Справа № 420/2183/22
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/2183/22
Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаШляхтицького О.І.,

суддів:Семенюка Г.В.,Домусчі С.Д.,

секретар Цибульська Ю.М.

за участю: представника апелянта Тарановського Р.В.

представника позивача Недашківського А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року по справі № 420/2183/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 17.10.2019 року № -5105-1552.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що у 2018 році за позивачем було зареєстровано право власності на транспортний засіб AUDI Q7, 2015 року випуску, об`єм циліндрів двигуна 2995 куб. см, тип пального дизель, проте такий автомобіль не підпадав під об`єкт оподаткування, оскільки відсутній у переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2018 (звітного) року, розміщеному на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку.

Крім того, зазначала, що не проживає вже майже 15 років за адресою, на яку було надіслано повідомлення-рішення, а саме, позивач з 20.03.2007 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (що підтверджується наявними в паспорті позивача відомостями про реєстрацію місця проживання), позивач об`єктивно не міг отримати оскаржуване повідомлення-рішення, що було надіслано на адресу: АДРЕСА_2 та позивачу стало відомо про оскаржуване повідомлення-рішення лише з отриманою ним 07.12.2021 позовної заяви ГУ ДПС в Одеський області про стягнення суми податкового боргу (справа № 420/20678/21), y зв`язку з наведеним строк на звернення до адміністративного суду не є пропущеним.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з тим, що

відповідно даних інформаційно-телекомунікаційної системи податкового органу: за фізичною особою ОСОБА_1 значиться транспортний засіб: AUDI Q7, 2015 року випуску, об`єм циліндрів двигуна 2995 куб. см, тип палива бензин, дата здійснення реєстраційної дії 09.09.2017 року. Інформація щодо об`єкт оподаткування AUDI Q7 міститься в витягу в сайті Мінекономрозвитку, в свою чергу ОСОБА_1 не оскаржувала дію Мінекономрозвитку щодо розміщення її об`єкта на сайті, а тому відповідач звертає увагу, що в діях саме контролюючого органу відсутні протиправні дії, а тому винесене ППР є повністю законним та обґрунтованим.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнив повністю.

Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № -5105-1552 від 17.10.2019 року.

Стягнув з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції, представник Головного управління ДПС в Одеській області подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі вказує, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- інформація щодо об`єкта оподаткування AUDI Q7 міститься у витягу в сайті Мінекономрозвитку, в свою чергу ОСОБА_1 не оскаржувала дію Мінекономрозвитку щодо розміщення її об`єкта на сайті, а тому відповідач звертає увагу, що в діях саме контролюючого органу відсутні протиправні дії, а тому винесене ППР є повністю законним та обґрунтованим;

- контролюючим органом направлено оскаржуване ППР від 17.10.2019 року №-5105-1552, яким визначено суму податкового зобов`язання по платежу транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік на суму 25 000 грн. у спосіб передбачений чинним законодавством.

03.08.2022 представник позивача надав на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

27.09.2022 на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду представником відповідача надано клопотання про долучення витягу з Переліку легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з корінцем податкового повідомлення-рішення, форми «Ф», № -5105-1552 від 17.10.2019 року, загальна сума податкового зобов`язання позивача, визначеного в цьому податковому повідомленні-рішенні, за платежем: транспортний податок з фізичних осіб (код платежу 18011000), за податковий період 2018, становить 25000,00 грн. (а.с.10, 34)

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням відповідача від 17.10.2019 року № -5105-1552, позивач оскаржив його у судовому порядку.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, позивачем суду першої інстанції також надано копії, зокрема (а.с.11-14):

- листа-відповіді ГУ ДПС в Одеській області від 14.12.2021 р. № 33034/6/15-32-24-03-04 на адвокатський запит представника позивача щодо об`єкту оподаткування, на який було нараховано транспортний податок з фізичних осіб, яким адвоката повідомлено, зокрема, що згідно до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПКУ, фізичній особі ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) на транспортний засіб AUDI Q7, 2015 року випуску, об`єм циліндрів двигуна 2995 куб. см. за 2018 рік було сформовано та надіслано податкове повідомлення-рішення від 17.10.2019 року № -5105-1552 на суму 25000,00 грн., яке надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення Укрпоштою та 28.11.2019 року повернуто до ГУ ДПС в Одеській області з позначкою про закінчення терміну зберігання;

- сторінок паспорта громадянина України на ім`я позивача, НОМЕР_2 , згідно з даними якого, зокрема, останнє місце проживання зареєстровано 20.03.2007 року за адресою: АДРЕСА_1

На доведення обставин, на яких ґрунтуються заперечення, та на виконання ухвали суду відповідачем суду першої інстанції також надано копії, зокрема (а.с.34-37):

- рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, адресованого позивачу (поштова адреса: АДРЕСА_3 ), яке повернуто відповідачу з довідкою «Укрпошти», ф.20, про причини повернення від 28.11.2019 року: за закінченням терміну зберігання;

