Справа № 300/4194/21
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" жовтня 2022 р. справа № 300/4194/21
м. Івано-Франківськ
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської міської ради (надалі відповідач, Косівська міська рада), треті особи: Яворів-Безульківська гімназія Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання протиправним та скасування рішення №644 09/2021 від 21.05.2021 «Про припинення юридичної особи Яворів-Безульківської гімназії Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області шляхом повної ліквідації».
Позовні вимоги вмотивовані тим, що оскаржене рішення №644-09/2021 від 21.05.2021
суперечить волевиявленню громади, батьків, педагогічного складу та суперечить законам та Конституції України. Зокрема, позивач вказує на те, що: 1) відповідачем не було винесено рішення щодо ліквідації Яворів-Безульківської гімназії Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області (далі Яворів-Безульківська гімназія) на публічні громадські обговорення; 2) не проведений аналіз прийняття рішення про ліквідацію Яворів-Безульківської гімназії; 3) приховано від територіальної громади питання щодо ліквідації Яворів-Безульківської гімназії; 4) фактично задовго до викладення в розділі «оголошення» інформації про ліквідацію Яворів-Безульківської гімназії прийнято оскаржене рішення, яке в подальшому 21.05.2021юридично прийнято; 5) повідомлення про публічне обговорення не було розміщене на спеціальних сайтах Косівської міської ради відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2010 за №996; 6) питання про публічне обговорення не було розміщене Косівською міською радою в друкованих ЗМІ; 7) не були прийняті до уваги пропозиції та заперечення, викладені членами територіальної громади у їх зверненнях; 8) рішення прийнято без врахування розумності і добросовісності. Позивач зазначає, що відповідачем при прийнятті оскарженого рішення не взято до уваги необхідність існування в селі двох шкільних закладів для можливості отримання дітьми мешканців села та присілків повноцінної світи, враховуючи проживання дітей та батьків в гірській місцевості. В обґрунтування своїх доводів позивач посилається на положення ст. 19, 144 Конституції України, частини першої статті 13, частини 4 статті 36, частини другої статті 66 Закону України «Про освіту», статті 25, абзац 2 пункту 30 частини першої статті 26, статті 43, частину 15 статті 46, статтю 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», частину першої статті 29 Закону України «Про загальну середню освіту», норми Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», статтю 3 Конвенції про права дитини, а також пункти 5, 11, 12, 13, 17 постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2010 за №996, якою затверджено «Порядок проведення консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики».
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.08.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення.
20.08.2021 позивач звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення цього позову, у якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом: 1) зупинення дії рішення Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області №644-9/2021 від 21.05.2021 «Про припинення юридичної особи Яворів-Безульківської гімназії Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області шляхом повної ліквідації» до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили; 2) заборони комісії з припинення Яворів-Безульківської гімназії Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 виконання будь-яких дій, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури Яворів-Безульківської гімназії Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області, визначених пунктами 3, 5, 6, 7, 8 рішення №644-9/2021 від 21.05.2021, ст.ст. 111, 112 ЦК України, до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за його позовом до Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення №644 09/2021 від 21.05.2021.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2021 скасовано ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 про відмову в забезпеченні позову в адміністративній справі №300/4194/21 за позовом ОСОБА_1 до Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення. При цьому, частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №300/4194/21. Зупинено дію рішення Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області №644-9/2021 від 21.05.2021 «Про припинення юридичної особи «Яворів-Безульківської гімназії Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області» шляхом повної ліквідації» до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили. У задоволенні решти вимог заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №300/4194/21 відмовлено.
