Справа № 534/1953/21
Суддя: Морозов В. Ю.
Дата ухвалення: 2022-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1953/21
№ 2-а/534/8/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року м. Горішні Плавні

в складі: головуючого судді Морозова В.Ю.

за участю секретаря Циганко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, від 21.10.2021 р. серії ВМ №00000467, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.132-1 КУпАП.

Позовна заява обґрунтована тим, що Постановою Державної служби України з безпеки на транспорті від "21" жовтня 2021p. BM № 00000467 на позивача, як на власника транспортного засобу Renault Magnum 95.480 ДНЗ НОМЕР_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132 -1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Із зазначеної Постанови вбачається, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5. ПДР України : загальної маси транспортного засобу на 11% (9,356 тон), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 19,8 % ( 9,401 тон).

Позивач вважає, що дії Державної служби з безпеки на транспорті щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн. є неправомірним та просив скасувати зазначену постанову.

Ухвалою Комсомольского міського суду Полтавської області відкрито провадження в даній справі.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Від представника позивача до суду надійшла заява в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу за їх відсутності.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, будучи повідомлені про дату, час та місце розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що всі учасники справи повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників, які не з`явилися.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч.2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із матеріалів справи вбачається, що Постановою Державної служби України з безпеки на транспорті від "21" жовтня 2021p. BM № 00000467 на позивача, як на власника транспортного засобу Renault Magnum 95.480 ДНЗ НОМЕР_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Із зазначеної Постанови вбачається, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5. ПДР України : загальної маси транспортного засобу на 11% (9,356 тон), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 19,8 % ( 9,401 тон). (а.с. 27)

12.10.2021 р. автомобіль що належить ОСОБА_1 на праві власності було завантажено щебенем на ТОВ «Мало-Кохнівський кар`єр», яке і було вантажовідправником зазначеного вантажу. Загальна маса завантаженого вантажу - брутто склала 21,7 тн, що підтверджується копією товарно - транспортною накладною № 8 від 12.10.2021 р., Після завантаження вантажу його було зважено на вагах і на підставі цих даних було внесено відомості про вагу. Після внесення цих даних до товарно - транспортної накладної водій який керував даним транспортним засобом та був присутнім під час зважування поставив в ній підпис про прийняття вантажу.(а.с. 6-21,)

Після завершення всіх необхідних процедур автомобіль почав здійснювати доставку вантажу на адресу вантажоодержувача - ТОВ «Шляховик -97 ». Факт належного виконання перевезення кількості вантажу зазначеної в ТТН підтверджується договором № 25/2019-З від 20.08.2019 р. (а.с. 22-25)

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною сьомою статті 258 КУпАП визначено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення такої постанови, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 279-1 цього Кодексу.

Суд зазначає, що у оскаржуваній постанові наявності факту фіксації порушення габаритно вагових норм, оскільки : Згідно фотографій та відео які розміщені на сайті на який є посилання в Постанові не можна встановити факт перевантаження, так як там лише видно автомобіль, його рух, номери автомобіля та номер причепу. Жодні фактичні дані, які б зафіксували перевищення ваги автомобіля та інші перевантаження на oci транспортного засобу там не зазначені;

У відповідності до п. 17 Постанови КМ № 1174 передбачено : «У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги». Однак всупереч зазначеній нормі в Постанові № 00000467від 21.10.2021 р. не зазначено похибку вимірювання засобу вимірювальної техніки, габаритно вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги та не зазначено загальну вагу транспортного засобу встановлену під час вимірювання.

Необхідність зазначення цих даних також передбачена в Постанові Мінінфраструктури № 512 від 27.09.2021 р. та додатку № 1 до неї.

Відповідно до п. 9 Постанови КМ України від 27.12.2019 р № 1174 Інформування учасників дорожнього руху про фіксацію автоматичними пунктами (фотозйомку та/або відеозапис) фактів правопорушень здійснюється не пізніше початку роботи таких пунктів на визначених ділянках автомобільних доріг шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків в установленому порядку, а також розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-сайті Мінінфраструктури.