- роздруківки Відомостей про платників транспортного податку та Відомостей про об`єкти оподаткування, згідно з якими, зокрема:

- платник транспортного податку: ОСОБА_1

- номерний знак транспортного засобу: НОМЕР_3

- марка моделі, модифікація: AUDI Q7

- рік випуску транспортного засобу: 2015

- об`єм двигуна: 2995 В

- тип пального: (не зазначений)

- дата здійснення реєстраційної дії: 09.09.2017;

- роздруківки розрахунку вартості від 31.12.2018 з офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо транспортного засобу:

- марка: AUDI

- модель: Q7, 3,0, внутрішнього згорання, бензин

- рік випуску: 2015

Середньоринкова вартість транспортного засобу для цілей оподаткування транспортним податком відповідно до пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України за Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 66 від 18 лютого 2016 року зі змінами становить: 1 767 317,40 грн.

В судовому засіданні, в суді апеляційної інстанції, представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення суду першої інстанції з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Крім того зазначив, що транспортний засіб не є об`єктом оподаткування оскільки тип пального вказаного ТЗ дизель, а не як помилково вважає відповідач бензин. Також пояснив, що позивач на даний момент вже не володіє транспортним засобом, а тому не може надати документи на підтвердження типу пального транспортного засобу.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в оприлюдненому на офіційному сайті Мінекономрозвитку переліку автомобілів, які є об`єктами оподаткуванню транспортним податком у 2018 році, відсутній автомобіль марки та моделі AUDI Q7, 2015 року випуску, об`єм циліндрів двигуна 2995 куб. см, а тому, відповідно, підстави стверджувати, що середньоринкова вартість такого автомобіля перевищує 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), відсутні.

Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги як належний та достатній доказ наявності підстав для нарахування позивачу суми грошового зобов`язання зі сплати транспортного податку інформацію з офіційного веб-сайту Мінекономрозвитку про середньоринкову вартість автомобіля марки: AUDI, модель: Q7, 3,0, внутрішнього згорання, бензин, адже така не стосується легкового автомобіля, власником якого є позивач.

Також, судом першої інстанції вказано, що відповідачем також не зазначено, з яких підстав ним введено дані щодо типу пального автомобіля позивача (бензин), та не надано доказів на підтвердження цих даних. При цьому надана відповідачем роздруківка Відомостей про платників транспортного податку та Відомостей про об`єкти оподаткування не містить даних щодо типу пального автомобіля позивача.

Вирішуючи спірне питання суд першої інстанції відхилив доводи відповідача про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення направлено у спосіб, передбачений чинним законодавством, як таке, що не відповідає встановленим судом обставинам щодо останнього зареєстрованого місця проживання позивача, а також таке, що не підтверджене належними та допустимими доказами на доведення спірних обставин.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За приписами п.п.10.1.1 п. 10.1. ст. 10, п. п. 265.1.2. п. 265.1 ст. 265 ПК України (тут і надалі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин ) транспортний податок є податком на майно, який віднесений до місцевих податків.

Питання транспортного податку врегульоване статтею 267 Податкового кодексу України.

Платникам транспортного податку є, зокрема, фізичні особи, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, які є об`єктом оподаткування (п .п. 267.1.1. п. 267.1 ст. 267 ПК України).

Відповідно до абзацу першого п.п.267.2.1. п. 267.2 ст. 267 ПК України, об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Абзацом другим п.п.267.2.1. п. 267.2 ст. 267 ПК України, встановлено, що середньоринкова вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального;

За приписами абзацу 3 п.п.267.2.1. п. 267.2 ст. 267 ПК України щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Таким чином, перелік об`єктів оподаткування транспортним податком, середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який містить дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального, оприлюднюється на офіційному веб-сайті Міністерства економіки України щороку до 01 лютого.

Згідно з п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Порядок обчислення та сплати податку визначений положеннями п. 267.6 ст. 267 ПК України. Так, п. п. 267.6.1 вказаного пункту передбачено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Згідно з підпунктом 267.6.2 цього пункту, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Відповідно до п. п. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Станом на 01 січня 2018 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 3723,00 грн. (ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік»). Отже, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2018 року складали 1396125,00 грн.

Таким чином, об`єктом оподаткування у 2018 році транспортним податком стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 396 125,00 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку (підпункт 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 ПК України).

Як зазначено представником позивачки у судовому засідання та позивачкою у позовній заяві, ОСОБА_1 дійсно у 2018 році було зареєстровано право власності на транспортний засіб AUDI Q7, 2015 року випуску, об`єм циліндрів двигуна 2995 куб. см, тип пального - дизель.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем в порушення вимог ч.1 ст. 77 КАС України до позовної заяви не додано доказів на підтвердження технічних характеристик транспортного засобу, а також доказів того, що тип пального вказаного транспортного засобу дизель.

Крім того, непереконливими є твердження представника апелянта про те, що позивачкою було відчужено транспортний засіб, а тому немає можливості надати вказані документи на підтвердження характеристик транспортного засобу, оскільки вказане також не підтверджується доказами.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції помилково не взято до уваги як належний та достатній доказ наявності підстав для нарахування позивачу суми грошового зобов`язання зі сплати транспортного податку інформацію з офіційного веб-сайту Мінекономрозвитку про середньоринкову вартість автомобіля марки: AUDI, модель: Q7, 3,0, внутрішнього згорання, бензин, адже така не стосується легкового автомобіля, власником якого є позивач, оскільки протилежне позивачкою не доведено.

Також, Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 № 66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі- Методика), відповідно до пункту 2 якої встановлено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403 (далі - Порядок №403), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки перемикання передач.

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного вебсайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про його марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (пункт 14 Порядку №403).

Згідно з пункту 13 Методики, Мінекономіки відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономіки інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономіки за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Так, на офіційному веб-сайті Міністерства економіки України, розміщено Перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2018 року (веб- https://www.me.gov.ua/Files/GetFile?lang=uk-UA&fileId=68423827-ba65-4263-a1da-60978524fd83). Вказаний перелік містить, зокрема такі транспортні засоби:

- марка AUDI, модель - Q7, рік випуску включно до 5 років, об`єм циліндрів двигуна 3,0 літри, тип пального бензин;

- марка AUDI, модель - Q7, рік випуску включно до 3 років, об`єм циліндрів двигуна 3,0 літри, тип пального дизель;

- марка, модель - Q7, рік випуску включно до 1 років, об`єм циліндрів двигуна 4,2 літри, тип пального дизель.

Роздруківку вказаного Переліку також надано представником відповідача до суду апеляційної інстанції, яка була досліджена у судовому засіданні (а.с. 96)

У постанові від 20.06.2022 у справі №826/15940/18 судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладено правову позицію, відповідно до якої об`єм двигуна у сукупності елементів, які впливають на вартість автомобіля як об`єкта оподаткування, застосовується у Методиці як економічна характеристика автомобіля, а не суто технічний його показник. Тому очевидним є, що при віднесенні певної моделі до визначених Мінекономрозвитку об`єктів для оподаткування транспортним податком виправданим є застосування загальноприйнятого позначення об`єму двигуна у літрах, а не його детальних технічних характеристик у кубічних сантиметрах, оскільки цього достатньо для ідентифікації автомобіля. Такий підхід є цілком достатнім та зрозумілим для застосування податковими органами, він повністю відображає економічні характеристики автомобіля і відхилення на декілька тисячних від застосованого Мінекономрозвитку показника в літрах об`єму двигуна не вказує на те, що відповідний автомобіль не є об`єктом оподаткування, оскільки це не впливає на його середньоринкову вартість.

З аналізу вищевказаного виходить, що транспортний засіб марки AUDI, модель - Q7, рік випуску 2015, об`єм циліндрів двигуна 2995 куб. см (2,955 л.) з типом пального як бензин, так і дизель у 2018 році були об`єктами оподаткування транспортного податку, а отже, Головним управлінням ДПС в Одеській області при прийнятті податкового повідомлення-рішення відносно ОСОБА_1 від 17.10.2019 №-5105-1552 на суму 25000,00 грн. правомірно визначено податкове зобов`язання з транспортного податку за 2018 рік.

Таким чином, на думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції про те, що в оприлюдненому на офіційному сайті Мінекономрозвитку переліку автомобілів, які є об`єктами оподаткуванню транспортним податком у 2018 році, відсутній автомобіль марки та моделі AUDI Q7, 2015 року випуску, об`єм циліндрів двигуна 2995 куб. см, а тому, відповідно, підстави стверджувати, що середньоринкова вартість такого автомобіля перевищує 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), відсутні є помилковими.

При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення направлено не у спосіб, передбачений чинним законодавством, а також є таким, що не відповідає встановленим судом обставинам щодо останнього зареєстрованого місця проживання позивача, оскільки направлення податковим органом податкового повідомлення-рішення на попередню адресу реєстрації відповідача не є достатньою підставою для припинення податкового обов`язку платника податку з транспортного податку, а відтак, не може бути самостійною підставою для скасування оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

Близького за змістом висновку дійшла колегія суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20.06.2022, по справі №826/15940/18.

У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУ ДПС в Одеській області відмовити.

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Водночас положеннями статті 139 КАС України не регламентовано стягнення з позивача в порядку розподілу судових витрат сплаченого суб`єктом владних повноважень судового збору.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Великої Палати Верховного суду від 29.04.2020, справа № 817/66/16 (11-185апп19).

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року по справі № 420/2183/22 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року по справі № 420/2183/22 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 03 жовтня 2022 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.