17.09.2021 від відповідача на адресу суду надійшов відзив, згідно якого представник відповідача заперечив проти позовних вимог. У відзиві відповідач вказує, що постанова Кабінету Міністрів України від 03.11.2010 за №996, якою затверджено «Порядок проведення консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики» є обов`язковою до виконання у центральних, регіональних, місцевих органах виконавчої влади, при цьому, для органів місцевого самоврядування носить не обов`язковий, а рекомендаційний характер, про що прямо свідчить пункт 5 вказаної постанови. Крім того, 19.04.2021 на офіційному веб-сайті Косівської міської ради у розділі «Оголошення» було розміщено оголошення про початок публічного громадського обговорення проекту рішення Косівської міської ради «Про припинення юридичної особи Яворів-Безульківської гімназії Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області шляхом повної ліквідації», яким проінформовано громадськість про можливість подання пропозицій та зауважень протягом місяця на електронну адресу Косівської міської ради, а також за допомогою засобів поштового зв`язку. Також відмічено, що неодноразово керівництвом Косівської міської ради та відділу освіти Косівської міської ради проводилися зустрічі з батьками учнів Яворів-Безульківської гімназії, на яких дирекцією та педагогічним колективом закладу наводились мотиви щодо того, що для переведення дітей до Яворівського ліцею «Гуцульщина» суттєво покращить умови для здобуття учнями загальної середньої освіти.
Представник відповідача також наголосив на помилковості посилань позивача щодо віднесення оскарженого рішення до регуляторних актів. Окрім цього, наголошено, що син позивача ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 01.09.2021 успішно відвідує та здобуває освіту у навчальному закладі Яворівський ліцей «Гуцульщина». Більше того, до даного навчального закладу (в перший клас) ОСОБА_14 зарахований на підставі наказу ліцею №3-у від 28.05.2021 згідно поданої його батьками заяви та відповідного пакету документів ще від 07.04.2021, тобто задовго до прийняття оскаржуваного рішення. Вказане, на думку представника відповідача, свідчить про те, що син позивача не мав жодного відношення до ліквідовуваної Яворів-Безульківської гімназії, та, відповідно, про відсутність порушення права на освіту з боку відповідача, оскільки син позивача таким правом забезпечений в повній мірі.
Додатково відповідачем зазначено про безпідставність доводів позивача стосовно незабезпечення Косівською міською радою перевезення учнів Яворів-Безульківської гімназії до іншого навчального закладу, оскільки відповідачем для таких перевезень придбано шкільний автобус. Враховуючи вищенаведене, відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити.
Від Косівської міської ради на адресу суду надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Косівської міської ради проти розгляду даної адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.
21.05.2021 відповідно до абзацу другого частини другої статті 25 Закону України «Про освіту», абзацу пертого частини першої статті 32 Закону України «Про повну загальну середню освіту», Косівською міською радою прийнято рішення №644 09/2021 від 21.05.2021 «Про припинення юридичної особи Яворів-Безульківської гімназії Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області шляхом повної ліквідації».
Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Абзацом 1 статті 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Частиною першою статті 6 Закону України «Про освіту» встановлено, що одним із основних принципів освіти в Україні є доступність для кожного громадянина усіх форм і типів освітніх послуг, що надаються державою.
Відповідно до статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Згідно з підпунктом 4 частини другої статті 66 Закону України «Про освіту» районні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад мають право засновувати заклади освіти, реорганізовувати і ліквідовувати їх.
Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про освіту» встановлено, що для забезпечення територіальної доступності повної загальної середньої освіти органи місцевого самоврядування створюють і утримують мережу закладів освіти та їхніх філій. Кожна особа має право здобути початкову та базову середню освіту в закладі освіти (філії), що найбільш доступний та наближений до місця проживання особи. Право особи здобути початкову та базову середню освіту у державному або комунальному закладі освіти (його філії), за яким закріплена територія обслуговування, на якій проживає ця особа, гарантується, що не обмежує право особи обрати інший заклад освіти.
Абзацом 1 частини першої статті 32 Закону України «Про повну загальну середню освіту» визначено, що рішення про утворення, реорганізацію, ліквідацію чи перепрофілювання (зміну типу) закладу загальної середньої освіти приймає його засновник (засновники).
Пунктом 30 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, такі питання, як створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.
Статтею 59 цього Закону встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів головування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради і враховується його голос.
Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради, з урахуванням вимог закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».
Отже, рішення (крім визначених законом випадків) місцева рада приймає на сесії, після обговорення, більшістю голосів у порядку визначеному законом та регламентом, прийнятим на першій сесії ради.
Отже, Косівська міська рада правомочна приймати рішення про ліквідацію закладів загальної середньої освіти як їх засновник.
