Справа № 380/7745/22
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року

справа №380/7745/22
провадження № П/380/7799/22

Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Чаплик І.Д.,

секретар судового засідання Посмітюх К.Т.,

за участю:
представника позивача Ковальчук І.О.,

представника відповідача Брильовська О.Р.,

представника третьої особи Грицевич Н.Я.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної державної адміністрації, Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації, за участю третьої особи на стороні відповідача яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Львівської обласної державної адміністрації (79008, м. Львів, вул. Винниченка, 18 ), Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації (79016, м. Львів, вул.Митрополита Андрея, 10), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації, оформлене протоколом №33 від 11.11.2021 (направлене позивачеві 18.11.2021), в частині направлення на доопрацювання справи ОСОБА_1 про визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2;

зобов`язати Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації визначити ОСОБА_1 статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) та зобов`язати Львівську обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу було відмовлено у задоволенні клопотання про визначення статусу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Вказану відмову позивач оскаржив у судовому порядку. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 у справі №380/471/21, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2021 позов задоволено частково, зобов`язано Регіональну комісію повторно розглянути заяву позивача про надання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році. Відповідач повторно розглянув справу позивача, за результатами розгляду вирішив справу позивача про визначення статусу та про видачу посвідчення потерпілого від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС доопрацювати. Вважає, що вказане рішення прийняте без врахування висновків рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.05.2021, яким встановлено обставини щодо участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та наявність у нього підстав для отримання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Ухвалою судді від 30.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22.06.2022.

03.06.2022 представник Львівської обласної державної адміністрації подав клопотання про залишення позовної заяви без руху та клопотання про залучення третьої особи.

16.06.2022 представник Львівської обласної державної адміністрації подав відзив. Відзив обґрунтований тим, що позивачем не обґрунтовано, в чому полягає протиправність дій чи рішень обласної державної адміністрації, оскільки предметом позову є рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зазначає, що у Регіональної комісії, яка діє на території Львівської області відсутні відомості стосовно наявного у позивача статусу ліквідатора на Чорнобильській АЕС та відповідні документи стосовно підтвердження будь-якого існування посвідчення, як учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. Вказує, що без рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, Львівська обласна державна адміністрація не має законних підстав для видачі посвідчення. Звертає увагу на те, що жодних документів у позивача стосовно кількості днів, а також місць перебування у населених пунктах зони відчуження немає. Наголошує, що Регіональна комісія не відмовляла позивачу у видачі посвідчення, а лише скерувала справу на доопрацювання, оскільки під час розгляду пакету документів виникли спірні питання щодо визначення статусу позивача. Відтак просить у задоволенні позовної заяви відмовити повністю.

У підготовчому судовому засіданні 22.06.2022 суд протокольною ухвалою залучив третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10 ) та відмовив у задоволенні клопотання представника Львівської обласної державної адміністрації про залишення позовної заяви без руху. Відтак наступне підготовче засідання суд призначив на 01.08.2022.

08.07.2022 представник Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації подав пояснення. Пояснення обґрунтовані тим, що обов`язковою умовою для встановлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є довідка архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у якій у обов`язковому порядку зазначено дні виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження. Вказує, що населений пункт, у якому був дислокований позивач Зелений Мис був перейменований у с. Страхолісся і відповідно до постанови КМУ від 23.07.1991 №106 такий знаходиться в зоні гарантованого добровільного відселення, тобто за межами зони відчуження. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

21.07.2022 представник позивача подав письмові пояснення, які обґрунтовані тим, що рішенням суду вже встановлено та досліджено докази щодо участі позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та такі докази є підставою для визначення позивачу статусу учасника аварії на Чорнобильській АЕС. Вказує, що суб`єктом владних повноважень, який уповноважений видавати посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є саме Львівська обласна державна адміністрація, оскільки вирішення цього питання належить до компетенції останньої. Зазначає, що сформований позивачем пакет документів був достатнім для надання йому статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки позивач надав архівну довідку та копію військового квитка, як і передбачається постановою № 551. Відтак враховуючи вищенаведене, просить позовні вимоги задовольнити.

01.08.2022 суд закрив підготовче провадження протокольною ухвалою та призначив справу до розгляду по суті на 07.09.2022.

07.09.2022 суд відклав розгляд справи на 26.09.2022 у зв`язку із клопотанням третьої особи через неможливість забезпечити явку уповноваженого представника в судове засідання з поважних причин.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у поясненні.

Проаналізувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 20.11.1981 ІНФОРМАЦІЯ_1 був призваний на строкову військову службу до збройних сил МО СРСР, 24.12.1983 на підставі Наказу МО СРСР №231 від 27.09.1983 був звільнений (демобілізований) в запас і направлений в ІНФОРМАЦІЯ_2 , і там 30.12.1983 був поставлений на військовий облік.

