Справа № 607/11767/22
Суддя: Кунець Н. Р.
Дата ухвалення: 2022-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2022 Справа №607/11767/22

Провадження №2-а/607/393/2022

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.,

з участю секретаря судового засідання Крупи О.А.,

представника позивача Недошитка О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, визначеному для розгляду окремої категорії термінових адміністративних справ адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки/відеозапису, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, в якому просить скасувати постанову головного спеціаліста-інспектора з паркування Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Яроша В.О. про накладання адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) від 30.08.2022 серії РАП №749294967, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП - закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії РАП №749294967 від 30.08.2022 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн.

Зокрема, йому ставиться у провинну те, що 28.08.2022 11 год. 44 хв транспортним засобом SUBARU OUTBACK, р.н. НОМЕР_1 здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Франка. І, 16, чим порушено вимоги підпункту и) пункту 15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 Зупинка в місцях виїзду з прилеглих територій.

Позивач вважає, що розгляд його справи про адміністративне правопорушення здійснено суб`єктом владних повноважень з істотним порушенням законності, не забезпечено виконання завдань провадження у справі про адміністративне правопорушення в частині всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом та категорично не погоджується з інкримінованим йому правопорушенням зупинки належного йому транспортного засобу через від сутність події (факту) відповідного правопорушення з огляду на наступне.

Так, позивач вказує, що про фактичні обставини зупинки, належного йому транспортного засобу SUBARU OUTBACK, р.н. НОМЕР_1 , у день, час і місці, зазначених у спірні постанові, він не може нічого конкретного повідомити, оскільки у той час вказаним транспортним засобом користувався не він, а інша особа-користувач, якій він довірив право керувати вказаним автомобілем шляхом доручення у володіння реєстраційного документа на транспортний засіб, однак за змістом ст.14-2 КУпАП, він є відповідальною особою, яка має нести адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки його транспортним засобом.

Позивач звертає увагу, що враховуючи визначення термінів «прилегла територія», автомобільна дорога, вулиця(дорога)», «проїзна частина», «край проїзної частини», перехрестя», «тротуар», «бордюр», які наведені у п. 1.10 ПДР України, із зображень наявній в електронній Доказовій базі по адміністративному правопорушенню, вбачається, що крайнє положення тротуару, зовнішня сторона якого межує з лівим краєм проїзної частини на вулиці І. Франка у місті Тернополі за напрямком руху транспортних засобів по ній, співпадає з правим кутом будинку за даною адресою, що відповідно є межею (крайньою межовою точкою) прилягання місця виїзду з прилеглої території безпосередньо до проїзної частини дороги (вулиці). В той час як належний йому транспортний засіб розміщений в межах фронтальної частини будівлі, біля якої він зупинився, при цьому жодна частина чи точка його корпусу не перетинає правий кут фронтальної частини зазначеної вище будівлі, тобто він не перебуває у місці виїзду з прилеглої території.

Крім того, позивач ставить під сумнів, що поряд з місцем зупинки належного йому транспортного засобу, був розміщений виїзд з прилеглої території, оскільки із детального зображення території, яке додано ним до даної позовної заяви, вбачається, що в`їзд у двір (на подвір`я) будинку, напроти якого зупинився належний йому транспортний засіб, очевидно, не являється проїжджою частиною, адже він обладнаний двома лініями загородження проїзду на територію двору (подвір`я), а саме, механічним шлагбаумом поворотного типу, а також воротними конструкціями поворотного чи відкатного типу. Окрім того, посередині воріт розміщений дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено», яким забороняється в`їзд усіх транспортних засобів.

