Справа № 465/4197/22
Суддя: Марків Ю. С.
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

29.09.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Марків Ю.С.,

з участю секретаря судових засідань Чапля В.С.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Франківського районного суду м.Львова з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивує тим, що постановою серії БАВ №277899 від 26.10.2021 року на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови, 26.10.2021 року о 15 год. 15 хв. гр. ОСОБА_1 на автодорозі Західний обхід м.Львова 5 км., керуючи транспортним засобом "Volkswagen Touаreg", д.н.з. НОМЕР_1 , без прав водія, чим порушив п.2.1.а ПДР України. Вважає, що викладене у постанові не відповідає дійсності, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, транспортним засобом не керував, жодних доказів, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля "Volkswagen Touаreg", д.н.з. НОМЕР_1 , зокрема відеофіксації, працівниками поліції не надано. Зазначає, що постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 02.06.2022 року встановлено, що 26.10.2021 року за кермом автомобіля "Volkswagen Touаreg", д.н.з. НОМЕР_1 , перебувала дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , що підтверджено також і свідком ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене, просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №277899 від 26.10.2021 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

Не погоджеючись з позовом, від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого.

Відзив мотивує тим, що постанова, складена працівниками поліції, яку оскаржує позивач є законною, оскільки позивач позбавлений права керувати транспортними засобами на 1 рік відповідно до постанови Залізничного районного суду м.Львова від 01.12.2020 року у справі №462/6626/20, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Відтак, на думку представника відповідача, інспектор УПП у Львівській області мав всі законні підстави для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, була дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча й був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення такого.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак у відзиві на позовну заяву просив проводити розгляд справи без їх участі.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №277899 від 26.10.2021 року, 26.10.2021 року о 15:15 год. на автодорозі М10-01 Західний обхід м.Львова 5 км водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Volkswagen Touаreg", д.н.з. НОМЕР_1 , без права керування таким транспортним засобом, а саме був позбавлений права керування Залізничним районним судом м.Львова за №18273 від 12.10.2020 року, чим порушив п.2.1.а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію"поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманнямПравил дорожнього рухуйого учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього рухуУкраїни затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДРУкраїни), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно дост.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п.2.4 "а" Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно з п.2.1.а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Адміністративним правопорушенням за правилами частини четвертої статті 126 КУпАП визнається: керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Таким чином, працівники поліції вправі здійснювати контроль за наявністю у водія посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії як при складенні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод, так і при зупинці транспортного засобу за наявності для того законних підстав.

Так, із аналізу вищенаведених норм законів, вбачається, що посвідчення водія пред`являється водієм при використанні ним транспортного засобу в дорожньому русі на вимогу поліцейського, який здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху.

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, заперечується також факт керування транспортним засобом.

Частиною четвертою статті 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 02.06.2022 року закрито провадження у справі №450/4784/21, провадження №3/450/468/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

З вищевказаної постанови вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 273527 від 26.10.2021 року ОСОБА_1 , 26.10.2021 року о 15 год. 15 хв. на автодорозі Західний обхід м. Львова 5 км., керував автомобілем Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці) повторно протягом року. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_1 ставиться в провину порушення вимог п. 2.5 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, зі змісту постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 02.06.2022 року вбачається, що матеріалами справи не доведено жодним належним та допустимим доказом факт керування автомобілем ОСОБА_1 , що в свою чергу свідчить про недоведеність вини ОСОБА_1 .

Відтак, судом встановлено, що 26.10.2021 року о 15:15 год. ОСОБА_1 не керував транспортним засобом Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 .

При цьому, представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені, відеозапису вчиненого правопорушення до відзиву не долучено. Поданий представником відповідача відзив на позовну заяву не містить належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, натомість в ньому міститься лише посилання на оформлену постанову про адміністративне правопорушення серії БАВ №277899 від 26.10.2021 року, яка оскаржується позивачем.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не надано жодного належного чи допустимого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП. Доводи позивача про некерування ним транспортним засобом 26.10.2021 року підтверджені постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 02.06.2022 року, у поданому відзиві представником відповідача не спростовано, жодних доказів керування позивачем автомобілем Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , не надано.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі "Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії" Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Складення самої постанови про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом вчинення особою правопорушення.

З приводу клопотання позивача щодо поновлення строку на подання позову слід зазначити наступне.

Згідно з ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримав оскаржувану постанову серії БАВ №277899 від 26.10.2021 року у Залізничному ВДВС у м.Львові ЗМУ МЮ (м.Львів) 02.08.2022 року.

Відтак, зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів того, що позивач отримував спірну постанову раніше, суд вважає, що строк на звернення до суду пропущений з поважних причин, відтак, його клопотання про поновлення строку на звернення до суду підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, тому постанову серії БАВ №277899 від 26.10.2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, слід скасувати, а також у відповідності до ст. 286 КАС України закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.2,77,205,241-246,255,295,297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.251,288,289,293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити позивачу ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №277899 від 26.10.2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.126 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, - закрити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, адреса: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Cуддя Марків Ю.С.