Справа № 300/2732/22
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2022 р. справа № 300/2732/22

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі

судді Могили А.Б.,

за участі:

секретаря судового засідання Заречної В.К.,

представника відповідача Карпаш Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови від 22.12.2021 №62-ФС,-

ВСТАНОВИВ:

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 22.12.2021 №62-ФС.

Обґрунтовуючи доводи про протиправність оскаржуваної постанови відповідача, ОСОБА_1 посилається на те, що працівниками Головного управління ДПС в Івано-Франківській області за відсутності підстав для здійснення перевірки, в супереч чинного законодавства проведено фактичну перевірку належного позивачу магазину-кафетерію « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Порушення вказані відповідачем, зокрема вимог статей 21-24 КЗпП України - фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору, не відповідають фактичним обставинам, оскільки ОСОБА_2 , яка в той день перебувала в магазині, проходила стажування у дружини позивача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , з якою позивач здійснює підприємницьку діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду 22.07.2022. Свою позицію обґрунтовує тим, що фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 , проведена податковим органом у відповідності до вимог чинного законодавства України. Відповідно до акту перевірки, на момент проведення такої, трудова угода між позивачем та ОСОБА_2 не укладалася. У письмових поясненнях від 30.11.2021 ОСОБА_2 зазначила, що стажується на посаді продавця два тижні за встановленим режимом роботи з 09год. до 20год. Про розмір отримуваної нею заробітної плати не зазначила. У графі зазначення місця роботи, посади, найменування роботодавця вказала магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ФОП ОСОБА_1 .

У день проведення фактичної перевірки ОСОБА_2 продала одну пляшку шампанського «Вечірня Одеса» та одну пляшку мінеральної солодкої води «Coca Cola», фіскальний чек не вибила та нероздрукувала. Документів, які підтверджують факт допуску до роботи ОСОБА_2 не надано, тому контролюючим органом правомірно встановлено факт порушення позивачем вимог статей 21-24 КЗпП України, а саме фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору. Таким чином, постанова про накладення штрафу винесена правомірно. Просив у задоволенні позову відмовити (а.с.32-42).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів. Просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Просила в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши заперечення представника відповідача, дослідивши письмові докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, зазначає наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 07.06.2016. Основним видом економічної діяльності підприємця за КВЕД є 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (а.с.11).

На підставі наказу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 30.11.2021 №2348-п, з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, та відповідно до пп.80.2.2, пп.80.2.5, п.80.2, ст.80 Податкового кодексу України, контролюючим органом проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою АДРЕСА_1 , що належить ФОП ОСОБА_1 (а.с.15).

За результатами контрольного заходу, 07.12.2021 Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області надіслано Управлінню Держпраці в Івано-Франківській області матеріали фактичної перевірки суб`єкта господарювання ОСОБА_1 для прийняття рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про працю (а.с.43).

Відповідно до акту (довідки) фактичної перевірки №090874 від 30.11.2021, посадовими особами податкового органу встановлено порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 законодавства про працю в частині використання праці одного найманого працівника - ОСОБА_2 без укладення трудового договору (а.с.13-14, 44-46).

Під час здійснення фактичної перевірки за місцем здійснення позивачем господарської діяльності, в магазині-кафетерії « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , у ОСОБА_2 відібрані письмові пояснення в яких остання зазначила, що 30.11.2021 здійснила продаж товару, зокрема однієї пляшки шампанського «Вечірня Одеса», місткістю 0,75 л за ціною 96 грн. та однієї пляшки газованої солодкої води за ціною 18 грн. При цьому касовий чек за проданий нею товар не вибила та не видала на руки. Зазначила, що стажується на посаді продавця два тижні за встановленим режимом роботи з 09год. до 20год. Про розмір отримуваної нею заробітної плати не зазначила. У графі зазначення місця роботи, посади, найменування роботодавця вказала магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ФОП ОСОБА_1 . Трудові відносини не укладала. Проданий товар належить ФОП ОСОБА_1 (а.с.46).

На переконання відповідача, ОСОБА_2 допущена до роботи саме позивачем, чим порушено вимоги ст.ст.21-24 КЗпП України.

Листом №05-07/15-10/8137 від 09.12.2021 Управління повідомило позивача про результати перевірки і розгляд справи про порушення законодавства про працю (а.с.47-48).

На підставі акту (довідки) фактичної перевірки від 30.11.2021 №090874 Т.в.о начальника Управління Держпраці в Івано-Франківській області винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №62-ФС від 22.12.2021, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 60000 грн.(а.с.12, 50).

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Щодо правомірності здійснення заходу контролю територіальним податковим органом, зокрема щодо обов`язковості підстав для такого та завчасне повідомлення про його здійснення, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 259 КЗпП України передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію цієї правової норми постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 затверджено Порядок здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Положеннями абз. 2 ст. 259 КЗпП України встановлено, що центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Громадський контроль за додержанням законодавства про працю здійснюють професійні спілки та їх об`єднання.

Таким чином, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, має право здійснювати центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, а також фіскальні органи.

