Справа № 120/16182/21-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

03 жовтня 2022 р. Справа № 120/16182/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук Ірини Миколаївни, розглянувши в письмовому провадженні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 31.01.2022 адміністративний позов задоволено частково та, окрім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактичного стажу роботи судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, 21 рік 03 місяці 21 день, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 01.08.2021.

Разом із тим, 31.08.2022 позивачем подано заяву про зміну способу виконання судового рішення. Обґрунтовуючи подану заяву, позивач зазначила, що саме лише відновлення її стажу в розмірі 21 рік 03 місяці 21 день без проведення перерахунку не відновлює її права. Зазначила, що оскільки її стаж становить 21 рік 03 місяці 21 день, вона має право на довічне грошове утримання в розмірі 52 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. З огляду на викладене, позивач просить суд змінити спосіб виконання судового рішення шляхом зазначення конкретного відсоткового розміру довічного грошового утримання судді у відставці.

Крім того, в поданій заяві позивач також просить суд зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення по справі №120/16182/21-а. Відповідну вимогу суд розцінює як заяву про встановлення судового контролю.

Ухвалою від 01.09.2022 заяву позивача призначено до розгляду в судовому засіданні.

В судове засідання 03.10.2022 позивач не прибули, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялась завчасно та належним чином.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, натомість подав заяву про розгляд справи без його участі. Крім того, 13.09.2022 представником відповідача подано заперечення щодо зміни способу виконання судового рішення, в яких останній зазначив, що позивач фактично просить змінити зміст судового рішення, що положення КАС України не передбачено.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини 3 статті 194 та статті 378 КАС України, на думку наявні підстави для розгляду поданої позивачем заяви в порядку письмового провадження.

Визначаючись щодо поданої заяви, суд виходив із наступного.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналіз зазначених правових положень дає підстави для висновку, що виконання судового рішення може ускладнюватися об`єктивними та суб`єктивними обставинами. З метою захисту прав та інтересів сторін виконавчого провадження суд може постановити ухвалу про відстрочення і розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

В свою чергу, встановлення зміни способу і порядку виконання судового рішення не може мати на меті зміну судового рішення по суті, а має, на думку суду, забезпечити порядок виконання судового рішення шляхом визначення послідовності і змісту виконавчих дій державним виконавцем, а також прав і обов`язків суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Отже, суд звертає увагу на те, що під встановленням способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, встановлених раніше. Суд, за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може встановити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Водночас, суд, змінюючи або встановлюючи порядок чи спосіб виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Як уже було зазначено судом вище, рішенням суду від 31.01.2022 адміністративний позов задоволено та, окрім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактичного стажу роботи судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, 21 рік 03 місяці 21 день, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 01.08.2021.

В той же час, із заяви про встановлення способу виконання судового рішення вбачається, що заявник просить встановити порядок виконання судового рішення, шляхом зобов`язання відповідача перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 , як судді у відставці, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, з урахуванням фактичного стажу роботи судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, 21 рік 03 місяці 21 день, у розмірі 52 відсотка суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 01.08.2021.

Із наведеного вище слідує, що позивач фактично просить суд доповнити зміст резолютивної частини рішення суду від 31.01.2022, що положеннями КАС України не допускається.

До того ж, резолютивна частина рішення суду від 31.01.2022 в повній мірі відповідає обраному позивачем способу захисту її порушених прав, адже у позові позивач просила суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок її довічного грошового утримання саме виходячи із стажу роботи на посаді судді з 15.12.1986 по 04.04.2008 (що відповідає стажу в 21 рік 03 місяці 21 день).

При цьому, зі змісту заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі не вбачається в чому саме полягають обставини, які ускладнюють виконання судового рішення саме шляхом здійснення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактичного стажу роботи судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, 21 рік 03 місяці 21 день.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявником не наведено чітких обставин, які б свідчили про неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, що не надає достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту зміни порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого ст. 378 КАС України.

Що ж до вимоги позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, то суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Таким чином, аналіз положень ст. 382 КАС України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які б свідчили про ухиляння відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.

В даному ж випадку, позивачем не наведено аргументів щодо необхідності вжиття таких процесуальних заходів у вигляді встановлення судового контролю і ненадання доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення, той факт, що під час прийняття судом рішення від 31.01.2022 не встановлено обов`язку відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 378, 382 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання судового рішення та встановлення судового контролю, - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна