Справа № 240/21887/22
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про передачу адміністративної справи на розгляд до іншого адміністративного суду)

04 жовтня 2022 року м. Житомир

справа № 240/21887/22

категорія 105000000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Горовенко А.В., розглянувши питання про передачу адміністративної справи на розгляд до іншого адміністративного суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання протиправною дію, скасування постанови, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною дію Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №69421767 від 14.07.2022;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №69421767 від 14.07.2022.

Пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS N 005, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №№ 29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що «судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Статтею 55 Конституції України проголошено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.5 ст.125 Конституції України з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає та встановлює Кодекс адміністративного судочинства України.

Зокрема, глава 2 КАС України визначає правила віднесення справ до адміністративної юрисдикції, а також розмежовує предметну, інстанційну юрисдикцію та територіальну підсудність різних адміністративних справ.

Пунктами 1 та 4 частини першої, частини другої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а також адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті, тобто у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Верховний Суд у ході розгляду справи № 695/3667/18 у своїй постанові від 21.01.2021 сформував правовий висновок, відповідно до якого з аналізу статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що справи про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним, а справи про притягнення до фінансової відповідальності підсудні окружним адміністративним судам.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 11.01.2021 під час розгляду справи № 821/599/16 зазначив, що до підсудності місцевих загальних судів як адміністративних судів віднесено усі справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення місцевого загального суду як адміністративного суду, зокрема, у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, незалежно від статусу позивача у виконавчому провадженні.

Матеріали позовної заяви свідчать, що предметом спору у даній справі є оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.07.2022 ВП №69421767, відкритої на виконання постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області у справі №279/4466/21 від 14.12.2021 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, з матеріалів позовної заяви судом встановлено, що виконавче провадження №69421767 з виконання постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області у справі №279/4466/21 від 14.12.2021 відкрито за виконавчим листом виданим на виконання рішення суду в адміністративній справі, яке ухвалено місцевим загальним судом як адміністративним.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (надалі - Закон №1404-VIII) зазначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.5 ст.287 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

З огляду на системний аналіз правових норм, суд дійшов висновку, що компетентним судом за правилами підсудності, тобто судом, встановленим законом, щодо розгляду та вирішення адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання протиправною дію, скасування постанови, є саме місцевий загальний суд, як адміністративний суд, а не окружний адміністративний суд.

Пунктом 2 частини першої статті 29 КАС України передбачено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За змістом положень ч.ч. 5, 6 ст.29 КАС України питання про передачу адміністративної справи розглядається судом у порядку письмового провадження або, за ініціативою суду, в судовому засіданні. Питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4 - 6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

З огляду на викладене, з метою недопущення порушень правил предметної та територіальної юрисдикції, суд дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання протиправною дію, скасування постанови, необхідно передати до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області.

Керуючись статтями 19-20, 25, 29, 171, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

ухвалив:

1.Передати адміністративну справу № 240/21887/22 за позовом ОСОБА_1 до Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання протиправною дію, скасування постанови на розгляд Коростенського міськрайонного суду Житомирської області.

2. Копію ухвали про передачу справи за підсудністю надіслати позивачу.

3. Передачу справи здійснити не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після її повернення або залишення без задоволення.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

5. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко