Справа № 160/10099/22
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу №607 к від 21.06.2022 року, -
13 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №607 к від 21.06.2022 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого інспектора відділення кадрового забезпечення ППСПОП "Дніпро-1" Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 31 травня 2022 року позивач звернувся до КП «Слобожанська Центральна лікарня» у зв`язку з погіршенням свого самопочуття. З 01.06.2022 року, відповідно до листка непрацездатності, позивач знаходився на офіційному лікарняному. 02.06.2022 року позивача викликало керівництво ППСПОП «Дніпро-1» на чолі з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і повідомили, що його включили до складу операції Об`єднаних сил 03.06.2022 року. На що позивачем було повідомлено керівництво, що він знаходиться на лікарняному і не може бути включений до складу ООС. Згодом позивачу стало відомо, що за фактом невиїзду позивача до ООС проводиться службове розслідування. На підставі висновку службового розслідування, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №607 к від 21.06.2022 року за порушення службової дисципліни, недотримання вимог п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» п.5, п.6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилось, зокрема, у несвоєчасному повідомленні ОСОБА_1 безпосереднього керівника про перебування його на лікарняному, до старшого інспектора відділення кадрового забезпечення ППСПОП «Дніпро-1» Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у виді догани. На думку позивача, службове розслідування, яким встановлено факт порушення позивачем службової дисципліни, проведено поверхнево, не об`єктивно та упереджено, а висновки про порушення позивачем службової дисципліни зроблені помилково, оскільки відсутні ознаки вчинення дисциплінарного проступку. Позивач вважає, що оскаржуваний наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани є необгрунтованим та незаконним, оскільки дисциплінарного правопорушення (проступку) позивач не вчиняв, а дисциплінарна комісія дійшла помилкового висновку, оскільки порушення, зазначені у висновку, а саме той факт, що позивачем несвоєчасно повідомлено про своє перебування на лікарняному керівництво полку, що призвело до його невиїзду до району проведення операції Об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей до складу угрупування Об`єднаних сил, відповідно до вимог наказу ГУНП від 02.06.2022 № 607 о/с дек та ШТ НПУ від 01.06.2022 № 1522 дск - не відповідають дійсності та не вказують на вчинення дій, які не сумісні з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського та підривають довіру до позивача як до носія влади та поліції в цілому.
На думку позивача, перебування на лікарняному з 31.05.2022 року та не відбуття до ООС 03.06.2022 року не тягне за собою жодних негативних наслідків. Також зауважив, що висновок службового розслідування не містить жодного посилання на порушення позивачем будь-яких нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів чи посадових обов`язків, які б вказували на непрофесійне виконання позивачем службових обов`язків. Тому позивач вважає, що наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №607 к від 21.06.2022 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , з 25.02.2019 року працює на посаді старшого інспектора відділення кадрового забезпечення полку патрульної служби поліції особливого призначення (далі - ППСПОП) «Дніпро-1» Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
03.06.2022 до керівництва Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшла доповідна записка командира полку ПСПОП «Дніпро-1» ГУНП полковника поліції ОСОБА_3 (внх № 449/103/33-2022) про несвоєчасне повідомлення старшим інспектором відділення кадрового забезпечення полку ГСПОП «Дніпро-1» ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1 керівництва полку щодо свого перебування на лікарняному, що призвело до його невиїзду до району проведення операції Об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей до складу угрупування Об`єднаних сил відповідно до вимог наказу ГУНП від 02.06.2022 № 607 о/с дек та ШТ НПУ від 01.06.2022 № 1522 дек.
07.06.2022 року наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №836 призначено проведення службового розслідування відносно позивача.
За результатами даного службового розслідування 21.06.2022 заступником начальника ГУНП затверджено відповідний висновок.
За результатами проведеного службового розслідування уповноваженими особами складено висновок службового розслідування від 21.06.2022 року, яким встановлено факт недотримання ОСОБА_1 , вимог п. 1 ч.1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», п.5, п.6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилося у несвоєчасному повідомленні безпосереднього керівника про перебування на лікарняному, знаходженні, під час хвороби, на робочому місці, що призвело до включення останнього до списків поліцейських, які відряджаються до району проведення операції Об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областе до складу угрупування Об`єднаних сил та запропоновано за порушення службової дисципліни застосувати до старшого інспектора відділення кадрового забезпечення ППСПОП «Дніпро-1» Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді догани.
