арк. спр. 43-44).

15.06.2022 до суду поступив Відзив на позовну заяву за №31478 від 10.06.2022, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, що на виконання рішення суду заява позивача була розглянута. Рішенням Летичівської селищної ради «Про повторний розгляд заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності із земель запасу (16.00) загальною площею 8,4993 га (кадастровий номер :07:005:0001) для ведення особистого селянського господарства (01.03). орієнтовною площею - 2.0000 га, яка розташована за межами с. Суслівці, Летичівської селищної ради, Хмельницької області, оскільки на даний масив вже надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо створення громадського пасовища (рішення №23 від 2109.2019 року) який ще у 2020 році був зарезервований для випасання ВРХ (рішення №30 від 24.09.2020). Крім того, на даній земельній ділянці знаходиться пам`ятний знак археології, дана територія обкопана валами (арк. спр. 75-78).

Позивач у відповіді на Відзив зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів щодо дотримання вимог ЗК України при прийнятті оскаржуваного рішення (арк. спр.92-94).

Відповідно ухвали від 22.07.2022 суд витребував докази (арк. спр.96-97).

Ухвалою від 12.09.2022 суд повторно витребував докази.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень, оцінивши надані докази, враховуючи норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року у справі №560/9335/21, яке набрало законної сили, позов задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував п. 6 рішення Летичівської селищної ради від 29.04.2021 №41 щодо відмови позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою. Також суд зобов`язав Летичівську селищну раду повторно розглянути заяву позивача від 19.03.2021 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, з урахуванням встановленого у цій справі. В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідно до пункту 2 Рішення Летичівської селищної ради №24 від 28.01.2022 «Про повторний розгляд заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності із земель запасу (16.00) загальною площею 8,4993 га (кадастровий номер :07:005:0001) для ведення особистого селянського господарства (01.03) орієнтовною площею - 2.0000 га, яка розташована за межами с. Суслівці Летичівської селищної ради Хмельницької області, оскільки на даний масив надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо створення громадського пасовища (рішення №23 від 2109.2019) зарезервоване для випасання ВРХ (рішення №30 від 24.09.2020). Крім цього, на даній земельній ділянці знаходиться пам`ятний знак археології та дана територія обкопана валами.

Отже, відповідач вказує дві підстави відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 , зокрема: 1) надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо створення громадського пасовища (рішення №23 від 2109.2019) зарезервоване для випасання ВРХ (рішення №30 від 24.09.2020); 2) розміщення на земельній ділянці пам`ятного знаку археології.

Згідно з рішенням Летичівської селищної ради №23 від 21.02.2019, також вирішено розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу (16.00) сільськогосподарського призначення комунальної власності із земель запасу для створення громадського пасовища із цільовим призначенням (18.00) землі загального користування, розташованої за межами населеного пункту с. Суслівці, Летичівської селищної ради, Летичівського району, Хмельницької області ділянки №1 - 6,0000 га кадастровий номер :07:005:0001.

Відповідно до п.3 рішення Летичівської селищної ради №30 від 24.09.2020 зарезервовано земельну ділянку комунальної власності сільськогосподарського призначення із земель запасу (16) площею 8,4993 га кадастровий номер 823084200:07:005:0001, яка розташованої за межами населеного пункту с. Суслівці, Летичівської селищної ради, Летичівського району, Хмельницької області, для випасання ВРХ.

Отже, відповідач прийняв два рішення щодо земельної ділянки з кадастровим номером 823084200:07:005:0001, при цьому вказав дві її різні площі, а саме 6,0000 га і 8,4993 га.

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької обласної ради №34 від 21.02.1990 затверджено також списки нововиявлених пам`ятників археології, історії та мистецтва, розташованих на території області та взяття їх на державний облік, серед яких вказано: "Городище ХІІ-ХІІІ ст. ст. с. Суслівці, на південно-західній околиці села, на лівому березі р. Півд. Буг площа 0,25х030 га к-п Ім. Куйбишева".

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Сільські, селищні, міські ради, відповідно до ч.1 ст.122 ЗК України, передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з положеннями статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Положеннями ч. 6-7 ст. 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, передача земельних ділянок у користування передбачає виготовлення проекту землеустрою, його погодження компетентними органами, а відтак, прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування щодо надання земельної ділянки у користування.

За результатами розгляду заяви громадянина, відповідач у місячний строк повинен або надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки, або надати відмову у наданні такого дозволу.

Разом із цим, така відмова повинна бути мотивована, оформлена належним чином та прийнята виключно з підстав, встановлених частиною третьою статті 123 ЗК України, а саме: невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Сукупний аналіз вищезазначених положень дає можливість зробити висновок про те, що нормами ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який розширеному тлумаченню не підлягає, а саме: - невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, і нормами чинного законодавства суб`єкт владних повноважень не наділений правом відступити від положень ст. 118 ЗК України.

