Справа № 640/38369/21
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2022 року м. Київ № 640/38369/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
проскасування постанови,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України та просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про стягнення виконавчого збору ВП №39308627 від 29.09.2014;

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження ВП №66838109 від 16.09.2021;

- судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2022 у справі №640/38369/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України залишено без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про стягнення виконавчого збору ВП №39308627 від 29.09.2014.

Мотивуючи позовні вимоги представник позивача фактично наводить доводи протиправності постанови про стягнення виконавчого збору ВП №39308627 від 29.09.2014, зазначає, що остання була прийнята державним виконавцем без належних на те підстав, адже в межах виконавчого провадження взагалі не було стягнуто суму боргу за виконавчим документом, стягувач відізвав виконавчий документ. Отже, станом на час відкликання виконавчого документу стягувачем фактичного виконання виконавчого документу не відбулось, а тому позивач вважає, що і підстави для нарахування виконавчого збору відсутні. При цьому, позивач стверджує про наявність подвійного стягнення виконавчого збору та порушення строків вчинення відповідачем виконавчих дій з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору та відсутності у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу відомостей щодо розміру стягнутою суми за виконавчим документом та розміру стягнутого виконавчого збору.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, де останній стверджує про правомірність прийнятих рішень та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Також представником відповідача надано належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження, в межах яких винесено оскаржувані постанови.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

04.04.2013 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ухвалою Апеляційного суду Київської області видано виконавчий лист №2/359/100/2013 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , Паспорт НОМЕР_2 , виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України у Київській обл. від 11 травня 2006р.) та ОСОБА_1 (зареєстрований/фактичне місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий 20 листопада 2003р. Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Сведбанк»(код СДРПОУ 19356840, 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська 18-В) заборгованість за Кредитним договором №1095-Ф від 31.01.2008 р. в сумі 2 737 304, 15 (два мільйони сімсот тридцять сім тисяч триста чотири) долари США 15 центів, що еквівалентно 21 877 903, 43 (двадцять один мільйон вісімсот сімдесят сім тисяч дев`ятсот три) гривні 43 коп. та складається з:

- 1 626 000, 00 (один мільйон шістсот двадцять шість тисяч ) доларів США 00 центів, що еквівалентно 12 995 805, 00 (дванадцять мільйонів дев`ятсот дев`яносто п`ять тисяч вісімсот п`ять) гривень 00 коп. - заборгованість з повернення кредитних коштів;

- 748 366, 21 (сімсот сорок вісім тисяч триста шістдесят шість) доларів США 21 цент, що еквівалентно 5 981 316, 94 (п`ять мільйонів дев`ятсот вісімдесят одна тисяча триста шістнадцять) гривень 94 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами;

- 346 136,20 (триста сорок шість тисяч сто тридцять шість) доларів США 20 центів, що еквівалентно 2 766 493, 58 (два мільйони сімсот шістдесят шість тисяч чотириста дев`яносто три) гривні 58 коп. - заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та процентів за користування ними;

- 16 801, 74 (шістнадцять тисяч вісімсот один) долар США 74 центи, що еквівалентно 134 287, 91 (сто тридцять чотири тисячі двісті вісімдесят сім) гривень 91 коп. - заборгованість зі сплати комісії,передбаченої тарифами Банку (далі - виконавчий документ).

Надалі, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Валявським О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.08.2013 ВП №39308627 з примусового виконання виконавчого документу, яка отримана позивачем 20.08.2013.

30.10.2013 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Валявським О.А. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №39308627.

15.09.2014 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Валявським О.А. винесено постанову по розшук майна боржника ВП №39308627.

29.09.2014 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Селезньовим М.О. винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №39308627, якою постановлено стягнути з ОСОБА_1 виконавчий збір у сумі 2 187 790,34 грн.

01.10.2014 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Селезньовим М.О. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №39308627.

01.02.2018 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кравчук А.С. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ВП №39308627, якою постановлено об`єднати виконавчі провадження №39308205, №39308627, №47038043, №48314740 у зведене виконавче провадження №55687694.

26.10.2020 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою А.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №39308627, якою закінчено виконавче провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

В подальшому 19.08.2021 ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі №1005/7134/2012, зокрема зобов`язано державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження №39308340 з виконання виконавчого листа №2/359/100/20136, виданого 21.06.2013 Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_2 боргу за кредитним договором №1095-Ф від 31.01.2008 в розмірі 2737304 доларів США 15 центів, що еквівалентно 21877903 гривням 43 копійкам.

06.09.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою А.М. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №39308627, якою постановлено відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/359/100/2013 від 21.06.2013.

07.09.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою А.М. винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження ВП №39308627.

07.09.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою А.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

16.09.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66838109 з примусового виконання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №39308627 від 29.09.2014 (далі - оскаржуване та/або спірне рішення постанова).

16.09.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою А.М. винесено постанову про стягнення боржника витрат виконавчого провадження.

17.09.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою А.М. винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, якою поставлено приєднати виконавче провадження ВП №66838109 до зведеного виконавчого провадження ВП №55687694.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною 1 статті 2 Закону №1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Згідно із частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Аналіз вказаного дає суду підстави дійти до висновку, що постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом, примусове виконання якого здійснюється органами державної виконавчої служби (державних виконавців) в порядок та спосіб встановлений Законом № 1404-VIII.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди (ч. 5 ст. 37 Закону № 1404-VIII).

Згідно із частиною 3 статті 40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802, затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція №512/5), яка розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 8 розділу III Інструкції №512/5 стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір стягується із суми, яку не було сплачено боржником до відкриття виконавчого провадження.

Розрахунок нарахування виконавчого збору (додаток 17) обчислюється державним виконавцем в автоматизованій системі виконавчого провадження та долучається до матеріалів виконавчого провадження.

Виконавчий збір нараховується із суми заборгованості, визначеної у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.

Не пізніше наступного робочого дня з дня погашення у повному обсязі заборгованості зі сплати аліментів, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 7, 9, 14 частини першої статті 39 Закону, державний виконавець на підставі розрахунку нарахування виконавчого збору виносить постанову про стягнення виконавчого збору.

Виконання постанови про стягнення виконавчого збору здійснюється за рахунок стягнутих з боржника коштів за умови відсутності заборгованості зі сплати аліментів.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Як вже було вказано судом вище, спірна постанова винесена відповідачем з примусового виконання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №39308627 від 29.09.2014.

У той же час, ухвалою суду від 03.10.2022 у справі №640/38369/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України залишено без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про стягнення виконавчого збору ВП №39308627 від 29.09.2014.

Суд вказує, що жодного обгрунтування в частині протиправності оскаржуваної постанови представником позивача у позовній заяві не наведено, а судом не встановлено, з огляду на це та приймаючи до уваги наведене у сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №66838109 від 16.09.2021.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Беручи до уваги наведене в сукупності суд вважає, що оскаржувані рішення відповідають критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Підстави для розподілу судових витрат, в межах даної адміністративної справи відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-73, 77-78, 139, 243-246, 255, 287, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ; адреса для листування: АДРЕСА_3 ) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, б. 13, ) про визнання протиправною та скасування постанови ВП №66838109 від 16.09.2021 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 287, 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Бояринцева