Справа № 300/3806/22
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"03" жовтня 2022 р. справа № 300/3806/22
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку за 2017 рік та 2021 рік, та зобов`язання нарахувати і виплатити додаткові доплати передбачені постановою Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020, а також стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Либовка Анна Володимирівна (надалі по тексту також представник позивача), 27.09.2022 звернувся в суд із вказаним адміністративним позовом.
В силу правового регулювання пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України, Кодекс) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Вивчення змісту адміністративного позову та долучених до нього документів свідчить, що позовна заява не відповідає вимогам встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України з наступних підстав.
За приписами пункту 3, 5 і 8 частини 5 статті 160 коментованого Кодексу, серед іншого, у позовній заяві зазначається:
- зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;
- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
- зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).
Так, прохальна частина позовного позову, серед іншого, містить вимоги до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області щодо не виплаченої компенсації за не використану частину щорічної основної оплачуваної відпустки за 2017 рік (10 діб) в сумі 2 238,86 гривень та за 2021 рік (30 діб) в сумі 13 812,98 гривень.
Зазначаючи конкретні суми невиплати компенсації в розмірі 2 238,86 гривень і 13 812,98 гривень, позивач не розкрив зміст обґрунтованого розрахунку вказаних суми, що просить стягнути, а також не навів будь-яких відомостей про вихідні дані, які ним застосовані при обчисленні такої компенсації.
Поряд з вказаним, ОСОБА_1 обґрунтовуючи не виплату йому додаткової доплати за забезпечення життєдіяльності населяння в умовах карантинних обмежень в період з січня по червень 2021 року, та з серпня 2021 року по січень 2022 року, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020, зазначає про причини невиплати, зокрема, - "відсутність надходження коштів від головного розпорядника коштів".
Втім, ОСОБА_1 до матеріалів позову не подав суду жодних доказів, на підтвердження вказаних обставин (відсутності надходження коштів від головного розпорядника), наведених у позовній заяві та не вказав про причини неможливості їх подання таких доказів.
Також, відповідно до пункту 9 частини 5 статі 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.
ОСОБА_1 стверджуючи про протиправні дії відповідача щодо не виплати йому додаткової доплати за забезпечення життєдіяльності населяння в умовах карантинних обмежень, не розкрив фактичний і юридичний зміст обґрунтування такого порушення, а лише послався на зміст постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020.
З`ясовуючи, поряд з іншим, відповідність адміністративного позову вимогам, визначених в КАС України, необхідно вказати, що за приписами частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Зміст прохальної частини позову, поряд з іншим, містить вимогу: "Стягнути з Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку".
Суддя звертає увагу, що мотивувальна частина позову, як і решта її частин, в порушення пункту 9 частини 5 статі 160 КАС України, не містить змісту правового обґрунтування порушення в цій частині прав позивача зі сторони відповідача, його рішеннями, діями чи бездіяльністю.
В даному випадку слід мати на увазі, що обов`язок роботодавця щодо повного розрахунку/виплати із працівником всіх сум, які належать йому в день звільнення, та відповідний обов`язок роботодавця виплати середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за весь період такої несвоєчасної виплати, регламентований статтями 116 і 117 Кодексу законів про працю України (надалі по тексту також КЗпП України).
Разом з тим, положення коментованих статей КЗпП України не розкривають юридичну природу поняття "середній заробіток" і його співвідношення до поняття "заробітна плата".
У контексті вказаного суддя відзначає, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган (роботодавець) за трудовим договором виплачує працівникові за виконану ним роботу (частина 1 статті 94 КЗпП України, частина 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці").
Стаття 2 Закону України "Про оплату праці" у редакції, чинній на час звільнення у 2019 році позивача, відносила до структури заробітної плати основну та додаткову заробітну плату, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.
Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.
Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Структура заробітної плати відображена також у розробленій відповідно до Закону України "Про державну статистику" та Закону України "Про оплату праці" з урахуванням міжнародних рекомендацій у системі статистики оплати праці і стандартів Системи національних рахунків Інструкції зі статистики заробітної плати (надалі по тексту також - Інструкція), затвердженій наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5, що був зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713.
Відповідно до пункту 1.3 Інструкції для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До цього фонду, який складається з фонду основної заробітної плати, фонду додаткової заробітної плати й інших заохочувальних та компенсаційних виплат, включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат.
Суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні (пункти 3.9 Інструкції).
Отож, "середній заробіток" за час затримки розрахунку при звільненні (зокрема, і за час затримки виплати допомоги/компенсації/індексації) не належать до структури заробітної плати, тобто не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є іншою заохочувальною чи компенсаційною винагородою, що входить до такої структури.
Відповідне відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, хоч і розраховується, виходячи із середнього заробітку працівника, однак не є заробітною платою.
Аналогічні чи близькі за змістом висновки висловлені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 (пункт 34); від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (пункт 60) і від 18 березня 2020 року у справі №711/4010/13-ц (пункт 53).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Відтак, суд вважає, що позивачем заявлено третю позовну вимогу щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку, за яку позивач не звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 "Про судовий збір".
Таким чином, позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку, за змістом який визначив ОСОБА_1 , є позовною вимогою немайнового характеру
Судові витрати за приписами частин 1 та 2 статті 132 КАС України складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно частини 1 статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
В силу правового регулювання частини 1 статті 4 коментованого Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Абзацом 6 підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлена ставка судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 01.01.2022 становить 2 481,00 гривень.
Як суддя відзначив вище по тексту ухвали позовна вимога щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку є позовною вимогою немайнового характеру.
Тому, враховуючи положення частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" сплаті підлягає судовий збір в розмірі 992,40 гривень.
За наявності вказаних вище недоліку, позовна заява не відповідає вимогам частини 3 статті 161 КАС України.
За приписами частин 1, 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
У зв`язку із викладеним, відповідно до частин 1, 2 статті 169 КАС України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України.
На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку за 2017 рік та 2021 рік, та зобов`язання нарахувати і виплатити додаткові доплати передбачені постановою Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020, а також стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку, - залишити без руху.
2. Встановити позивачу з дня вручення цієї ухвали десятиденний строк для усунення вказаних в описовій частині ухвали недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема:
2.1. необхідно надати в суд уточнену позовну заяву (у двох примірниках), в якій вказати:
- зміст обґрунтованого розрахунку і вихідні дані, які позивачем застосовані при обчисленні сум компенсації за не використану частину щорічної оплачуваної відпустки за 2017 рік (10 діб) в розмірі 2 238,86 гривень та за 2021 рік (30 діб) в розмірі 13 812,98 гривень;
- фактичний і юридичний зміст правового обґрунтування порушення прав позивача зі сторони відповідача, його рішеннями, діями чи бездіяльністю, в частині:
а) не виплати додаткової доплати за забезпечення життєдіяльності населяння в умовах карантинних обмежень, окрім посилання на таку доплату, яка визначається постановою Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020;
б) стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.
2.2. належним чином засвідчених відповідно до частини 5 статті 94 КАС України копій документів (у двох примірниках), на підтвердження обставини:
- не виплати відповідачем додаткової доплати за забезпечення життєдіяльності населяння в умовах карантинних обмежень в період з січня по червень 2021 року, та з серпня 2021 року по січень 2022 року, у зв`язку із відсутністю надходження коштів від головного розпорядника коштів.
2.3. надати в суд платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 992,40 гривень.
Роз`яснити, що в разі неусунення недоліків у визначений строк позовна заява буде повернена.
Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Чуприна О.В.