Відповідно до запису у військовому квитку позивача серії НОМЕР_2 позивач проходив навчальні збори протягом 86 днів у 1986 році у військовій частині НОМЕР_3 «плотник».

Відповідно до запису у військовому квитку позивача серії НОМЕР_2 позивач з 28.09.1986 по 22.12.1986 брав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до архівної довідки від 03.07.2020 №179/1/8666 зазначено, що згідно архівних даних військової частини НОМЕР_3 встановлено, що позивач прибув для проходження 180-ти денних навчальних зборів 28.09.1986 (відповідно до наказу 28 від 28.12.1986 № 59), відбув 23.12.1986 (наказ від 22.12.1986 №131).

Згідно з відповіддю від 02.02.2021 за №4/8677, виданою федеральною державною казенною установою "Центральний архів міністерства оборони російської федерації", наданої на адвокатський запит представника позивача, зазначено, що військова частина № НОМЕР_3 значиться у переліку військових частин, установ, підприємств та організацій Збройних Сил СРСР, особовий склад яких приймав участь в роботах (виконував службові обов`язки) по ліквідації наслідків катастрофи на Чорнобильській АЕС.

З долученої копії акту №552 від 24.06.1993, встановлено, що дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народжена від батька ліквідатора аварії ЧАЕС.

03.09.2020 позивач звернувся до Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації із заявою про надання позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та посвідчення «Учасник ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у 1986 році».

До заяви позивачем додано належним чином завірену копію паспорта громадянина України, оригінал архівної довідки №179/1/8666 від 09.07.2020; копію військового квитка № НОМЕР_4 від 19.03.1981, дві фотокартки.

06.10.2020 відбулося засідання комісії, на якій розглядалась зазначена заява позивача і така заява про визначення статусу та права на видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС залишено без задоволення. Підставою вказано не відображення у поданій позивачем довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/8666 від 09.07.2020 «дни виезда в зону», та з огляду на те, що військова частина НОМЕР_3 дислокувалася в АДРЕСА_2 (Страхолісся), які згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» (із змінами) знаходиться за межами Зони відчуження в Зоні гарантованого добровільного відселення.

Вказані обставини встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 у справі №380/471/21, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2021, відтак такі відповідно до положень ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи. Окрім цього, рішенням суду встановлено, що участь позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується належними доказами у справі, зокрема військовим квитком № НОМЕР_2 , та є підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Відтак суд у справі №380/471/22 позовні вимоги задовольнив частково: визнав протиправним та скасував рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації, оформлене протоколом №23 від 06.10.2020, в частині відмови ОСОБА_1 у визначенні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2; зобов`язав Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації повторно розглянути на засіданні комісії заяву ОСОБА_1 про надання позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та посвідчення «Учасник ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у 1986 році.

На виконання рішення суду від 25.08.2021 у справі №380/471/21, що підтверджується витягом від 11.11.2021 №07-4122/1 із засідання Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок катастрофи, та категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації, відповідач розглянув документи позивача, подані для визначення статусу та права на видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 серії А. За результатами розгляду документів позивача вирішено справу позивача про визначення статусу та права на видачу посвідчення потерпілого від наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС доопрацювати. Підставою прийняття такого рішення Регіональною комісією зазначено довідку Галузевого державного архіву МОУ №179/1/8666 від 09.07.2020, у якій не зазначено дні виїзду в зону та відсутність інших документів, які би підтверджували факт перебування у зоні відчуження у спірний період та надавали підстави для видачі позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом положень частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, а саме без проявлення неупередженості; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон №796).

Згідно ст. 10 Закону № 796 учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

До військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Відповідно до ст. 14 Закону № 796 для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з 01.07.1986 по 31.12.1986 - не менше 5 календарних днів; у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи.

Статтею 15 Закону № 796 встановлено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 65 Закону № 796 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» від 11.07.2018 № 551 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі - Порядок).

Згідно з п. 2 Порядку посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадян, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружин (чоловіків) померлих громадян з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, а також опікунам дітей (на час опікунства) померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, і надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 4 Порядку учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. по 31 грудня 1986 р. - не менше п`яти, а в 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році (категорія 2) серії А синього кольору.

Пунктом 11 Порядку визначено перелік документів, за наявності одного з яких особам видаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів:

- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);

- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку.

У відповіді Федеральної державної казенної установи "Центральний архів міністерства оборони Російської Федерації" від 02.02.2021 №4/8677 зазначено, що військова частина НОМЕР_3 значиться у переліку військових частин, установ, підприємств та організацій Збройних Сил СРСР, особовий склад яких приймав участь в роботах (виконував службові обов`язки) по ліквідації наслідків катастрофи на Чорнобильській АЕС у 1986-1990 роках.