Судом встановлено з наданих суду копій статуту Яворів-Безульківської гімназії Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що Косівська міська рада є засновником вказаного закладу середньої освіти.
Таким чином, прийняття спірного рішення входило до компетенції Косівської міської ради.
Положеннями статті 13 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальна громада має право проводити громадські слухання, зустрічатися з депутатами відповідної ради та посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких члени територіальної громади можуть заслуховувати їх, порушувати питання та вносити пропозиції щодо питань місцевого значення , що належать до відання місцевого самоврядування. Громадські слухання проводяться не рідше одного разу на рік. Пропозиції, які вносяться за результатами громадських слухань, підлягають обов`язковому розгляду органами місцевого самоврядування.
Частиною другою статті 32 Закону України «Про повну загальну середню освіту», в редакції закону на день прийняття спірного рішення, передбачено, що в разі реорганізації чи ліквідації закладу загальної середньої освіти засновник зобов`язаний забезпечити учням можливість продовжити здобуття загальної середньої освіти на відповідному рівні освіти.
Реорганізація і ліквідація закладів загальної середньої освіти у сільській місцевості допускаються лише після громадського обговорення проекту відповідного рішення засновника.
Варто також зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2010 за №996 затверджено Порядок проведення громадських консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики (далі Порядок №996). При цьому, відповідач вірно вказав, що цей Порядок визначає основні вимоги до організації і проведення консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики органами виконавчої влади (далі консультації з громадськістю) (п. 1 Порядку №996). Водночас, Косівська міська рада не є органом виконавчої влади, а є органом місцевого самоврядування.
Разом із тим, згідно із пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2010 за №996, Кабінетом міністрів України рекомендовано органам місцевого самоврядування під час проведення консультацій з громадськістю та утворення громадських рад при органах місцевого самоврядування керуватися затвердженими цією постановою Порядком і Типовим положенням. Таким чином, суд погоджується із відповідачем, що положення вказаного Порядку носять рекомендаційний характер для органу місцевого самоврядування в даному випадку Косівської міської ради.
Так, пунктом 3 Порядку №996 передбачено, що з громадськістю проводяться консультації, зокрема, з питань, що стосуються суспільно-економічного розвитку держави, реалізації програм економічного, соціального і культурного розвитку.
При цьому, згідно пунктом 12 цього Порядку в обов`язковому порядку проводяться консультації з громадськістю у формі публічного громадського обговорення та/або електронних консультацій з громадськістю щодо проектів нормативно-правових актів, які: стосуються конституційних прав, свобод та обов`язків громадян; стосуються життєвих інтересів громадян, у тому числі впливають на стан навколишнього природного середовища; передбачають провадження регуляторної діяльності у певній сфері; визначають стратегічні цілі, пріоритети і завдання у відповідній сфері державного управління (у тому числі проекти державних і регіональних програм економічного, соціального і культурного розвитку, рішення стосовно їх виконання); стосуються інтересів територіальних громад, здійснення повноважень місцевого самоврядування, делегованих органам виконавчої влади відповідними радами; визначають порядок надання адміністративних послуг тощо.
Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що консультації з громадськістю проводяться в обов`язковому порядку, зокрема, з приводу розроблення та реалізації програм економічного, соціального і культурного розвитку.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» проекти рішень органів місцевого самоврядування оприлюднюються не пізніше як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.
Обставинами справи встановлено, що 19.04.2021 на офіційному веб-сайті Косівської міської ради у розділі «Оголошення» було розміщено оголошення про початок публічного громадського обговорення проекту рішення Косівської міської ради «Про припинення юридичної особи Яворів-Безульківської гімназії Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області шляхом повної ліквідації». Як вбачається із витягу даного оголошення, відповідачем вказано про те, що пропозиції та зауваження до проекту рішення будуть прийматись в письмовій формі від громадян, суб`єктів господарювання, їх об`єднань, фізичних та юридичних осіб протягом місяця.
Отже, відповідний проект рішення №644 09/2021 від 21.05.2021 був опублікований на офіційному сайті Косівської міської ради 19.04.2021.