Відтак, перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, визначений частиною третьою статті 123 ЗК України, є вичерпним.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 02.02.2021 у справі №420/3294/19 від 12.05.2022 у справі № 2340/2788/18 та від 18.05.2022 у справі № 826/8577/17 та від 18.05.2022 у справі №200/5001/21.

Відповідач не надав суду доказів реалізації рішення Летичівської селищної ради №23 від 21.02.2019 щодо розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу (16.00) сільськогосподарського призначення комунальної власності із земель запасу для створення громадського пасовища із цільовим призначенням (18.00) землі загального користування, а також знаходження пам`ятника археології Городище ХІІ-ХІІІ століть с. Суслівці, на південно-західній околиці села, на лівому березі річки Південний Буг, на земельній ділянці на яку претендує позивач, що суд вимагав ухвалою від 22.07.2022 та стверджується змістом листа відповідача за №2883 від 22.09.2022. Крім цього, потрібно враховувати, що пам`ятка археології має площу 0,25 - 0,30 га, а позивач претендує на 2 га на земельну ділянку з площею 8,4993 га (кадастровий номер :07:005:0001), адже як мінімум вільною є ділянка розміром 1,7000 га ( 2,0000 - 0,3000) .

Відтак, п.2 рішення Летичівської селищної ради №24 від 28.01.2022 "Про повторний розгляд заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" є протиправним, за відсутності обставин, які стали підставою для прийняття цього рішення.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду в постанові від 06.11.2019 у справі № 509/1350/17, суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Частиною 3 ст. 245 КАС України встановлено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У постанові від 28.05.2020 у справі № 819/654/17 Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом, застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача, як зобов`язання уповноваженого органу прийняти конкретне рішення є правильним, коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким протиправно відмовив у його задоволенні.

Зобов`язання судом відповідача надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені законом, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

Згідно з ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч.6 ст.245 КАС України, у випадках, визначених у частинах третій - п`ятій цієї статті, суд може визначити відповідачу - суб`єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.

Отже, встановлені судом обставини, а саме щодо можливо вільної ділянки площею 1,7000 га у випадку знаходження пам`ятки археології на ділянці на яку претендує позивач потребують додаткової перевірки, і належного встановлення цього, як і реалізація рішення Летичівської селищної ради №23 від 21.02.2019 щодо розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу (16.00) сільськогосподарського призначення комунальної власності із земель запасу для створення громадського пасовища із цільовим призначенням (18.00) землі загального користування, потребує додаткової перевірки, тому суд частково задовольняє позовні вимоги. Суд вважає, що належним захистом порушеного права позивача з урахуванням з`ясованого в суді, буде повторний розгляд заяви позивача від 19.03.2021 з урахуванням встановлених обставин у цій справі.

Крім цього, потрібно враховувати, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Президентом України Указом №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжений і триває у даний час.

Законом України від 24.03.2022 №2145-XI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", який набрав чинності 07.04.2022, внесені зміни до Земельного кодексу України.

Вказаним Законом розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено п.27, згідно з яким під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється (підпункт 5).

Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі земельних ділянок у власність.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач частково довів позовні вимоги, адже суб`єкт владних повноважень порушив права позивача та ЗК України при вирішенні заяви ОСОБА_1 від 19.03.2021, так як прийняв оскаржуване рішення з підстав, які не були доведені в суді, і потребують подальшого встановленням суб`єктом владних повноважень при вирішенні по суті згаданої заяви позивача, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов задовольняється частково.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 992,40 гривень, тому ці витрати слід присудити на його користь.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2 Рішення Летичівської селищної ради №24 від 28.01.2022 "Про повторний розгляд заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки".

Зобов`язати Летичівську селищну раду протягом тридцяти календарних днів, після закінчення воєнного стану, повторно вирішити по суті заяву ОСОБА_1 від 19.03.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу (16.00) загальною площею 8,4993 га (кадастровий номер :07:005:0001) для ведення особистого селянського господарства (01.03), орієнтовною площею - 2.0000 га, яка розташована за межами с. Суслівці Летичівської селищної ради Хмельницької області, з урахуванням з`ясованих судом обставин, зокрема, встановлення чи не встановлення розташування на земельній ділянці на яку претендує заявник пам`ятки археології та відсутності чи наявності проекту землеустрою, дозвіл на розроблення якого наданий рішенням Летичівської селищної ради №23 від 21.02.2019.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) гривень за рахунок асигнувань Летичівської селищної ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 30 вересня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Летичівська селищна рада (вул. Героїв Крут, буд. 2/1,Летичів,Хмельницька область,31500 , код ЄДРПОУ - 04404548)

Головуючий суддя А.І. Петричкович