На підставі висновку вказаного службового розслідування, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №607 к від 21.06.2022 року за порушення службової дисципліни, недотримання вимог п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» п.5, п.6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилось у несвоєчасному повідомленні безпосереднього керівника про перебування на лікарняному, знаходженні з невстановлених причин під час хвороби на робочому місці, що призвело до включення до списків поліцейських, які відряджаються до району проведення операції Об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей до складу угрупування Об`єднаних сил, в умовах воєнного стану, тобто вчинення дій, які не сумісні з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського, та, як наслідок, підривають довіру до нього як до носія влади та до поліції в цілому, враховуючи характер проступку, обставини, за які він був вчинений, до старшого інспектора відділення кадрового забезпечення ППСПОП «Дніпро-1» Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.
З наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №607 к від 21.06.2022 року позивач ознайомлений 28 червня 2022 року.
Не погодившись з притягненням до дисциплінарної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
У своїй діяльності поліція відповідно до частини першої статті 3 Закону № 580-VIII керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Частинами першою, другою статті 19 Закону № 580-VIII передбачено, що в разі вчинення протиправних діянь, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Закон України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" набрав чинності 07 жовтня 2018 року.
Згідно з преамбулою Дисциплінарного статуту Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Відповідно до частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Аналіз наведених вище положень Дисциплінарного статуту дає підстави для висновку, що порушенням поліцейським службової дисципліни вважається невиконання чи неналежне виконання ним обов`язків, визначених статтею 1 цього Статуту, у тому числі, основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону № 580-VIII.
Частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту закріплено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
За приписами частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється (частина п`ята статті 13).
Як обумовлено частинами першою та другою статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Разом із тим, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Відповідно до приписів статті 14 Дисциплінарного статуту, з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.
Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Пунктом 2 розділу ІІ Порядку № 893 визначено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку № 893, підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Згідно з пунктом 4 розділу VI Порядку № 893, в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування, зокрема: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.
У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: - висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено. У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування; - вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку;- відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; - запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування (пункт 5 розділу VI Порядку).
Наведені приписи узгоджуються з положеннями статей 15, 19 Дисциплінарного статуту.
Відповідно до пункту 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року №1179 (далі - Правила), ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки й порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Згідно з абз. 1, 2, 5 пункту 1 розділу II Правил, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятим: відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законам України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актам законодавства України.
Правила етичної поведінки поліцейських вимагають від кожного співробітника суворо та неухильно дотримуватись Конституції України, законів України, виконання вимог статутів, нормативних актів Міністерства внутрішніх справ України, працівник поліції має бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності.
При цьому, одним із принципів етики працівників Національної поліції є гідна поведінка, що охоплює: повагу до гідності інших осіб; ввічливість та дотримання високої культури спілкування; доброзичливість і запобігання виникненню конфліктів; недопущення дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників Національної поліції. Поведінка працівника Національної поліції завжди й за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму й морально-етичним принципам.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 07 березня 2019 року (справа № 819/736/18), в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, установлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.
Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.
Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 року по справі № 815/4478/16.
Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Адміністративний суд у силу вимог частини другої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.
В свою чергу, суб`єкт владних повноважень, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.
Такий висновок зазначений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 640/9717/19.
Згідно з висновком службового розслідування від 21.06.2022 року, членами комісії встановлено, що 02.06.2022 року до ППСПОП «Дніпро-1» ГУНП надійшла ШТ НПУ від 01.06.2022 № 1522 дск про проведення відрядження поліцейських ППСПОП «Дніпро-1» ГУНП в Дніпропетровській області, що включені до складу сил та засобів Об`єднаних сил по виконанню заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, з метою забезпечення належного виконання завдань, визначених Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України па тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.