Оскаржувана постанова не містить інформації про тип транспортного засобу (контейнеровоз тощо), що ставить під сумнів врахування вказаного критерію при встановленні факту перевищення встановлених законодавством вагових норм.

Натомість оскаржувана постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транопортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказаної інформації оскаржувана постанова не містить.

Згідно з частиною другою статті 132-1 КУпАП, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Оскільки під час вимірювання вагових параметрів не зазначено швидкість автомобіля який рухався, об`єктивно не можна дійти висновку стосовно правильності проведених вимірювань без урахування швидкості автомобіля;

Постанові № 00000467 від 21.10.2021 р. зазначено що допущено навантаження на строєні осі на 11 % (9,356 тн.). Ці дані також не відповілають дійсності оскільки 11 % від допустимого навантаження на строєні осі становить : 40 тн. ( допустиме навантаження на стросні осі транспортного засобу) * 11 % = 4,4 тн.

В Постанові також зазначено що допущено навантаження на строєні осі на 19,8% (9,401 тн.). Ці дані також не відповідають дійсності оскільки 19,8 % від допустимого навантаження на строєні осі становить : 22 тн. ( допустиме навантаження на строєні осі транспортного засобу) * 19,8% = 4, 356 тн.

Згідно п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, 3,75 м), за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

В пункті 22.5. Правил дорожнього руху є два підпункти, однак не зрозуміло який з підпунктів зазначеного пункту було порушено;

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Різниця в даних між встановленими процентами перевантаження та фактичною вагою, яка перевищує допустимі норми як при визначенні загальної маси транспортного засобу так і при навантаженні на строєні осі свідчить про необ`єктивність проведених вимірювань маси так і про неправильний розрахунок даних, які стали підставою для нарахування штрафу;

Крім цього з тексту Постанови та інших даних не вбачається яку саме похибку має даний прилад вимірювання та за яких підстав її можна об`єктивно застосовувати.

Підпунктом 2 п. 3 Розділу 2 Постанови Мінінфраструктури № 512 від 27.09.2021 р.

яка вступила в силу 05.10.2021 р. передбачено: «Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті. зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 цієї Інструкції. Однак Постанова від "21" жовтня 2021p. BM № 00000467 складена не у відповідності до додатка № 1 до Наказу № 512.

Пунктом 6 Постанови Мінінфратсруктури № 521 від 27.09.2021 р. визначено : «На другому етапі (рівні) уповноважена посадова особа опрацьовує протягом не більше трьох робочих днів з дати отримання із системи передані на розгляд з першого етапу (рівня) матеріали інформаційного файлу, аналізує їх та у разі потреби уточнює необхідні відомості для прийняття рішення у справі шляхом отримання інформації відповідно до законодавства та за результатами опрацювання». Як вбачається з тексту Постанови вона складена 21.10.2021 р., а факт фіксації автомобіля було встановлено 12.10.2021 р., також при винесенні Постанови по справі про адміністративне правопорушення не було враховано що перевозився сипучий вантаж, який в процесі руху може зміщуватись.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, Відповідачем не надано будь-яких доказів щодо вимірювання фактичного навантаження на строєну вісь мого транспортного засобу, та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів.

Посилання на жоден із доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Із наявних матеріалів справи не вбачається можливим з`ясувати на основі чого уповноважена особа прийшла до висновку про перевищення навантаження на строєні осі транспортного засобу.

Крім того, єдиним доказом вчинення адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно з частиною другоюстатті 19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вище викладене,суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ВМ№00000467від 21.10.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 8500 грн.

На підставі вищесказаного та керуючись ст. 7, ч. 2 ст. 122, ст. 247, 293 КУпАП ст.ст.72,77,118-119,122,132, 139, 243-244,246, 262, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Визнати нечинною Постанову Державної служби України з безпеки на транспорті від "21" жовтня 2021p. BM № 00000467 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132 -1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 454 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Суддя В.Ю. Морозов