Справа № 640/30279/21
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

30 вересня 2022 року справа №640/30279/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ЛАГОС ГРУП» (далі по тексту позивач, ТОВ «ЛАГОС ГРУП»)
доГоловного управління ДПС у Київській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС у Київській області)
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03 березня 2021 року №3714/0901
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, у зв`язку з незаконністю застосування до ТОВ «ЛАГОС ГРУП» штрафних санкцій відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ТОВ «ЛАГОС ГРУП» не здійснювалось зберігання спирту, та, зокрема: з врахуванням наданих видаткової накладної, податкової накладної та сертифікату якості постачальника було поставлено товар - розчинник органічний універсальний «РОУХІМ за кодом УКТЗЕД «розчинники та розріджувачі складні органічні, в інших товарних позиціях не зазначені; готові суміші для видалення фарб або лаків: інші», що не належить до жодного спирту та коду УКТ ЗЕД 2207.

Крім того, позивач наголошує, що фактична перевірка ТОВ «ЛАГОС ГРУП» проведена за відсутності конкретної підстави для її проведення, передбаченої у пункті 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, що свідчить про протиправність складання акта перевірки та винесення податкового повідомлення-рішення.

Позивач звертає увагу, що ГУ ДПС у м. Києві 13 січня 2021 року була проведена фактична перевірка з питань дотримання законодавства про обіг підакцизних товарів у зв`язку із проведенням операцій ТОВ «ЛАГОС ГРУП» з придбання розчинника органічний універсальний «РОУХІМ» у ТОВ «Метхім Трейд» за кодом УКТЗЕД у кількості 18 430,3 кг на загальну суму 764 783,72 грн., жодних порушень щодо обігу підакцизних товарів встановлено не було; висновок експерта, на який містить посилання у акті перевірки, не стосується обставин вищезазначеної поставки товару, більш того він визнаний судом недопустимим доказом.

На переконання позивача, відсутні жодні належні та допустимі докази того, що розчинник органічний універсальний «РОУХІМ», який зберігався позивачем під час фактичної перевірки, є саме спиртом; відповідач та Державна митна служба України (на лист якої міститься посилання у Акті перевірки) не мають повноважень перекласифіковувати товар, який поставлений позивачу від ТОВ «Метхім трейд» за новим кодом УКТЗЕД або ж визначити, що даний товар є спиртом на підставі суб`єктивних припущень; судовими інстанціями неодноразово був встановлений факт, що розчинник органічний універсальний «РОУХІМ, виробником якого є ТОВ «Рівне-Етил», не є спиртом.

Ухвалою від 27 жовтня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/30279/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про безпідставність позовних вимог, підтримавши висновки акта перевірки.

Середі іншого відповідач вказав, що підставою для проведення фактичної перевірки позивача слугував лист Державно митної служби України від 29 грудня 2020 року №08-15/1-04/8.16/17840, яким визначено класифікацію зразків розчинника органічного універсального «Роухім» за кодом УКТ ЗЕД 2207 280090, відібраних у виробництва в рамках кримінального провадження та описання у висновку комплексної судової експертизи Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 22 грудня 2020 року №КСЕ-19/111-20/61529.

Як зазначено у відзиві, згідно з висновком зразки розчинника органічного універсального «Роухім» є розчинниками на основі спирту етилового, об`ємний вміст якого становить більше 90%; зазначеним листом Державно митної служби України доведено переліку суб`єктів господарювання, які задіяні в ланцюжку придбання у виробника розчинника органічного універсального «Роухім», для організації проведення перевірок, зокрема і ТОВ «ЛАГОС ГРУП».

При цьому суд звертає увагу, що відповідач подав відзив низької якості, а місцями взагалі нечитаємий, що унеможливлює розглянути усі доводи відповідача.

Крім того, суд відхиляє у якості доказів долучені до відзиву документи, оскільки вони не засвідчені в установленому порядку та нечитаємі, а саме більша частина наданих документів це затемнені та чорні аркуші паперу.

У відповіді на відзив позивач акцентував увагу на окремих моментах позовної заяви та просив задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 03 березня 2021 року №3714/0901 за порушення абзацу двадцять першого статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального» та підпункту 2.1 пункту 2 Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання, затвердженого наказом ДПА України від 18 травня 2002 року №251, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та абзацу шістнадцятого частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального» до ТОВ «ЛАГОС ГРУП» застосовані штрафні санкції у розмірі 764 783,72 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта від 11 лютого 2021 року №1611/10-36-09-00-10-37063202 про результати фактичної перевірки (далі по тексту акт перевірки).

В акті перевірки зафіксовані такі обставини: «ТОВ «Лагос груп» здійснює господарську діяльність за адресою: м. Бровари , вул. Незалежності, буд.53/4, основний вид діяльності - виробництво іншої хімічної продукції; спільно із співробітниками ГУ ДФС у м. Києві в складському приміщенні за адресою: м. Бровари, вул. Незалежності, буд.53/4, виявлено на зберіганні рідину з характерним запахом спирту в кількості 52 770 літрів в 56 ємностях, у тому числі універсальний «Роухім» в кількості 18 430,3 кг.

Згідно наданих платником до перевірки документів встановлено, що ТОВ «Лагос груп» згідно договору поставки від 27.10.2020 №2020/10/27, видаткової накладної від 27.11.2020 №16, товарно-транспортної накладної від 27.11.2020 здійснено придбання розчинника органічного універсального «Роухім» код УКТ ЗЕД в кількості 18 430,30 кг на загальну суму 764 783,72 грн. у ТОВ «Метхім Трейд» (код ЄДПОУ 4102379).

Залишки на складі зазначеного вище розчинника в кількості 18 430,3 кг підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 281.

Разом з тим на дату проведення перевірки ТОВ «Лагос груп» до органу ДПС не надано повідомлення за формою 20-ОПП про зареєстровані об`єкти оподаткування, через які проводиться діяльність (неосновне місце обліку), чим порушено п.63.3. ст.63 Податкового кодексу України.

Згідно з висновком комплексної судової експертизи матеріалів, речовин і виробів та судової товарознавчої експертизи Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 22.12.2020 №КСЕ-19/111-20/61529 (далі - Висновок експерта), зразки розчинника органічного універсального «Роухім» є розчинниками на основі спирту етилового, об`ємний вміст якого становить більше 90%. За результатами розгляду Висновку експерта, листом Державної митної служби України визначено, що класифікацію вказаного розчиннику здійснювати за кодом згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до п.2.1. п.2. Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання, затвердженого наказом ДПА України від 28.05.2002 №251 (далі - Порядок №251) до Єдиного реєстру вносяться місця зберігання спирту суб`єктів підприємницької діяльності, які отримують спирт для забезпечення виробничих та інших потреб, якщо його кількість перевищує 100 декалітрів за квартал.

Разом з тим на дату проведення перевірки у ТОВ «Лагос груп» відсутня довідка про внесення місця зберігання спирту до Єдиного реєстру, чим порушено вимоги п.п.2.1. п.2. Порядку №251 та абз.21 ст.1 Закону №481.

Слідчим ДФС у м. Києві вилучено зазначену рідину та відібрано зразки для проведення експертного дослідження.

За результатами експертизи буде прийнято додаткове рішення щодо зберігання вищезазначеної рідини в місцях, не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання».

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, Окружний адміністративний суд міста Києва керується такими мотивами.

Одним із аргументів позивача для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є проведення фактичної перевірки ТОВ «ЛАГОС ГРУП» за відсутності підстав для її проведення відповідно до пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, тобто незаконність фактичної перевірки.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18, оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства про проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постанові від 22 вересня 2020 року у справі №520/8836/18 Верховний Суд висловив правову позицію про те, що при оскарженні податкового повідомлення-рішення платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність такого рішення. Таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 22 вересня 2020 року у справі №520/8836/18, а саме: невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом, встановлені обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, беручи до уваги позицію Верховного Суду, у межах спірних правовідносин першочергово суду належить надати правову оцінку доводам позивача про незаконність фактичної перевірки ТОВ «ЛАГОС ГРУП», оскільки встановлені обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для його скасування.

Як видно зі змісту акта фактичної перевірки, перевірку позивача проведено відповідно до наказу ГУ ДПС у Київській області від 01 лютого 2021 року №167-П та направлень від 01 лютого 2021 року №№363/10-36-09-00, 366/10-36-09-00.

Однак, суд звертає увагу, що відповідач не надав суду належним чином засвідченої копії наказу ГУ ДПС у Київській області від 01 лютого 2021 року №167-П та направлень від 01 лютого 2021 року №№363/10-36-09-00, 366/10-36-09-00, а надані з відзивом документи суд відхилив, про що зазначено вище.

Відповідно до вимог підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пункт 80.2 статті 80 Податкового кодексу України встановлює, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з вказаних підстав.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, посилаючись на підпункт 80.2.5 пункт 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, указав підставою для проведення фактичної перевірки лист Державно митної служби України від 29 грудня 2020 року №08-15/1-04/8.16/17840, яким визначено класифікацію зразків розчинника органічного універсального «Роухім» за кодом УКТ ЗЕД 2207 280090, відібраних у виробництва в рамках кримінального провадження та описання у висновку комплексної судової експертизи Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 22 грудня 2020 року №КСЕ-19/111-20/61529.

Так, згідно з підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка проводиться у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Отже, у контексті спірних правовідносин фактична перевірка ТОВ «ЛАГОС ГРУП» може бути проведена у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення ТОВ «ЛАГОС ГРУП» вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, цільового використання спирту платниками податків, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту.

Відповідно до частини другої статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду жодних належних доказів, які б підтверджували наявність підстав для проведення фактичної перевірки ТОВ «ЛАГОС ГРУП» на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, зокрема доказів наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення ТОВ «ЛАГОС ГРУП» вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, цільового використання спирту платниками податків або здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту.

Позивач надав копію листа Державно митної служби України від 29 грудня 2020 року №08-15/1-04/8.16/17840, на який посилається відповідач; зі змісту цього листа вбачається, що він написаний у відповідь на лист Державної податкової служби України від 23 грудня 2020 року №14572/5/99-00-09-01-02-05 про класифікацію відповідно до УКТЗЕД зразків продукції 1-3, які описані у висновку комплексної судової експертизи матеріалів, речовин і виробів та судової товарознавчої експертизи Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 22 грудня 2020 року №КСЕ-19/111-20/61529.

У цьому листі зазначено, що класифікацію зразків 1-3, хімічний склад яких описаний у висновку експерта необхідно здійснювати за кодом 2207 20 00 90 тому, що додані до спиту добавки етиленгліколь, 2-пропанол, етилацетат та барвник призначені для денатурації спирту, а не для створення спеціального розчинника з наперед заданими особливими/унікальними властивостями. Перераховані вище добавки додані в малих кількостях і ці добавки не змінюють властивості етилового спирту як розчинника.

Дослідивши зміст листа Державно митної служби України від 29 грудня 2020 року №08-15/1-04/8.16/17840, суд звертає увагу, що в ньому відсутня інформація про порушення ТОВ «ЛАГОС ГРУП» вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, цільового використання спирту платниками податків, або здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту.

Що стосується посилання відповідач на висновок комплексної судової експертизи матеріалів, речовин і виробів та судової товарознавчої експертизи Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 22 грудня 2020 року №КСЕ-19/111-20/61529, суд зауважує, що відповідач не надав належним чином засвідченої та читаємої копії такого висновку, в якому б містилась інформація про порушення ТОВ «ЛАГОС ГРУП» вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту.

У справі також відсутні будь-які інші докази щодо можливих порушень позивачем вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, зокрема Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального».

Таким чином, у справі відсутні докази на підтвердження обставин, які можуть бути підставою для проведення фактичної перевірки ТОВ «ЛАГОС ГРУП» на підставі підпункту 80.2.5 або іншого підпункту пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Крім того, суд звертає увагу, що в акті перевірки зафіксовано, що спільно зі співробітниками ГУ ДФС у м. Києві в складському приміщенні за адресою: м. Бровари, вул. Незалежності, буд. 53/4, виявлено на зберіганні рідину з характерним запахом спирту в кількості 52 770 літрів в 56 ємностях, у тому числі універсальний «Роухім».

Тобто, співробітники відповідача провели перевірку складського приміщення ТОВ «ЛАГОС ГРУП» за адресою: м. Бровари, вул. Незалежності, буд. 53/4, спільно з співробітниками ГУ ДФС у м. Києві, однак, Податковий кодекс України не передбачає такого сумісного порядку проведення фактичної перевірки.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що фактична перевірка ТОВ «ЛАГОС ГРУП» у межах спірних правовідносин здійснена за відсутності підстав, визначених пунктом 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, тобто є незаконною.

З огляду викладену вище правову позицію Верховного Суду та незаконність фактичної перевірки ТОВ «ЛАГОС ГРУП», суд приходить до таких висновків:

- проведена фактична перевірка ТОВ «ЛАГОС ГРУП» не породжує правових наслідків, зокрема у вигляді оформлення результатів перевірки;

- акт про результати фактичної перевірки від 11 лютого 2021 року №1611/10-36-09-00-10-37063202 відповідно до частини другої статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України є недопустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом;

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 03 березня 2021 року №3714/0901 не може вважатись правомірним.

При вирішенні цього спору суд вважає, що встановлені обставини щодо незаконної перевірки позивача, за наслідками якої прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про його протиправність.

Враховуючи викладене, оскільки у межах спірних правовідносин не було підстав на проведення фактичної перевірки ТОВ «ЛАГОС ГРУП», суд приходить до висновку про відсутність підстав для аналізу висновків акта перевірки про ймовірні порушення позивачем абзацу двадцять першого статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального» та підпункту 2.1 пункту 2 Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання, затвердженого наказом ДПА України від 18 травня 2002 року №251, адже такий акт перевірки вважається доказом, здобутим з порушенням закону.

Зазначене узгоджується із позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 12 серпня 2020 року у справі №160/2116/19, від 22 вересня 2020 року у справі №520/8836/18.

З урахуванням викладеного суд також не надає правової оцінки доводам сторін з приводу ймовірного порушення позивачем абзацу двадцять першого статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального» та підпункту 2.1 пункту 2 Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання, затвердженого наказом ДПА України від 18 травня 2002 року №251.

Отже, податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 03 березня 2021 року №3714/0901 є протиправним та підлягає скасуванню.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач не довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлень-рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «ЛАГОС ГРУП» підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги задоволено, на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАГОС ГРУП» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 03 березня 2021 року №3714/0901.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАГОС ГРУП» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 11 471,77 грн. (двадцять дві тисячі сімсот гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАГОС ГРУП» (02095, м. Київ, вул. Ахматової, буд.45 кв. 95; ідентифікаційний код 37063202);

Головне управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5-А; ідентифікаційний код 43141377).

Суддя В.А. Кузьменко