Суд погоджується із відповідачем, що така публікація свідчить про те, що громадськість було поінформовано про можливість подання пропозицій та зауважень протягом місяця на електронну адресу Косівської міської ради, а також за допомогою засобів поштового зв`язку.
При цьому, суд переконаний, що позивач та інші жителі села Яворів були обізнані про вказану публікацію, що підтверджується як 1) наданим представником позивача до матеріалів позиву витягом з офіційного веб-сайту Косівської міської ради з оголошенням про публічне обговорення рішення про повну ліквідацію Яворів-Безульківської гімназії, так і 2) наданими представником позивача копіями колективних звернень жителів села Яворів, які були зареєстровані у Косівській міській раді 17.05.2021 та 18.05.2021, тобто до винесення оскарженого рішення. Слід зазначити, що згадані заяви підписані вчителем гімназії, головою первинної організації профспілки ОСОБА_7 за дорученням батьків учнів Яворів-Безульківської гімназії, головою ради Косівської районної організації профспілки працівників освіти і науки України, а також багатьма жителями села Яворів.
Вказане свідчить, що жителі села Яворів, яким є також і позивач, були повідомлені відповідачем про початок публічного громадського обговорення проекту рішення Косівської міської ради «Про припинення юридичної особи Яворів-Безульківської гімназії Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області шляхом повної ліквідації», а також долучились до його обговорення та надали свої зауваження, що випливає зі змісту згаданих колективних звернень.
Крім того, суд зазначає, що у згаданих зверненнях, зареєстрованих у Косівській міській раді 17.05.2021 та 18.05.2021, жителі села Яворів, вказали про необхідність врахування проживання дітей та батьків в гірській місцевості, забезпечення перевезення учнів Яворів-Безульківської гімназії у випадку її ліквідації, про забезпечення можливості продовжувати учням здобуття загальної середньої освіти тощо.
З цього приводу судом встановлено, що рішенням Косівської міської ради від 25.05.2021 за №975 11/2021 «Про внесення змін до бюджету Косівської міської територіальної громади на 2021 рік» внесено зміни до бюджетної програми 0611061 «Надання загальної середньої освіти закладами загальної середньої освіти» і виділено кошти в сумі 2 375,00 тис. грн на придбання шкільного автобуса для гірського регіону Яворівського ліцею «Гуцульшина».
Надалі, 26.06.2021 Косівський міський голова Юрій Плосконос у загальнодоступній групі «Косів.Діалог» соціальної мережі «Facebook» опублікував повідомлення про оголошений тендер Відділом освіти Косівської міської ради на закупівлю шкільного автобуса підвищеної прохідності для Яворівського ліцею «Гуцульшина», яким будуть довозитися на навчання діти, що проживають в присілках Безулька Перша, Безулька Друга та інших дальніх присілків (Безулька Третя, Буковець Другий, Терношори). Отже, судом встановлено, що до відома громадськості було доведено інформацію про закупівлю автобуса для Яворівського ліцею «Гуцульщина», який перевозитиме на навчання учнів ліквідованої Яворів-Безульківської гімназії.
Крім того, 15.07.2021 у тій же ж групі «Косів.Діалог» Косівський міський голова повідомив жителів громади, що шкільний автобус, придбаний Відділом освіти, вже прибув на територію Косівської міської ради. Таким чином, голова громади ще раз проінформував жителів, що учні, котрі навчалися в Яворів-Безульківській гімназії, будуть забезпечені доїздом на навчання до Яворівського ліцею «Гуцульщина». Водночас, як слідує із матеріалів відзиву, відповідачем розроблено маршрут регулярних спеціальних перевезень, схему маршруту, розклад руху тощо. Разом із тим, фактично на сьогодні вже здійснюється щоденний підвіз всіх дітей до та з Яворівського ліцею «Гуцульщина», тобто до і після навчального процесу у супроводі водія та відповідного вихователя .
Встановлені обставини спростовують доводи позивача про важке добирання, серед іншого, жителів (учнів) села Яворів до Яворівського ліцею «Гуцульщина», а також підтверджують те, що відповідачем були взяті до уваги зауваження жителів села Яворів, викладені в заявах, які зареєстровані у Косівській міській раді 17.05.2021 та 18.05.2021.