Позивач зазначає, що всупереч положенням ч.4 ст.279-1 КУпАП, ч.2-4 ст.283 КУпАП, надане позивачу повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії ТЕ №00055451 не містить відомостей про: дату розгляду справи; опис обставин, установлених під час розгляду справи, а саме формулюванням суті порушення під яким розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі; модель транспортного засобу, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; порядок оскарження адміністративного стягнення, а відтак спірна постанова інспектора з паркування про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 гривень, винесена без об`єктивного дослідження усіх обставин справи та вирішення справи в точній відповідності із законом, з ігнорування прав особи, яка притягається до відповідальності. Додатково зауважує, що відповідачем внесено у спірну постанову недостовірні та неповні дані в частині адреси місця проживання чи перебування особи, стосовно якої розглядаєтеся справа. Також, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис («Logic Instrument Fieldbook К80 v2»), які відображені у постанові, не співпадають з даними про прилад фіксації («ЕМ6»), який вказаний у електронній Доказовій базі по адміністративному правопорушенню. Більше того, у спірній постанові технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис визначено родовими ознаками (маркою та моделлю), а не індивідуальними ознаками, що не відповідає змістовному навантаженню відповідного припису ч.3 ст.283 КУпАП. Вказане на думку позивача унеможливлює взяття до уваги у якості доказів матеріали здійсненої відповідачем фото/відеофіксації обставин у справі про адміністративне правопорушення, оскільки вони одержані ним з порушенням порядку, встановленого законом.

Водночас, на 3-х зображеннях з веб-сайту Доказової бази по адміністративному правопорушенню зафіксований в руці невідомої особи лазерний далекомір Bosch GLM 500 Professional на екрані якого відображається результат вимірювання відстані (певного відрізка довжиною) в 0,915м, результат вимірювання на усіх зображеннях незалежно від їх ракурсу є незмінним. Очевидно, що показники вказаного приладу відображають збережений результат одного й того самого вимірювання. Процес (процедура) вимірювання приладом не відображені у матеріалах фото/відеофіксації Доказової бази по адміністративному правопорушенню, із наявних зображень неможливо дійти обґрунтованого висновку (отримати відповідь): де розміщене вихідна точка вимірювання, та в яку кінцеву точку спрямований лазерний промінь приладу. На усіх зображеннях прилад спрямований практично вертикально вверх торцевою частиною, де розміщено гніздо виходу лазерного променю. Ні у Постанові, ні у повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, ні у Доказовій базі по адміністративному правопорушенню не наведені відомості про вказаний вище прилад, а також дані проведених ним вимірювань, так само як і не відображений безпосередньо процес (процедура) вимірювання (заміру). А відтак, ні лазерний далекомір Bosch GLM 500 Professional, ні можливі результати вимірювань, одержані з його використанням, не стосуються обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення та їх не можна вважати належними та допустимими доказами у справі й вони не повинні братись до уваги судом.

На підставі вищевикладеного позивач вважає, що спірна постанова винесена незаконно, без достатніх фактичних та правових підстав, оскільки подія адміністративного правопорушення відсутня, доказів вчинення ним інкримінованого йому правопорушення немає, а відповідачем не виконано завдання провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом та не дотримано порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку, визначеному для розгляду окремої категорії термінових адміністративних справ, з урахуванням вимог параграфу 2 глави 11 КАС України.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.09.2022 постановленою в судовому засіданні без видалення у нарадчу кімнату, із занесенням до протоколу судового засідання посвідчено довіреність Недошитка О.І. на ведення адміністративної справи №607/11767/22, як представника позивача ОСОБА_1., а також задоволено клопотання представника відповідача та продовжено строк на подання відзиву до 23.09.2022.

