Справа № 348/1560/21
Суддя: Грещук Р. П.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1560/21

26 вересня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретарів - Нагорняк Г.М., Кушнірчук М.Д.,

з участю: представника позивача, адвоката - Капака В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Надвірна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення.

Просив поновити йому строк на оскарження постанов серії БАБ №964128 від 04.05.2021 року та серії ГАВ №209528 від 04.05.2021 року про накладення адміністративних стягнень, оскільки він пропущений з поважних причин, скасувати вказані постанови, провадження у даних справах закрити, а також стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача документально підтверджені судові витрати по справі.

Згідно ухвали суду від 01.06.2022 року постановлено замінити відповідача по даній справі - Надвірнянський РВП ГУНП в Івано-Франківській області на Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

В судовому засіданні представник позивача вимоги ОСОБА_1 підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області в судове засідання не прибув, однак надіслав на адресу суду відзив на адміністративний позов, в якому просить прийняти і розглянути його та врахувати дані заперечення під час прийняття рішення у справі №348/1560/21.

Разом з тим, суд зазначає, що у прохальній частині відзиву на позов, представник відповідача просить «… відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі», хоча позивачем по справі являється ОСОБА_1 .

Вислухавши представника позивача, вивчивши відзив на позов, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.77 КАС України, і на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для вирішення справи та за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У відповідності до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається із матеріалів справи, одночасно із поданням адміністративного позову до суду, позивачем також подано заяву про поновлення строку звернення до суду.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що 09.07.2021 року поштою на адресу його представника, адвоката Капака В.М. надійшов лист з Надвірнянського РВ ДВС, в якому у відповідь на адвокатський запит було надано дві постанови серії БАБ №964128 від 04.05.2021 року та серії ГАВ №209528 від 04.05.2021 року.

Позивач вказує, що копію оскаржуваних постанов йому на місці не вручили. Постанови були винесенні 04.05.2021 року, а 06.05.2021 року - подана заява на отримання їх копій, що на його думку підтверджує, що їх йому не вручали.

Зазначає, що в зв`язку з наведеним, позов подається в десятиденний строк з дня отримання постанов, тому вважає, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржувані постанови БАБ №964128 від 04.05.2021 року та серії ГАВ №209528 від 04.05.2021 року були складені працівником поліції відносно ОСОБА_1 в присутності останнього, однак належних та достатніх доказів їх вручення позивачу в них не міститься.

В подальшому копії даних постанов було отримано представником позивача, шляхом їх надіслання Надвірнянським РВ ДВС на адвокатський запит, які згідно витягу відстеження поштового відправлення отримані лише 09.07.2021 року (а.с.10-16).

Крім того суд звертає увагу, що згідно п.3 розділу VI Прикінцевих положень КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Таким чином, згідно ст.121 КАС України пропущений ОСОБА_1 строк оскарження постанов серії БАБ №964128 від 04.05.2021 року та серії ГАВ №209528 від 04.05.2021 року, на переконання суду слід поновити, як такий, що пропущений з поважних причин.

Як передбачено ч.1 ст.126 КУпАП, відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, і тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.443 КУпАП, відповідальність визначена за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, та тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні з`ясовано, що постановою інспектора СРПП №1 (м.Яремче) сержанта поліції Ілитчука А.В., серії БАБ №964128 від 04.05.2021 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., за те, що він 04.05.2021 року о 11 год. 48 хв. в м.Яремче, неподалік АЗС «WOG», керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перетнув вузьку суцільну лінію розмітки 1.1, з виїздом на смугу зустрічного руху. При перевірці документів у водія було відсутнє посвідчення водія відповідної категорії.

Крім того, постановою інспектора СРПП №1 (м.Яремче) сержанта поліції Ілитчука А.В., серії ГАВ №209528 від 04.05.2021 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.443 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., за те, що він «… 04.05.2021 року близько 13 год. 41 хв. в магазині «Черда» по вул.Свободи перебував без засобів індивідуального захисту, а саме без захисної маски чи распіратора».

Однак, як перевірено в ході судового розгляду справи, з постанов не вбачається, передбачених ст.251 КУпАП доказів щодо вчинення ОСОБА_1 порушень ПДР України та правил щодо карантину людей.

У своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що поліцейський не надав доказів здійснення ним порушення, те що в графі «до постанови додається» нічого не зазначено, та не вказано, яку норму закону він порушив. Також зазначає, що магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не знаходиться в АДРЕСА_1 , і події мали місце о 11 год. 48 хв.

З приводу постанови серії БАБ №964128 від 04.05.2021 року, стверджує, що поліцейський не просив надати йому посвідчення водія і матеріали справи не містять доказів відмови у наданні зазначених документів. Окрім того не зазначено, який пункт ПДР порушено, тобто позивачу не зрозуміло за яке порушення із перечислених в постанові його притягнено до відповідальності.