Також суд бере до уваги, що 42 із 54 колишніх учнів Яворів-Безульківської гімназії навчаються Яворівському ліцеї «Гуцульщина», а інші 12 учнів по бажанню батьків навчаються в інших навчальних закладах. Вказане свідчить про те, що після ліквідації Яворів-Безульківської гімназії відповідачем як засновником ліквідованого закладу забезпечено можливість учнів продовжувати здобуття загальної середньої освіти.
Суд звертає увагу на те, що забезпечення проведення громадського обговорення відповідного проекту рішення ради в соціально-освітній сфері є важливим інструментом права мешканців територіальної громади на участь в прийнятті рішення. Однак, навіть якщо погодитися з доводами позивача про те, що така процедура не була проведена належно, то, на переконання суду, така обставина не може бути безумовною підставою для скасування рішення ради, прийнятого в установленому законом порядку, якщо обставини, що передують прийняттю такого рішення, свідчать про те, що громадськості була надана можливість висловити свої пропозиції через інші механізми звернень та реалізації права на участь в прийнятті рішень. При цьому, такі обставини, в своїй сукупності свідчать про те, що відповідним органом місцевого самоврядування в достатній мірі забезпечено до прийняття рішення право усім зацікавленим особам висловитися та навести свої пропозиції. В спірному випадку, судом не встановлено фактів порушень таких демократичних процедур, як складових елементів верховенства права.
Право на інформацію для громадськості, педагогів, учнів та батьків, усіх зацікавлених осіб під час обговорення проекту рішення №644 09/2021 від 21.05.2021 було, за встановлених обставин справи, достатньо забезпечено, свідченням чого є інформація з офіційного сайту Коломийської міської ради, зафіксовані факти звернення жителів села Яворів до відповідача із зауваженнями.
Разом із тим, суд критично ставиться до твердження позивача щодо порушення оскарженим рішенням прав дітей, зокрема його сина.
Так, судом встановлено, що син позивача ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 01.09.2021 успішно відвідує та здобуває освіту у навчальному закладі Яворівський ліцей «Гуцульщина». При цьому, до даного навчального закладу (в перший клас) ОСОБА_14 зарахований на підставі наказу ліцею №3-у від 28.05.2021 згідно поданої його батьками заяви та відповідного пакету документів ще від 07.04.2021, тобто задовго до прийняття оскаржуваного рішення. Таким чином, суд погоджується із відповідачем, що останнім жодним чином не порушено право на освіту ОСОБА_14 .
Також суд констатує про помилковість посилань позивача на норми Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», оскільки в даному випадку оскаржений наказ не відноситься до регуляторних актів органу місцевого самоврядування. Так, згідно вимог статті 1 вказано Закону, регуляторний акт це, зокрема, прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.
При цьому, оскаржене рішення відповідача не відповідає жодній із вказаних ознак.
Крім того, помилковими є посилання позивача на висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 14.08.2018 по справі №359/6814/17, оскільки обставини вказаної справи не є релевантними обставинам даної адміністративної справи №300/4194/21. Так, Верховний Суд у постанові від 14.08.2018 по справі №359/6814/17 зазначив, що системний аналіз правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що рішення про ліквідацію та реорганізацію навчального закладу комунальної форми власності приймає місцева (сільська, селищна, міська) рада, у віданні якої перебуває відповідний навчальний заклад. При цьому, районна рада уповноважена бути засновником закладу та його філій, однак, не наділена повноваженнями щодо прийняття рішення про ліквідацію або реорганізацію діючого закладу освіти комунальної власності. А в межах даної адміністративної справи №300/4194/21 оскаржене рішення прийняла міська рада (Косівська), до компетенції якої, як уже зазначено судом вище, входить прийняття рішення про ліквідацію закладу освіти.
Таким чином, постанова Верховного Суду від 14.08.2018 по справі №359/6814/17 не є обов`язковою для застосування у межах даної справи.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Слід зазначити, що частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, №303-A, пункт 29).
Крім того, згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 2 даної статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів, при цьому, відповідач діяв правомірно, у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, а тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.
Враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат, понесених позивачем, відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шумей М.В.