23.09.2022 судом зареєстровано відзив на позову заяву поданий представником відповідача Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, із змісту якого вбачається, що на думку відповідача оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та об`єктивною, а вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Так, позивач притягнутий до відповідальності за здійснення зупинки на виїзді з прилеглої території та створенні перешкоди дорожньому руху, що підтверджується долученими фотознімками з різних ракурсів, що здійсненні за допомогою технічного приладу Logic Instrument Fieldbook К80V2, який пройшов стандартизацію відповідно до ЗУ «Про стандартизацію», в кількості шість фото з різних протилежних ракурсів, з відображенням 1) дати і часу (моменту), 2)місця розташування даного транспортного засобу до нерухомих об`єктів, та встановлено географічні координати що повністю відповідає вимогам Примітки ст.14-2 КУпАП. Інспектором з паркування здійснювались заміри відстані автомобіля позивача до суцільної лінії, цифровим лазерним дальноміром, який пройшов повірку в ДП «Тернопільстандартметрлогія» та, яка становить 0915 м. Крім того представник відповідача вважає, що твердження позивача, що місце не є виїздом з прилеглої території, є помилковим, оскільки дане місце є в`їздом в КП Теплових мереж Тернопількомуненерго ТМР. Окрім цього, статтею 265-4 КУпАП наведений перелік розміщення транспортного засобу, які є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, серед яких з) ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. Отже, виходячи з вищевказаного, саме розташування транспортного засобу позивача на перехресті є випадком, що відноситься до як таких, що суттєво перешкоджає руху, а тому вважає притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП правомірними діями інспектора з паркування. Сам факт зупинки автомобіля позивача на виїзді з прилеглої території будинку створює перешкоду для інших учасників дорожнього руху, оскільки в цьому випадку автомобіль позивача обмежує оглядовість для учасників дорожнього руху, які здійснюють виїзд на проїзджу частину з двору прилеглої території будинку, що в свою чергу може слугувати аварійній ситуації. Вказує, що відповідно до ст. 283 КУпАП, повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності та постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки/відеозапису містить інформацію про адресу веб - сайту https//parking.ternopilcity.gov.ua/ в мережі Інтернет, на якому позивач може ознайомитись із зображеннями транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення та ідентифікатор доступу до зазначеної інформації, про що також було зазначено в супровідному листі до надісланої копії постанови. Фотоматеріали, які долучені до матеріалів справи, а також інформація про географічні координати відображені на веб-сайті в мережі Інтернет, у рубриці «порушення правил паркування», ознайомитись з якими позивач може увівши запитувану інформацію (номер постанови, номер транспортного засобу). Посилаючись на наведене, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