Частиною 4 ст. 265 КЗпП України передбачено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, відповідно до п. 2 якого штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Таким чином, Порядок № 509 передбачає можливість розгляду справи та накладення на суб`єкта господарювання штрафу на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, в ході якої виявлено порушення законодавства про працю.

Згідно з пунктом 3 Порядку №509 справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Як зазначено судом вище, відповідач листом від 09.12.2021 за №05-07/15-10/8137повідомив позивача про отримання акта перевірки Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, згідно якого встановлено факт використання праці неоформленого працівника, що є підставою для накладення штрафних санкцій за порушення законодавства про працю відповідно до частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України. Також повідомлено позивача, що справа про накладення штрафу розглядається у 45-ти денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою особою матеріалів фактичної перевірки (а.с.48).

Так, з матеріалів справи встановлено, що відповідачем 22.12.2021 прийнято постанову про накладення штрафу на підставі Акта (довідки) фактичної перевірки від 30.11.2021 № 0908748.

У відповідності до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Отже, відповідно до наведених правових норм податковий орган наділений повноваженнями перевіряти оформлення трудових відносин з працівниками при здійсненні ним фактичної перевірки. Поряд з цим, акт перевірки органу ДПС є самостійною підставою для накладення штрафу за порушення законодавства про працю.

Одночасно суд вважає доводи позивача про обов`язок відповідача повідомити про проведення перевірки безпідставними, адже у відповідності до пунктів 80.1, 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Оскільки предметом фактичної перевірки є виявлення, в тому числі неоформлених трудових відносин, Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області правомірно не було попереджено ФОП ОСОБА_1 про проведення такої перевірки.

Що ж стосується самого складу правопорушення, то фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), за яке частиною 2 статті 265 КЗпП України встановлено відповідальність у вигляді штрафу, передбачає наявність такої обов`язкової умови як відсутність оформленого трудового договору (контракту) з відповідною особою.

Нормами ст. 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін (стаття 21 КЗпП).

Відповідно до частини 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 ст. 265 КЗпП України визначено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Разом з тим, у постанові від 05.10.2020 у справі №560/407/19 Верховний Суд вказав, що відповідальність настає в разі, якщо особа виконує певні роботи чи здійснює окремі повноваження з відома, за дорученням та в інтересах, зокрема, фізичної особи-підприємця. При цьому, має бути встановлений факт використання фізичною особою-підприємцем найманої праці.

Як встановлено з матеріалів справи, оскаржувана постанова про накладення штрафу прийнята відповідачем за допущення ФОП ОСОБА_1 до виконання робіт особи - ОСОБА_2 без укладення трудового договору, чим порушено вимоги частини третьої статті 24 КЗпП України.

У ОСОБА_2 відібрані письмові пояснення в яких остання зазначила, що здійснила продаж товару, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 . Окрім цього зазначила, що стажується в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 2 тижні, режим роботи з 09 год. до 20 год., трудові відносини не укладала.

Судом встановлено, що при здійсненні 30.11.2021 контрольної розрахункової операції, ОСОБА_2 було продано представникам Головного управління ДПС в Івано-Франківській області одну пляшку шампанського «Вечірня Одеса», місткістю 0,75 л за ціною 96 грн. та одну пляшку газованої солодкої води за ціною 18 грн.

Дана обставина позивачем у позовній заяві не заперечується.

У написаних власноруч письмових поясненнях, ОСОБА_2 підтвердила факт продажу цих товарів, а також факт невидачі фіскального чеку. Крім того, вказала, що стажується на посаді продавця за встановленим графіком роботи з 09:00 год. до 20:00 год.

В позовній заяві позивач вказав, що ОСОБА_2 , яка в день фактичної перевірки перебувала в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », проходила стажування у його дружини - фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , разом з якою вони здійснюють підприємницьку діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

У відповідності до частини другої статті 47 Закону України «Про освіту» стажування - набуття особою досвіду виконання завдань та обов`язків певної професійної діяльності або галузі знань.

Чинним на час існування спірних правовідносин законодавством передбачалася можливість проходження особою стажування без укладення трудового договору для окремих категорій населення та у порядку, передбаченому підзаконними нормативно-правовими актами.

Так, наприклад, згідно з положеннями Закону України «Про зайнятість населення» (стаття 29) можливість проходження стажування передбачена для студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні.

Стажування вказаних осіб відбувається на підставі укладення договору про стажування, порядок та типова форма якого затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2013 №20.

Також вказаним Законом (стаття 35) передбачена можливість проходження стажування безробітними.

Договір, укладений між територіальним органом Державної служби зайнятості з роботодавцем і безробітним у порядку, визначеному пунктами 6.2-6.4, передбачений Порядком професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних, затвердженим Наказом Міністерства соціальної політики та Міністерства освіти і науки України від 31.05.2013 №318/655 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 19.06.2013 за №1029/23562.

Проте судом встановлено, що жодних договорів про стажування на посаду продавця між позивачем та ОСОБА_2 у ході інспекційного відвідування не надано та матеріали справи таких не містять.

Натомість, представником відповідача надано лист Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості від 29.08.2022 №957-245/23-22, з якого вбачається, що ОСОБА_2 в ІV кварталі 2021 року в центрі зайнятості на обліку, як безробітна не перебувала, на стажування до фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в згаданому періоді не направлялася (а.с.82).