Згідно з архівною довідкою №179/1/8666 від 09.07.2020, позивач прибув для проходження 180-ти денних навчальних зборів 28.09.1986, та вибув 23.12.1986. Також, у примітці зазначено, що накази командира по виїздам, журнали обліку доз опромінення військовослужбовців, маршрутні листи в/ч НОМЕР_3 на зберігання в архів не надходили.

Згідно з військовим квитком серії НОМЕР_2 позивач в період з 28.09.1986 по 22.12.1986 приймав участь в роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 у справі №380/471/22 встановлено, що ОСОБА_1 прибув у військову частину як солдат для ліквідації наслідків аварії, щодня автобусом солдат возили у м. Чорнобиль для робіт по ліквідації наслідків аварії, щоденно не вимірювали дози опромінення і не нотували, так як були як важкими умовами перебування, так і виснажлива робота, лиш у випадку поганого самопочуття зверталися терміново до лікарів, документи журнали обліку днів не збереглися, так як частина розформована, перебував період з вересня 1986 по грудень 1986 року. Також зазначено, що свідок отримав всі документи, бо був командиром батальйону і з огляду на посаду отримав довідки, а рядові солдати могли і про необхідність таких довідок не знати, бо на момент 1991 року достатньо було лише відмітки у військовому квитку про перебування у зоні м.Чорнобиля. Отже, участь позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується належними доказами у справі, зокрема військовим квитком № НОМЕР_2 , та є підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відтак встановлені у вищевказаному рішенні суду обставини відповідно до положень ч. 4 ст. 78 КАС України не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.

Сукупність вищенаведених обставин підтверджує те, що ОСОБА_1 дійсно в період з 28.09.1986 по 22.12.1986 приймав участь в роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема, і шляхом здійснення виїздів на об`єкти або в населені пункти зони відчуження протягом зазначеного часу, що становить більше п`яти робочих днів.

Суд зазначає, що відсутність документів в зв`язку із їх втратою не з вини позивача не може бути підставою для відмови у присвоєнні позивачу статусу учасника наслідків ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки це унеможливлює отримання зазначених документів та призводить до порушення його прав та гарантій, встановлений законодавством.

На думку суду, позивачем доведено належними доказами факт його участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році у зоні відчуження.

Будь-яких інших доказів які б спростували зазначені обставини відповідачем не надано, а судом в процесі розгляду справи не здобуто, що додатково свідчить на користь доводів позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність рішення Комісії про відмову у визначенні позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видачі відповідного посвідчення.

Доводи відповідача про те, що оскаржуваним рішенням не відмовлено позивачу в наданні статусу учасника, а лише відправлено на доопрацювання з наданням можливості зібрати додаткові підтверджуючі документи суд оцінює критично з огляду як на відсутність інших підтверджуючих документів, що вже було встановлено, так і з огляду на строки розгляду такого питання.

Отже вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення засідання регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян при Львівській обласній державної адміністрації, яке оформлене протоколом №33 від 11.11.2021, в частині направлення на доопрацювання справи ОСОБА_1 у визначенні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видачі відповідного посвідчення категорії 2 є підставними та підлягають задоволенню.

Крім цього, позивач просить визнати його учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та зобов`язати вчинити дії щодо видачі відповідного посвідчення.

Слід зазначити, що повноваження щодо визнання позивача учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС чинним законодавством покладено на Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

В постанові від 06.11.2019 у справі №509/1350/17 Велика Палата Верховного Суду оцінюючи ефективність обраного судом способу захисту (зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву) зазначила, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. При цьому застосування такого способу захисту вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови. Тобто, застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача як зобов`язання уповноваженого органу прийняти конкретне рішення, є правильним, коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким відмовив в його задоволенні.

Положення Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, що були прийняті 11.03.1980 Комітетом Міністрів, передбачають, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреція - це елемент управлінської діяльності, пов`язаний з владними повноваженнями та їх носіями - органами державної влади та органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не слід ототожнювати лише з формалізованими повноваженнями, вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Попри те, що на законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє, у судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тому, можна зробити висновок, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання відповідача визначити ОСОБА_1 статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 року (категорія ІІ) та видати посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії ІІ.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Львівської обласної державної адміністрації за рахунок її бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації, оформлене протоколом №33 від 11.11.2021, в частині направлення на доопрацювання справи ОСОБА_1 про визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2.

Зобов`язати Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації (79016, м. Львів, вул.Митрополита Андрея, 10) визначити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2).

Зобов`язати Львівську обласну державну адміністрацію (79008, м. Львів, вул. Винниченка, 18 ) видати ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської обласної державної адміністрації (79008, м. Львів, вул. Винниченка, 18 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п15.5 п.5 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.10.2022.

Суддя Чаплик І.Д.