30.09.2022 у судовому засіданні представником позивача ОСОБА_1 - Недошитко О.І. подано додаткові пояснення стосовно окремих питань, пов`язаних з відповіддю на відзив, з яких вбачається, що позивач вважає поданий відповідачем відзив на позов, таким, що поданий з пропущенням встановленого судом строк, оскільки такий не поданий в встановлений судом строк, при цьому подаючи суду 23.09.2022 свій відзив на позов, одночасно з ним відповідач не подав заяву про поновлення процесуального строку на його подання та не навів поважних причин його пропуску. Відтак на думку позивача судом має бути вирішено питання про залишення без розгляду поданого відповідачем відзиву та розгляду справи за наявними матеріалами. Окрім цього, будь - яких заперечень по суті щодо наведених ним обставин та правових ґрунтувань відсутності події інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права, останній у відзиві не навів. Усі обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення позивача залишені відповідачем у відзиві на позов поза увагою; на усі його доречні доводи та аргументи відповідач жодної відповіді не надав та не спростував власними аргументами. Зазначає, що увесь зміст заперечень відповідача на його доводи щодо відсутності події інкримінованого йому адміністративного правопорушення у відзиві звелися до тези, викладеної одним реченням «Твердження позивача, що це не виїзд є помилковим, так як дане місце є в`їздом в КП теплових мереж Тернопільміськомуненерго ТМР», проте чому його твердження про відсутність події адміністративного правопорушення є помилковим, і чим доводиться розміщення його транспортного засобу у межах в`їзду на зазначене вище підприємство, - Відповідач жодним чином не обґрунтовує. Також вказує, що із оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не вбачається логічного взаємозв`язку між фактичними обставинами справи, зафіксованими у ній, та інкримінованим йому порушенням Правил дорожнього руху. Зокрема, оскаржувана постанова не містить у собі інформацію про фактичні обставини вчиненого правопорушення, бо фактична модель вчиненого діяння не відображає ознак диспозиції правової норми, порушення якої йому інкримінується. Так, позивач зауважує, що якщо буквально читати постанову, то факт «здійснення зупинки транспортним засобом в районі будинку за адресою м. Тернопіль вул. Франка І. 16» повністю характеризує діяння - «зупинки в місці виїзду з прилеглої територій». Таким чином, за логікою інспектора з паркування будь-яка зупинка транспортного засобу в районі будинку за адресою м. Тернопіль вул. Франка І. 16 вважатиметься здійсненою у місці виїзду з прилеглих територій, що доводить відсутність взаємозв`язку між фактичними обставинами, відображеними в оскаржуваній постанові, та правовою кваліфікацією та формулюванням порушення у ній. Крім того позивач вважає, що обставиною, що входить у предмет доказування у цій справі, є також доведення факту зупинки його транспортного засобу. З долучених відповідачем фотознімків вбачається та не заперечується позивачем, що його транспортний засіб у момент фотофіксації припинив рух та був припаркований скраю лівого боку дороги з одностороннім рухом у конкретному місці населеного пункту. Разом з тим, до матеріалів справи відповідачем не додано будь-яких інших належних та допустимих доказів скільки часу тривало припинення руху його транспортного засобу, а також чи було воно зумовлено причинами з якими пов`язується зупинка, оскільки зупинка передбачає припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, або ж в даному випадку мала місце стоянка, за яку правила дорожнього руху передбачають окрему правову кваліфікацію. Окремо позивач звертає увагу, що з доданого до відзиву схематичного плану вулиці підтверджується, що умовна права межова лінія виїзду з прилеглої території у місці зупинки його транспортного засобу запроектовано так, що вона мала примикати до лівої сторони будівлі (якщо дивитись на схему вулиці), кут якої його транспортний засіб у будь-якому разі не перетнув (з огляду на візуальний зміст фотознімків, на які посилається відповідач). Водночас, на представленому відповідачем схематичному плані вулиці не відображені фактично розміщені на схемі в`їзду у двір КП теплових мереж Тернопільміськомуненерго ТМР одноповерхова цегляна будівля капітального характеру (справа) та безпосередньо перед нею встановлене огородження з воротною конструкцією поворотного/відкатного типу, які не внесені у відповідну технічну документацію. Позивач вказує, що Правила дорожнього руху не передбачають спеціального позначення дорожніми знаками чи розміткою місць виїзду з прилеглої території, тобто його наявність чи відсутність можливо встановити лише за суб`єктивними візуальними ознаками. Разом з тим, з огляду на визначення понять «огорожа» та «ворота», наявність огорожі із закритими ворітницями воріт виключає можливість трактування відповідного місяця як місця виїзду з прилеглої території за відсутності розміщеної на видному місці попереджувальної інформації про інше. За таких умов, вхід перед зачиненими воротами захисної огорожі є місцем загального користування та не призначений для виїзду транспортних засобів з прилеглої території внутрішнього двору. Доказів чи здійснюється в`їзд та виїзд транспортних засобів з воріт недалеко від яких здійснив зупинку його транспортний засіб, та чи можна вважати таке місце виїздом з прилеглої території при зачинених воротах перед будинком по АДРЕСА_1 матеріали справи не містять, а доказів наявності будь-яких попереджувальних, заборонних знаків на воротах про заборону зупинки транспортного засобу та відповідної дорожньої розмітки відповідачем не надано. Відповідач у відзиві також не надав будь-яких заперечень щодо наведених ним обставин (фактів) недодержання (незабезпечення) законності при здійсненні провадження в справі про адміністративне правопорушення та притягненні його до адміністративної відповідальності, що носять істотний характер та мають важливе значення у питанні правомірності притягнення його до такої відповідальності, а саме щодо недоліків форми і змісту повідомлення та оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні представник позивача Недошитко О.І. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях. Також представник Недошитко О.І. подав заяву з процесуальних питань в якій повідомив про подання доказів щодо понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Представник відповідача Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради - Дубова М.А. в судове засідання не з`явилась з невідомих на те суду причин, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав:

25.08.2022 головним спеціалістом інспектором з паркування Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Ярош В.О. складено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ТЕ № 00055451. Вказане повідомлення складено за порушення, водієм транспортного засобу SUBARU р.н. НОМЕР_1 25.08.2022 о 11:44:00 год. в м. Тернопіль по вул. Франка І., 16, правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу, зокрема п. 15.9 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки/відеозапису серії РАП № 749294967 від 30.08.2022, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 25.08.2022 11 год. 44 хв. транспортним засобом SUBARU OUTBACK, р.н. НОМЕР_1 здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Франка. І, 16, чим порушено вимоги підпункту и) пункту 15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 Зупинка в місцях виїзду з прилеглих територій.

