Справа № 600/2980/22-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі

04 жовтня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/2980/22-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Григораш В.О., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
29.08.2022 до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_3 з такими позовними вимогами:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову під час мобілізації ОСОБА_1 на військову службу;

- скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації в частині призову по мобілізації ОСОБА_1 ;

- скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_3 від 10 березня 2022 року № 4 про призначення та зарахування до списків особового складу військової частини ОСОБА_1 ;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 виключити із списків особового складу військової частини НОМЕР_3 військовослужбовця ОСОБА_1 .

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.09.2022 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

У строки визначені судом позивач надав заяву про усунення недоліків позовної заяви визначених ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.09.2022. Зокрема, позивачем на усунення недоліків позовної заяви надано суду докази сплати судового збору та копію оскаржуваного наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації в частині призову по мобілізації ОСОБА_1 від 28.02.2022 за №10, а також заявлено клопотання про витребування оскаржуваного наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 10 березня 2022 року №4 про призначення та зарахування до списків особового складу військової частини ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 12.09.2022 позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу подати до суду заяву про про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із зазначенням підстав поважності пропуску ним цього строку та відповідні докази.

У визначені судом строки позивач подав до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначив, що 28.02.2022 на підставі наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 по призов на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_1 було зараховано до особового складу військової частини та направлено для проходження військової підготовки (навчань) до військової частини НОМЕР_5 . Пізніше, в березні 2022 року по завершенню планових навчань, позивача було відправлено на східні території України та закріплено за в/ч НОМЕР_3 , з метою захисту територіальної цілісності та суверенітету держави. На протязі цього часу позивач був позбавлений можливості користування мобільним телефоном та виходити на зв`язок. Вказане було зумовлене постійним перебуванням позивача на межі лінії зіткнення. З часом ситуація врегулювалась, у зв`язку з чим позивачу вдалось зв`язатись з адвокатом.

Вказує, що саме запровадження військового стану на території України, що потягнуло за собою призов позивача на військову службу, проходження військових навчань, та участь у бойових діях, спричинили для позивача перешкоди для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про поважні причин пропуску місячного строку для подання позовної заяви до суду, у зв`язку з чим просив визнати причину пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновити пропущений строк.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено iнше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

За приписами ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З аналізу вищенаведених норм, суд приходить до висновку, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи з приводу оскарження наказів про звільнення, проходження публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно визначення наведеного в п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Як видно із матеріалів позову, позивач оскаржує наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.02.2022 за №10 про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації в частині призову по мобілізації ОСОБА_1 та наказ командира військової частини НОМЕР_3 від 10.03.2022 №4 про призначення та зарахування до списків особового складу військової частини ОСОБА_1 .

Отже, спір у цій справі пов`язаний з проходження позивачем публічної служби (військової служби), тому у даному випадку застосуванню підлягає місячний строк звернення до суду з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як видно із матеріалів справи, оскаржуючи спірні накази від 28.02.2022 за №10 та від 10.03.2022 №4, із вказаним позовом позивач звернувся до суду тільки 29.08.2022, тобто з пропуском місячного строку.

Інститут строків в адміністративному процесi сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адмiнiстративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адмiнiстративного суду з позовною заявою за вирiшенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом місячного строку від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Як зазначає позивач, 28.02.2022 на підставі наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 по призов на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_1 було зараховано до особового складу військової частини та направлено для проходження військової підготовки (навчань) до військової частини НОМЕР_5 . Пізніше, в березні 2022 року по завершенню планових навчань, позивача було відправлено на східні території України та закріплено за в/ч НОМЕР_3 , з метою захисту територіальної цілісності та суверенітету держави. На протязі цього часу позивач був позбавлений можливості користування мобільним телефоном та виходити на зв`язок. Вказане було зумовлене постійним перебуванням позивача на межі лінії зіткнення. З часом ситуація врегулювалась, у зв`язку з чим позивачу вдалось зв`язатись з адвокатом.

Посилання представника позивача на обставини, наведені в клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд вважає обґрунтованими, оскільки перебування на службі у військовій частині є поважною причиною пропуску ним строку звернення до суду.

Разом з тим, суд, враховує подання заяви про поновлення строку звернення до суду та обґрунтування причин поважності пропуску звернення до суду, за яких позивач був позбавлений права оскаржити наказ у встановленому законодавстві порядку.

Суд також зазначає, що Конституційний Суд України у Рішенні від 18.12.2018 № 12-р/2018 сформулював юридичну позицію щодо розуміння змісту статей 17, 65 Основного Закону України і визначив, що громадяни України, які захищають Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, виконують конституційно значущі функції; тож держава повинна надавати їм і членам їхніх сімей особливий статус та забезпечувати додаткові гарантії соціального захисту відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України як під час проходження служби, так і після її закінчення; щодо осіб, на яких покладається обов`язок захищати Україну, її незалежність та територіальну цілісність, та членів їхніх сімей частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено особливий соціальний захист, який не обмежено умовами й рівнем, встановленими у статті 46 Основного Закону України; закріплення в Конституції України обов`язку держави щодо забезпечення соціального захисту громадян України, які захищають Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України, є запорукою його реалізації державою та недопущення зниження рівня соціального захисту цих осіб та членів їхніх сімей (абзаци другий - четвертий пункту 3 мотивувальної частини).

Крім того, 06.04.2022 Конституційний Суд України прийняв Рішення № 1-р(II)/2022 у справі № 3-192/2020(465/20), у якому зазначив, що, з урахуванням вимог частини п`ятої статті 17 Конституції України метою законодавчого регулювання в цій сфері є як усебічне соціальне забезпечення військовослужбовців, яке компенсуватиме установлені законом обмеження та умови служби, властиві цій категорії громадян, так і підвищення мотивації особового складу Збройних Сил України у виконанні ними покладених на них функцій щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності (частина друга статті 17 Основного Закону України). Крім того, предметом законодавчого регулювання соціального захисту військовослужбовців є питання, пов`язані з тим, що статус військовослужбовців обумовлює високий ризик отримання поранення, ушкодження здоров`я чи навіть загибелі під час виконання службових обов`язків під час захисту Вітчизни.

Окрім наведеного, Конституційний Суд України у Рішенні від 06.04.2022 № 1-р(II)/2022 вказав на необхідність зважати на реалії, пов`язані зі збройною агресією Російської Федерації проти України, роль Збройних Сил України та інших військових формувань в обороні Української держави, її суверенітету, незалежності та територіальної цілісності. Відповідні конституційні принципи є осердям конституційного ладу України, тож від їх захисту залежить його втілення загалом, зокрема й гарантованих Конституцією України прав і свобод людини і громадянина.

Конституційний Суд України звернув увагу на те, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої 20.02.2014, частина території України (Автономна Республіка Крим і місто Севастополь) є анексованою, деякі райони Донецької та Луганської областей є тимчасово окупованими. Починаючи з 24.02.2022 збройна агресія Російської Федерації проти України набула повномасштабного характеру. Головну роль в обороні України відіграють Збройні Сили України та інші військові формування, які своєю мужньою боротьбою здійснюють ефективний захист Української держави та Українського народу.

На переконання Конституційного Суду України, з урахуванням встановленого Конституцією України функціонального призначення Збройних Сил України, в умовах триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України законодавче регулювання порядку реалізації права на соціальний захист, гарантованого частиною першою статті 46 Конституції України, має здійснюватися у системному взаємозв`язку з вимогами щодо посиленого соціального захисту військовослужбовців у розумінні частини п`ятої статті 17 Основного Закону України.

Військовослужбовці, інші громадяни, які залучені до виконання обов`язків оборони держави, виконують обов`язок щодо захисту Вітчизни у Збройних Силах України та інших військових формуваннях не заради отримання спеціальних статусів, зокрема привілеїв, пільг чи компенсацій. Водночас припис частини п`ятої статті 17 Конституції України чітко покладає на державу конституційний обов`язок щодо створення системи посиленої соціальної підтримки військовослужбовців і членів їхніх сімей, що поширюється не тільки на спеціальні пенсії та допомогу для них, а й підтримку у сфері охорони здоров`я, освіти, а також наданні житла та спеціальних підтримчих заходів під час їх переходу до цивільного життя.

У Рішенні від 06.04.2022 №1-р(II)/2022 Конституційного Суду України, також, наголосив, що виконання державою конституційного обов`язку щодо забезпечення посиленого соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних або резервістів покликане не тільки забезпечити соціальний захист кожного з них індивідуально, а й сприяти виконанню громадянами України обов`язку щодо захисту Вітчизни - України, її суверенітету, незалежності та територіальної цілісності.

Беручи до уваги, що врегулювання відповідних питань належить до розсуду Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України та інших органів державної влади в межах їх конституційних повноважень, Конституційний Суд України також наголосив на тому, що заходи в сфері оборони держави мають бути своєчасними, послідовними та комплексними, оскільки від їх ефективного запровадження залежить стан обороноздатності України.

Підтримання високого рівня обороноздатності є найвищим державним інтересом і однією з найбільш захищених конституційних цінностей України. Захист суверенітету та територіальної цілісності України є „найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу" (частина перша статті 17 Основного Закону України).

Також, як зазначив Конституційний Суд України у Рішенні від 06.04.2022 №1-р(II)/2022, в умовах воєнного стану держава зобов`язана мобілізувати всі доступні їй ресурси для посилення своєї обороноздатності та відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України. Відтак усебічна підтримка військовослужбовців Збройних Сил України є одним із засобів розширення оборонних можливостей держави.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що перебування позивача на службі у військовій частині є поважною причиною пропуску ним строку звернення до суду.

Розглянувши позовну заяву, суд приходить до висновку, що вона подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161,171 Кодексу адміністративного судочинства України; даний спір виник із публічно-правових відносин; спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства; справа підсудна Чернівецькому окружному адміністративному суду.

Підстави залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відкриття провадження у даній справі.

Беручи до уваги склад учасників справи, характер спірних правовідносин, а також враховуючи інші критерії, визначені частиною третьою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути вказану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Крім того, позивач надав до суду клопотання про витребування письмових доказів, які мають значення для справи, зокрема:

- копію наказу Командира військової частини НОМЕР_3 від 10.03.2022 № 4 про призначення та зарахування до списків особового складу військової часини НОМЕР_3 , громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, суд вважає за необхідне, задовольнити клопотання представника позивача про витребування доказів.

Керуючись статтями 171, 241, 243, 248, 257, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:
1. Клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду - задовольнити. Визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду та поновити такий строк.

2. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

3. Справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

4. Роз`яснити, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

5. У разі заперечення проти позову запропонувати відповідачам у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам, встановленим частиною другою та частиною четвертою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України. Копія відзиву та доданих до нього документів повинні бути надіслані (надані) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

6. Клопотання представника позивача про витребування доказів - задовольнити.

7. Витребувати у Військової частини НОМЕР_3 письмові докази, зокрема копію наказу Командира військової частини НОМЕР_3 від 10.03.2022 №4 про призначення та зарахування до списків особового складу військової часини НОМЕР_3 , громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

8. Повідомити учасникам справи про можливість отримати інформацію по справі на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: adm.cv.court.gov.ua/sud2470/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Григораш