Справа № 640/19800/18
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року

м. Київ

справа №640/19800/18

адміністративне провадження № К/9901/20063/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Єзерова А.А., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Міністерства юстиції України

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2019 (головуючий суддя Григорович П.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2019 (головуючий суддя Мельничук В.П., судді Ісаєнко Ю.А., Лічевецький І.О.)

у справі №640/19800/18

за позовом Акціонерного товариства "ОТП Банк"

до Міністерства юстиції України

про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. Акціонерне товариство "ОТП Банк" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом Міністерства юстиції України, та з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просило:

1.1. визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України з не надсилання Акціонерному товариству «ОТП Банк» копії рішення, прийнятого за результатами розгляду скарги вих. № В00-12-4-10/243 від 26.07.2018 на рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31818843 від 11.10.2016 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олени Володимирівни;

1.2. визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 3599/7 від 02.10.2018, прийнятий за результатами розгляду скарги вих. № В00-12-4-10/243 від 26.07.2018 Акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31818843 від 11.10.2016 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олени Володимирівни, яким позивачу було відмовлено у задоволені скарги.

2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2019, позов задоволено частково:

2.1. визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 3599/7 від 02.10.2018, прийнятий за результатами розгляду скарги вих. № В00-12-4-10/243 від 26.07.2018 Акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31818843 від 11.10.2016 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олени Володимирівни.

2.2. В решті позову відмовлено.

3. Судами попередніх інстанцій під час судового розгляду справи встановлено, що:

3.1. 02 жовтня 2018 року Міністерством юстиції України відповідно до пункту 1 частини 6 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункту 12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128, прийнято оскаржуваний наказ № 3599/7, яким відмовлено у задоволенні скарги представника акціонерного товариства «ОТП Банк» Довгаль І.О. від 26.07.2018 № В00-12-4-10/243, оскільки відсутні обставини, за яким скаржник обґрунтовує свої вимоги.

3.2. Підставою для прийняття оскаржуваного наказу став висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 24.09.2018 за результатами розгляду скарги АТ «ОТП Банк».

3.3. Як вбачається зі змісту висновку Комісії від 24.09.2018, під час розгляду скарги встановлено, наступне.

3.4. 11.10.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 31818843 стосовно нежитлового приміщення: офісу - магазину, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101), яким, у зв`язку з посвідченням договору купівлі-продажу від 11.10.2016 №4463, відкрито розділ та внесено запис № 16849412 про право власності на зазначене вище нерухоме майно за ОСОБА_1 .

3.5. Скарга Позивача мотивована тим, що приватним нотаріусом Стрельченко О.В. не було встановлено зареєстровані за ОСОБА_2 обтяження нерухомого майна.

3.6. При цьому, реєстраційні дії приватного нотаріуса порушили права AT «ОТП Банк» як стягувача у виконавчому провадженню № 24392595 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3408-2010, виданого 25.01.2011 Замостянським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості за кредитними договорами у розмірі 6 030 714,26 грн.

3.7. В той же час, Відповідач, приходячи до переконання про відмову у задоволенні скарги, виходив з того, що у Державному реєстрі прав відсутня інформація про зареєстровані речові права та обтяження, де обтяжувачем є Банк. Зокрема, оскільки у державному реєстрі прав відсутні будь-які записи щодо реєстрації обтяження в інтересах Банку, Відповідач встановив відсутність обставин, за якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

3.8. Оскаржений Наказ був отриманий Позивачем 03.12.2018, тобто після відкриття провадження в даній справі.

4. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем залишено поза увагою наявність в Державному реєстрі запису про обтяження 14383560 (спеціальний розділ) від 29.04.2016, про обтяження нерухомого майна ОСОБА_2 на підставі постанови державного виконавця від 28.04.2016 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконавчого провадження 24392595, за яким стягувачем є Позивач, а боржником є ОСОБА_2 , тому наявні підстави для визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 3599/7 від 02.10.2018. Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Міністерства юстиції України з не надсилання Акціонерному товариству «ОТП Банк» копії рішення, прийнятого за результатами розгляду скарги вих. № В00-12-4-10/243 від 26.07.2018 суд першої інстанції дійшов висновку, що визнання протиправною бездіяльності Відповідача в цій часині не призведе до відновлення порушеного права Позивача, оскільки після відкриття провадження у справі Позивачем отримано примірник оскаржуваного наказу.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

5. Міністерством юстиції України подано касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2019 в частині задоволених вимог, в якій просить їх скасувати, відмовивши у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

5.1. Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги зводяться до неправильного застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права. Скаржник зазначає про відсутність жодних обтяжень прав на нерухоме майно, відносно якого була подана скарга. У зв`язку з цим, відповідач не зміг встановити обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги. Відтак, на думку відповідача, він діяв у межах компетенції та у відповідності до закону.

6. Відзиву позивача на касаційну скаргу не надходило.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

7. Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

8. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

9. При цьому, вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

10. Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням останнім владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

11. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не є підставою для того, щоб ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідною ознакою публічно-правового спору за участю суб`єкта владних повноважень є здійснення ним владних управлінських функцій саме в тих правовідносинах, щодо яких виник спір.

12. Тобто, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами щодо їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги цього суб`єкта владних повноважень.

13. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 914/2006/17.

14. У той же час, за правилами частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

15. Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

16. Зі встановлених судами попередніх інстанцій обставин вбачається, що 11.10.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 31818843 стосовно нежитлового приміщення: офісу - магазину, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101), яким, у зв`язку з посвідченням договору купівлі-продажу від 11.10.2016 №4463, відкрито розділ та внесено запис № 16849412 про право власності на зазначене вище нерухоме майно за ОСОБА_1 .

17. Підставою для звернення позивача зі скаргою до Міністерства юстиції України стало те, що приватним нотаріусом Стрельченко О.В. не було встановлено зареєстровані за ОСОБА_2 обтяження нерухомого майна, зокрема те, що реєстраційні дії приватного нотаріуса порушили права AT «ОТП Банк», як стягувача у виконавчому провадженню № 24392595 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3408-2010, виданого 25.01.2011 Замостянським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості за кредитними договорами у розмірі 6 030 714,26 грн.

18. Зазначене дає підстави для висновку, що фактично правова природа цього спору полягає у незгоді AT «ОТП Банк» із реєстрацією права власності на об`єкт нерухомості - офісу-магазину ( АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101) за іншою особою - ОСОБА_1 .

19. У постанові від 29.05.2019 у справі № 826/9341/17 Великою Палатою Верховного Суду була висловлена правова позиція стосовно непоширення юрисдикції адміністративних судів на спори щодо визнання протиправними та скасування наказів Міністерства юстиції України, які є похідними при вирішенні судом питання щодо правомірності набуття речових прав на нерухоме майно і можуть впливати на майнові права та інтереси цих осіб.

20. Відтак, суди попередніх інстанцій дійшли неправильного висновку про поширення на цей спір юрисдикції адміністративних судів, оскільки такий спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

21. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

22. За практикою Європейського Суду з прав людини "<…> фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії", що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів" (пункт 24 рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006, заяви №29458/04, №29465/04).

23. Пунктом 1 частини 1 статті 238 КАС України встановлено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

24. Частиною 1 статті 354 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

25. З огляду на наведене, касаційна скарга підлягає задоволенню частково, а судові рішення судів попередніх інстанцій - скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15.01.2020 №460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", статтями 238, 344, 349, 354-356, 359 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2019 скасувати і закрити провадження у справі №640/19800/18.

Роз`яснити Акціонерному товариству "ОТП Банк", що розгляд цієї справи віднесено до суду цивільної юрисдикції та що він має право протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови звернутися до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя: В.М. Шарапа

Судді: А.А. Єзеров

С.М. Чиркін