У постанові зазначено, що фотозйомка проводилась за допомогою технічного засобу LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOC K 80V2.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.1 ст.14-2 КУпАП визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з приміткою до статті 14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу.

При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

З приводу заперечень позивача щодо технічного засобу, яким здійснювалась фотофіксація, то суд такі до уваги не бере та звертає увагу, що у спірній постанові зазначено, що фотозйомка проводилась за допомогою технічного засобу LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOC K 80V2, при цьому доказів того, що відомості про технічний засіб яким здійснено фото або відеозапис відображенні у постанові не співпадають з даними про прилад фіксації вказаному у електронній Доказовій базі по адміністративному правопорушенню, позивачем суду не надано.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) здійснюється в порядку статті 279-1 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглянута у відсутності позивача, що відповідає правилам розгляду справи щодо правопорушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), визначеному ст. 279-1 КУпАП.

Нормами ч. ч. 3-5 ст. 279-1 КУпАП встановлено, що якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення). Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою-четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі. Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимогами частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться обов`язок знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001р №1306 ( із змінами і доповненнями).

Згідно з вимогами п. 1.1 ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих правил.

Так, згідно п.п. и) п.15.9 ПДР України, зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Частина 3 ст. 122 КУпАП, передбачає відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду під час розгляду адміністративної справи № 337/3389/16-а в постанові від 30.05.2018 зазначив, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного, Верховний Суд відмітив, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Із змісту оскаржуваної постанови судом встановлено, що позивачу ставиться у вину те, що транспортний засіб належний позивачу, здійснив зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: вул. І. Франка, 16, м. Тернопіль, а саме в місцях виїзду з прилеглих територій, чим порушив вимоги п.п. и) п.15.9 Правил дорожнього руху України.

Разом з тим як вбачається з матеріалів справи, виносячи вказану постанову працівник поліції в порушення вимог ст.252, 280, 283 КУпАП не зазначив належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які ним були зібрані та оцінені у встановленому законом порядку, та на яких ґрунтується його висновок про здійснення належним позивачу транспортним засобом зупинку саме у місці виїзду з прилеглих територій. Не подано таких доказів представником відповідача і в судовому засіданні.

З долучених до відзиву фотознімків, вбачається, що транспортний засіб здійснив зупинку біля лівого краю проїзної частини, проте із фотознімків не вбачається, що зупинка здійснена безпосередньо у місці виїзду з прилеглих територій.

Посилання представника відповідача на здійснення позивачем зупинки ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій, суд до уваги не приймає, оскільки у фабулі постанови РАП № 749294967 від 30.08.2022 винесеної відносно позивача, останньому інкримінується здійснення зупинки в місцях виїзду з прилеглих територій, а не ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій.

Суд зауважує, що виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), суд у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на те, що позивач заперечив свою провину у вчиненні правопорушення, а відповідач належними доказами не довів здійснення ОСОБА_1 зупинки у місці виїзду з прилеглих територій, що поставлено у провину останньому згідно постанови, суд вважає, що вина позивача у порушенні Правил дорожнього руху України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, не доведена, в той час, як відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки/відеозапису серія РАП № 749294967 від 30.08.2022 є підставним та підлягає до задоволення, шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином із відповідача Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради слід стягнути судові витрати у розмірі 496,20 грн.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки/відеозапису, задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки/відеозапису серії № 749294967 від 30.08.2022 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496 гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду складено та підписано 03.10.2022.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, адреса місцезнаходження: вул. Коновальця, 8, м. Тернопіль, 46020.

Головуючий суддяН. Р. Кунець