Більше того, в ході розгляду справи судом встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на день проведення фактичної перевірки, здійснювали підприємницьку діяльність два підприємці ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 .

Основним видом економічної діяльності позивача та його дружини - ФОП ОСОБА_3 є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. ФОП ОСОБА_1 перебуває на загальній системі оподаткування, а його дружина ФОП ОСОБА_3 є платником єдиного податку другої групи зі ставкою єдиного податку в розмірі 20% (а.с.17).

І як зазначає відповідач, відповідно до діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 08.09.2021 №2103403, позивач має право реалізовувати підказані товари.

У відповідності до підпункту 3 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють виробництво, експорт, імпорт, продаж підакцизних товарів (крім роздрібного продажу паливно-мастильних матеріалів в ємностях до 20 літрів та діяльності фізичних осіб, пов`язаної з роздрібним продажем пива, сидру, пері (без додання спирту) та столових вин).

Тож посилання позивача на проходження стажування ОСОБА_2 , яка реалізувала в тому числі алкогольні напої, у ФОП ОСОБА_3 є безпідставними, оскільки даного підприємця відсутнє право здійснювати реалізацію підакцизних товарів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в діях ФОП ОСОБА_1 наявні ознаки порушення трудового законодавства в частині допуску до роботи ОСОБА_2 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

До того ж, згідно відповіді Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 02.08.2022 №5955/5/09-19-24-04-17, наданої на запит відповідача, вбачається, що відповідно до поданих Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за період ІV-квартал 2021 року ФОП ОСОБА_1 використовував працю 1 найманого працівника ( ОСОБА_4 ), ФОП ОСОБА_3 за період ІV-квартал 2021 року використовувала працю 1 найманого працівника ( ОСОБА_5 ). ОСОБА_2 у ІV-кварталі 2021 року отримала допомогу від Управління праці та соціального захисту населення Коломийсмької РДА (а.с.73-74).

Отже, аналіз вказаних обставин свідчить про те, що ОСОБА_2 виконувала трудову функцію, яка притаманна саме продавцю товарів, на користь та в інтересах позивача, а саме здійснила реалізацію товарів, що належать ФОП ОСОБА_1 , провела розрахункову операцію, мала доступ до готівкових коштів позивача, які знаходилися у касі останнього та до місця проведення розрахункових операцій.

Суд звертає увагу, що позивач доказів протилежного суду не надав. Представник позивача в заяві від 26.09.2022 про розгляд справи без його участі просив справу розглянути на підставі наявних доказів, що фактично свідчить про не підтримання своєї попередньої заяви від 26.07.2022 про виклик свідків.

Як уже зазначалося вище, обов`язковою передумовою допуску працівника до роботи є укладання трудового договору та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №826/16738/17.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 за №413 "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту" установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) та/або резидентом Дія Сіті до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором та/або до початку виконання робіт (надання послуг) гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті засобами електронного зв`язку з використанням електронного підпису відповідальних осіб, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу.

Як встановлено судом, повідомлення про прийняття працівника ОСОБА_2 на роботу від позивача до Головного управління ДПС в області, не надходило.

Дані обставини, в свою чергу, свідчать про не належне оформлення ФОП ОСОБА_1 з працівником ОСОБА_2 трудових відносин.

Що стосується посилання позивача на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 18.02.2022, якою скасовано постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.12.2021, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 155№ Кодексу про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_2 закрито на підставі статті 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.

За наслідками проведеної фактичної перевірки посадовими особами Головного управління ДПС в Івано-Франківській області відносно продавця ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене 155№ Кодексу про адміністративні правопорушення, а саме проведення розрахункової операції на повну суму покупки без застосування РРО, невидача розрахункового документа встановленого зразка, проведення розрахункової операції через РРО без використання для підакцизних товарів режиму попереднього програмування коду товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД, порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку.

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.12.2021 у справі №346/6053/21 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого частиною 1 статті 155№ Кодексу про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн. (а.с.18).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 18.02.2022, постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.12.2021 у справі №346/6053/21 скасовано, провадження у справі закрито на підставі статті 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення (а.с.19).

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 питання про порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин з нею не розглядалося, відповідно встановлення відсутності складу адмінсправопорушення при проведенні розрахункової операції, не може свідчити про відсутність правопорушення законодавства про працю, допущеного позивачем.

Суд звертає увагу, що оформлення трудового договору значно ширше поняття ніж його укладення та включає: укладення трудового договору, видання відповідного наказу чи розпорядження та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, оскільки саме за наявності одночасно цих умов, як зазначено в статті 24 КЗпП України дозволений фактичний допуск працівника до роботи.

Отже, податковим органом під час проведення фактичної перевірки встановлено фактичний допуск позивачем до роботи особи без належного оформлення трудових відносин, що тягне за собою накладення штрафу.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, а також правове регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови та відсутність правових підстав для її скасування, що є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

В цій справі, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України про працю, суд приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови від 22.12.2021 №62-ФС, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.

Рішення складене в повному обсязі 03 жовтня 2022 р.