Відповідно до вимог ШТ ГУНП від 01.06.2022 № 1522 дск, складено та наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 02.06.2022 № 607 о/с дск затверджено списки поліцейських ППСПОП «Дніпро-1» ГУНП, які повинні вибути у відрядження 03.06.2022 до зони проведення ООС. До вказаних списків було включено капітана поліції ОСОБА_1 , про що йому 02.06.2022 о 12 год. 20 хв. було особисто повідомлено командиром полку полковником поліції ОСОБА_3 , у присутності безпосереднього керівника, начальника відділення кадрового забезпечення капітана поліції ОСОБА_2 .
У своєму поясненні старший інспектор відділення кадрового забезпечення полку ПСПОП «Дніпро-1» ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (уродженець м. Дніпропетровська, освіта вища, на службі в НПУ з 07.11.2015, у займаній посаді з 25.02.2019, дисциплінарних стягнень не має), пояснив, що 31.05.2022 він звернувся до КП «Слобожанська центральна лікарня» у зв`язку з погіршенням свого самопочуття та з 01.06.2022 він знаходився на лікарняному.
З висновку вбачається, що 02.06.2022 року керівництвом полку позивачу було особисто доведено, що він включений до списків на відрядження 03.06.2022 до зони ООС, на що останній повідомив, що знаходиться на лікарняному.
У ході проведення службового розслідування встановлено, що 31.05.2022 позивач звернувся до КП «Слобожанська центральна лікарня» ССР» із скаргами на загальну слабкість, закладеність носа, головний біль, підвищення температури до 37,3 оС. Після огляду капітана поліції ОСОБА_1 лікарем-терапевтом ОСОБА_4 останньому було призначено лікування амбулаторно, надано звільнення від службових обов`язків та призначено наступний огляд на 03.06.2022.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу № 15 від 01.06.2022, видану КП «Слобожанська центральна лікарня» ССР», ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні та отримав звільнення від службових обов`язків з 01.06.2022 по 04.06.2022. Приступити до виконання службових обов`язків позивач повинен був з 05.06.2022.
У своєму поясненні начальник ВКЗ ППСПОП «Дніпро-1» ГУНП - капітан поліції ОСОБА_5 зазначила, що на виконання ШТ НПУ від 01.06.2022 № 1522 дск були складені та затверджені керівництвом списки особового складу поліцейських, які повинні відбути у відрядження. До списку поліцейських, які мали бути відряджені до зони проведення ООС, було включено її підлеглого, старшого інспектора відділення кадрового забезпечення ППСПОП «Дніпро-1» ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 . Пояснила, що дані списки складалися виходячи з наявного в строю особового складу поліцейських. На момент складання списків інформації щодо перебування капітана поліції ОСОБА_1 на лікарняному не було, особисто безпосередньому керівнику останній не доповідав про погане самопочуття та перебування на лікарняному.
Також в ході службового розслідування було встановлено, що 02.06.2022 року о 12 год. 20 хв. командир полку полковник ОСОБА_3 викликав до себе капітана поліції ОСОБА_1 та в його присутності довів йому інформацію про відрядження, проте ОСОБА_1 щодо перебування на лікарняному йому не доповів.
Того ж дня, лише о 15 год. 03 хв. ОСОБА_3 отримав на месенджер «Telegram» від капітана поліції ОСОБА_1 фото «Довідки про непрацездатність особи рядового і начальницького складу №15, виданої КП «Слобожанська центральне лікарня» ССР», згідно з якою позивач з 01.06.2022 перебував на амбулаторному лікуванні з діагнозом ГРВЗ.
Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що фактично 31.05.2022, 01.06.2022 та 02.06.2022 капітан поліції ОСОБА_1 перебував на робочому місці в розташуванні полку, виконував свої службові обов`язки, був присутній на ранкових та вечірніх шикуваннях, будь-яких зовнішніх ознак захворювання не мав, на стан здоров`я не скаржився і про те, що перебував на лікарняному керівництву не доповідав.
Перебування капітана поліції ОСОБА_1 на службі 31.05.2022, 01.06.2022 та 02.06.2022 підтверджується також стройовими записками та свідченнями поліцейських, які у вказаний період часу перебували на шикуванні особового складу, копії яких долучені до матеріалів справи.
Факт перебування позивача з 31.05.2022 по 02.06.2022 на робочому місці підтверджено самим позивачем у позовній заяві.