Як встановлено в судовому засіданні та не спростовано в ході розгляду справи, інспектором поліції позивачу не було надано чи представлено жодних належних, допустимих та достатніх доказів вищевказаного порушення ПДР України та правил щодо карантину людей.

Зокрема, що стосується накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП, то в оскаржуваній постанові не наведено доказів, на яких грунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, відсутнє посилання на покази свідків, що в цілому свідчить про відсутність належного обгрунтування наведених обставин та їх доведеність допустимими доказами.

Крім того, в даній постанові інспектором поліції наведено суть правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме порушення вимог розмітки проїзної частини дороги, проте накладено стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП, без посилання на ч.2 ст.36 КУпАП, на підставі якої орган (посадова особа) може накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відносно накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.443 КУпАП, суд констатує наступне.

Виходячи зі змісту диспозиції ст.443 КУпАП, вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст.29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ст.443 КУпАП.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові інспектором поліції не вказано який саме підпункт/пункт постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», порушено особою, яка притягалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Таким чином, при винесенні постанов серії БАБ №964128 від 04.05.2021 року та серії ГАВ №209528 від 04.05.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності працівником поліції допущено порушення вимог чинного законодавства та його довільне трактування.

Також, як з`ясовано судом, ОСОБА_1 як особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, оспорював правопорушення, на які вказував інспектор поліції, однак поліцейським було складено постанови та не виконано обов`язок щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Відповідно до науково-консультативного висновку за зверненням ученого секретаря Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України щодо наявності неоднозначної практики застосування судами положення статті 258 КУпАП згідно з яким, працівники національної поліції не мають права виносити постанови про накладення штрафу на учасників дорожнього руху без складання протоколу про адміністративне правопорушення за частиною першою, другою, та третьою статті 122 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121126, 1271129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників (частина друга статті 276 КУпАП).

Суб`єкти владних повноважень мають право виносити постанови про адміністративне правопорушення, не передбачене ч.1 ст.258 КУпАП за місцем його вчинення, попередньо склавши протокол про адміністративне правопорушення. У випадках не складання такого протоколу постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню в порядку, визначеному законодавством.

Таким чином, під час оформлення матеріалів про адміністративне порушення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, обов`язково складається протокол про адміністративне правопорушення.

Внаслідок неналежного виконання службових обов`язків при фіксуванні факту адміністративного правопорушення, невстановлення всіх визначених законом обставин, які підтверджують чи спростовують вину особи, інспектор поліції виніс постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що поліцейський необ`єктивно та без з`ясування всіх обставин, як того вимагає КУпАП, виніс постанови БАБ №964128 від 04.05.2021 року та серії ГАВ №209528 від 04.05.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

На переконання суду, встановлені в судовому засіданні обставини не спростовані представником відповідача по даній справі Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, оскільки наведені у відзиві заперечення також не підтверджені належними та достатніми доказами, натомість у його прохальній частині представник відповідача просить «… відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі», хоча позивачем по справі являється ОСОБА_1 .

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних, згідно яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної зідповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, до постанов про накладення адміністративного стягнення, а також до відзиву на позовну заяву не додано жодного доказу в розумінні ст.251 КУпАП, а відсутність таких доказів свідчить про недослідження обставин справи.

Зі змісту ст.77 КАС України випливає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки відповідач по справі в силу норм ст.2 КАС України є суб`єктом владних повноважень, то застосуванню при розв`язанні спору підлягають норми ч.2 ст.77 КАС України, де зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На переконання суду, в судовому засіданні не здобуто доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.126 та ч.2 ст.443 КУпАП.

Таким чином, на підставі наведеного, оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що постанови БАБ №964128 від 04.05.2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.126 КУпАП та серії ГАВ №209528 від 04.05.2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.443 КУпАП, підлягають скасуванню із закриттям провадження у справах.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на його користь документально підтверджених судових витрат по справі, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що при подачі адміністративного позову та в ході розгляду справи, стороною позивача не долучено достатньо доказів про понесені судові витрати по справі, зокрема попереднього розрахунку суми судових витрат, квитанції про оплату за надання правничої допомоги, які б підтверджували такі витрати, а тому вони не підтверджені належними доказами.

В зв`язку з вище наведеним, суд прийшов до висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на його користь документально підтверджених судових витрат по справі, не підлягає до задоволення, оскільки ним не надано підтверджуючих документів щодо понесених судових витрат.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.38, 443, 126, 268, 283 КУпАП, ст.ст.5-10, 77, 121, 122, 139, 210, 211, 229, 241-246, 250, 268-270, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанов серії БАБ №964128 від 04.05.2021 року та серії ГАВ №209528 від 04.05.2021 року про накладення адміністративних стягнень, як такий, що пропущений з поважних причин.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення задоволити частково.

Постанову БАБ №964128 від 04.05.2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.126 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанову серії ГАВ №209528 від 04.05.2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.443 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.4 ст.286 КАС України.

Відповідно до п.3 розділу VI Прикінцевих положень КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

складено 30.09.2022 року.