Також, згідно з Журналом реєстрації вихідних документів, створених установок ППСПОП «Дніпро-1» ГУНП в Дніпропетровській області інв. № 636 від 09.08.2021, капітан поліції ОСОБА_1 здійснював реєстрацію вихідної документації 02.06.2022, що також підтверджує факт його перебування на службі.
Крім того, відповідно до службової характеристики від 20.06.2022 року, за весь період служби в підрозділі капітан поліції ОСОБА_1 відряджався до зони проведення ООС у складі зведеного загону ППСПОП «Дніпро-1» ГУІІП лише один раз, у період з 10.12.2019 по 08.02.2020. З 2020 року від службових відряджень в зону ООС систематично та категорично відмовляється, посилаючись на сімейні обставини або на власне небажання виконувати службові обов`язки в зоні ООС. Систематично хворіє, з січня 2022 на лікарняному з різними діагнозами перебував чотири рази, що в загальній кількості становить 38 діб. Неодноразово уникав відрядження, як поліцейський ППСПОП «Дніпро-1» ГУНП в Дніпропетровській області, що включені до складу сил та засобів Об`єднаних сил по виконанню заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, з метою забезпечення належного виконання завдань, визначених Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях. За час служби серед колективу зарекомендував себе як ненадійний, скритний та неконтактний товариш. Авторитетом та повагою в колективі не користується. Не замислюється над своєю поведінкою та не аналізує і не визнає своїх помилок, до останнього залишається при своїй думці.
Також матеріалами службового розслідування підтверджено факти контактування позивача з колегами по службі під час лікарняного, тобто у період, коли позивач був звільнений від виконання службових обов`язків, що також підтверджує факт перевищення останнім службових повноважень, що є порушенням абзацу 3 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейський зобов`язаний вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника. Також п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що поліцейський зобов`язаний утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.
Суд, розглядаючи цю справу, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях встановлював наявність порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), коли у процесі одержання доказів обмежувалися права і свободи, гарантовані Конвенцією, зокрема її статтею 6 "Право на справедливий суд", статтею 8 "Право на повагу до приватного і сімейного життя". Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (параграф 34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії від 9 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі Шабельника проти України від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканність житла (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Розумний сумнів не є сумнівом, що базується на чисто теоретичній можливості чи викликаний для уникнення негативних висновків. Суд повинен спиратися на всі елементи наданих йому доказів чи у разі потреби на ті, які він зможе офіційно отримати.
Таким чином, під час судового розгляду справи підтвердився факт порушення службової дисципліни з боку позивача, вчинення дисциплінарного проступку: несвоєчасне повідомлення керівництву підрозділу про перебування на лікуванні.
Позивачем не надано суду доказів, які б спростовували інформацію, яка наведена у вказаних вище письмових документах.
У свою чергу, позивач, вчиняючи порушення службової дисципліни, не передбачив негативні наслідки для авторитету служби Національної поліції України і діяв протиправно. Такі дії позивача, в тому числі зважаючи на те, що він є офіцером кадрового підрозділу ППСПОП «Дніпро-1», є негативним прикладом для працівників та поліцейських, що негативно впливає на загальний стан службової дисципліни та її підтримання у належному стані та на репутацію звання поліцейського. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у недотриманні службової дисципліни, вчинення дій, які підривають авторитет Національної поліції України, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях позивачів ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни. Вказані обставини позивачем не спростовані та не можуть вважатися припущеннями, оскільки підтверджуються наявними матеріалами службового розслідування.
Зважаючи на викладене вище, відповідачем в повній мірі дотримано порядок та процедуру проведення службового розслідування, накладення дисциплінарного стягнення. Вина позивача у порушенні службової дисципліни повністю доведена в ході службового розслідування.
Судом під час розгляду справи встановлено, що відповідач, приймаючи наказ про накладення дисциплінарного стягнення на підставі висновків службового розслідування, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.
Суд зазначає, що відповідачем під час обрання виду дисциплінарного стягнення дотримано необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), враховуючи те, яким чином позивач порушив службову дисципліну, присягу та правила службової етики, а також те, що ціллю дисциплінарного стягнення є виховання поліцейського, який його вчинив, а також запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
За наведених підстав та вказаних правових норм, позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу №607 к від 21.06.2022 року відмовити.
Розподіл судових витрат у справі не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник