Справа № 640/14661/21
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2022-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2022 року м. Київ № 640/14661/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Київській області

про визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), адреса: АДРЕСА_1 , гуртожиток до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі по тексту - відповідач), адреса: 01601, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 15, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України у Київській області від 26 квітня 2021 року №194 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Броварського РУП» в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність на начальника сектору логістики Броварського РУП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 04 лютого 2021 року керівником Броварського РУП ГУНП в Київській області прийнято наказ № 42 про проведення щорічної чергової інвентаризації речових доказів у Броварському РУП ГУНП в Київській області, виконання якого було покладено на позивача, який, в свою чергу, на той момент займав посаду тимчасово виконуючого обов`язки начальника сектору логістики Броварського РУП ГУНП в Київській області.

За наслідками проведення інвентаризації було виявлено нестачу речових доказів, а саме: спеціальний пакет № SUD1030790, № SUD1030791, №7137885, № 7137883, № 0012075, № 02693272, № SUD1030789, № SUD1030788, № 0007504, № 0021166, №0013558, № 0035107, № 0021174, № 5313662, № 5313670, чотири паперові конверти.

11 лютого 2021 року, як вказав позивач, ним подано рапорт начальнику Броварського РУП ГУНП в Київській області, яким повідомлено останнього про результати проведення інвентаризації.

11 лютого 2021 року наказом Начальника Броварського РУП ГУНП в Київській області № 66 призначено службове розслідування за інформацією, викладеною у рапорті позивача, за наслідками проведення якого дисциплінарною комісією складено висновок, яким встановлено, що в діях позивача вбачаються порушення вимог законодавства, які виразилися у неналежному зберіганні речових доказів, що призвело до їх втрати.

26 квітня 2021 року наказом Головного управління Національної поліції в Київській області № 194 прийнято рішення, яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

На переконання позивача, оскаржуваний ним наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що відповідно до його функціональних обов`язків та інших правових актів (в тому числі наказів керівника) не відноситься обов`язок здійснювати зберігання речових доказів в обладнаному приміщенні чи спеціальному сейфі, а відтак, як вважає позивач, в його діях відсутній склад дисциплінарного правопорушення.

Зазначені вище обставини стали підставою для звернення до адміністративного з цією позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що службове розслідування було проведено у відповідності до вимог чинного законодавства та за результатами якого дисциплінарна комісія дійшла висновку про наявність в діях позивача порушення вимог статей 3, 18, 64 та 91 Закону України «Про Національну поліцію», статті 1, 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року №2337-VIII та пунктів 1, 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179, абзацу 2 пункту 8 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104, які виразились у неналежному зберіганні речових доказів, що призвело до їх втрати. вбачаються порушення позивачем вимог законодавства, які виразилися у неналежному зберіганні речових доказів, що призвело до їх втрати.

На переконання представника відповідача, підстав для скасування оскаржуваного наказу немає, у зв`язку з чим останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Не погоджуючись з доводами представника відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, представником позивача подано суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій останній послався на аналогічні обставини тим, що викладені у позовній заяві, а також зазначив, що факти і обставини, які викладені у відзиві на позовну заяву, не спростовують доводи позивача, а тому, на переконання представника позивача, є необгрунтованими та недоведеними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у спірний період проходив службу в органах Національної поліції на посаді Т.в.о. начальника сектору логістики Броварського РУП ГУНП в Київській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області «По особовому складу» від 26 лютого 2021 року №64 о/с на виконання вимог наказу Національної поліції України від 24 грудня 2020 року №1034дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Київській області» призначено по Броварському районному управлінню поліції майора поліції ОСОБА_1 начальником сектору логістики.

Як вбачається з наданої суду копії функціональних обов`язків начальника сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Броварського відділу поліції ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_1 , затверджених Т.в.о. начальника Броварського ВП ГУНП в Київській області (вих. №1479/109/1003/01-20 від 28 січня 2020 року) (Т.1, а.с. 17-18), ОСОБА_1 безпосередньо відповідає:

- за забезпечення персоналу відділу канцелярськими товарами, комп`ютерною технікою та витратними матеріалами;

- за забезпечення персоналу відділу паливно-мастильними матеріалами та запасними частинами до службового автотранспорту;

- за безперебійну роботу службового автотранспорту, його утримання в належному технічно справному стані;

- за здійснення щоденного випуску службового автотранспорту на лінію;

- за щомісячну подачу звітів до відділення забезпечення автотранспортом ГУНП про використання службового автотранспорту та проведення заміни шляхових листів на слідбові автомобілі;

- за утримання в належному технічному стані будівлі Броварського ВП ГУНП, функціонування комунікацій (електричної, газової та теплових мереж);

- за підтримання належного санітарного стану в будівлі Броварського ВП ГУНП;

- за дотримання протипожежного стану в приміщенні відділу.

Організовує роботу працівників сектору ресурсного забезпечення:

- поліцейських та інших працівників по виконанню обов`язків покладеними на них у відділі;

- технічних працівників, що здійснюють прибирання відділу;

Несе персональну відповідальність за:

- проведення виховної роботи серед підлеглих працівників;

- здійснення контролю за поведінкою підлеглих під час несення служби;

- здійснення відповідної профілактичної роботи серед підлеглого особового складу по недопущенню порушень законності чи дисципліни.

З вказаними функціональними обов`язками позивач був ознайомлений 28 січня 2020 року.

Крім того, судом встановлено та не заперечувалось сторонами у справі, наказом начальника Броварського РУП ГУНП в Київській області від 04 лютого 2021 року №42 доручено провести щорічну чергову інвентаризацію речових доказів в управлінні поліції. Виконання наказу було покладено на позивача.

За наслідками проведеної інвентаризації позивачем подано начальнику Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області рапорт, який зареєстрований за №2728/109/1300/02-21 від 11 лютого 2021 року (Т.1, а..с 81-83), відповідно до змісту якого позивач доповів, що у слідчому відділі Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, а саме капітана поліції Литовченка Дмитра Володимировича, знаходились матеріали кримінального провадження №0001878 від 23 червня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого статтями 307 частина 2, 307 частина 3 Кримінального кодексу України.

Крім того, за змістом вказаного рапорту, позивач доповів, що «згідно наказу Броварського РУП ГУНП в Київській області № 42 від 04 лютого 2021 року у Броварському районному управлінні поліції за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Ярослава Мудрого, 24, виявлено відсутність речових доказів по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001878 від 23 червня 2020 року, а саме:

- спеціальний пакет № SUD1030790, всередині якого знаходиться мобільний телефон марки «SAMSUNG», чорного кольору та мобільний телефон марки «SAMSUNG», металевого кольору, сім-картка ТОВ «ЛАЙФСЕЛЛ»;

- спеціальний пакет № SUD1030791, всередині якого знаходиться мобільний телефон марки «Самсунг» та чохол до нього;

- спеціальний пакет № SUD7137888, всередині якого знаходиться жорсткий диск об`ємом 500 Gb S/N Z2ANR6NX, жорсткий диск об`ємом 80 Gb S/N S00JJ1QY7B237 та флеш-накопичувач «COOP RAM» об`ємом 8 гігабайт;

- спеціальний пакет № 7137885, всередині якого знаходяться кайданки;

- спеціальний пакет № 7137883, всередині якого знаходиться відеореєстратор «Celsior» з маркуванням F802D0028;

- спеціальний пакет № 0012075, всередині якого знаходиться ніж та попереднє пакування;

- спеціальний пакет № 02693272, всередині якого знаходиться: фрагменти фольги в кількості приблизно 60 шт., два поліетиленові зіп-пакети всередині, яких знаходяться зіп-пакети;

- спеціальний пакет № SUD1030789, всередині якого знаходиться: три ключа з брилком;

- спеціальний пакет № SUD1030788, всередині якого знаходиться: два дозволи на зброю;

- конверт, всередині якого знаходиться банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ;

- конверт, всередині якого знаходяться: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «NISSAN» моделі «ARMADA», д.н.з. НОМЕР_2 , серія НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «SUZUKI» моделі «GSX1300R Hayabusa», д.н.з. НОМЕР_4 , серія НОМЕР_5 ;

- конверт, всередині якого знаходиться візитівка «Michelin»;

- конверт, всередині якого знаходиться банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_6 , банківська картка «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_7 , та тримача для сім картки оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» з мобільним номером НОМЕР_8;

- спеціальний пакет № 0007504, до якого поміщено спеціальний пакет № SUD1030999 згорток фольги всередині якого порошкоподібна речовина рожевого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 0,135 г.;

- спеціальний пакет № 5313670, до якого поміщено медичний шприц з пастоподібною речовиною;

- спеціальний пакет № 0021166, до якого поміщено згорток фольги в середині якого порошкоподібна речовина білого кольору, яка знаходилася у згортку з фольги містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 0,155 г.;

- спеціальний пакет № 0013558, до якого поміщена порошкоподібна речовина, яка знаходилася у згортках з фольги містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 2,721 г.;

- спеціальний пакет № 0035107, до якого поміщено порошкоподібні речовини, які містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 38,566 г;

- спеціальний пакет № 0021174, до якого поміщено згорток фольги в середині якого порошкоподібна речовина білого кольору, яка знаходилася у згортку з фольги містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 2,277 г.;

- спеціальний пакет № 5313662, до якого поміщено електронні ваги та нашарування речовини білого кольору, які виявлено на електронних вагах, містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 0,0007 г.

Наказом Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області «Про призначення службового розслідування» від 11 лютого 2021 року призначено службове розслідування за інформацією, викладеною позивачем, яке наказом від 10 березня 2021 року №129 продовжено на один місяць до 10 квітня 2021 року.

В ході проведення службового розслідування 11 березня 2021 року від позивача були відібрані письмові пояснення, за змістом яких, останній пояснив у тому числі, що посада поліцейського зі збереження речових доказів вакантна, згідно з усних вказівок керівництва Броварського ВП ГУ НП в Київській області, ОСОБА_2 та т.в.о. начальника ОСОБА_3., він організовував роботу по здачі речових доказів до кімнати збереження речових доказів: надавав слідчим та дізнавачам доступ до кімнати, де останні записували інформацію до журналів обліку речових доказів та здавали їх. Наказів про призначення його відповідальним по збереженню речових доказів в Броварському ВП ГУНП в Київській області начальником ОСОБА_2 , т.в.о. начальника ОСОБА_3 видано не було. Також, позивач пояснив, що в ході проведення інвентаризації було виявлено нестачу речових доказів по кримінальному провадженню №0001878.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією складено висновок, затверджений начальником Броварського РУП ГУНП в Київській області 09 квітня 2021 року, згідно якого комісія дійшла висновку, що у діях позивача вбачаються порушення вимог статей 3, 18, 64 та 91 Закону України «Про Національну поліцію», статті 1, 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України», затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року за № 2337-VIII та пунктів 1, 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, абзацу 2 пункту 8 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, які виразилися у неналежному зберіганні речових доказів, що призвело до їх втрати та вважала би попередити останнього про службову невідповідність.

Більш того, зі змісту вказаного висновку вбачається, що «при вивченні дисциплінарною комісією «Журналу обліку речових доказів» та «Журналу обліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу» Броварського РУП ГУНП в Київській області встановлено, що 25 грудня 2020 року ОСОБА_4 здано речові докази по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001878 від 23.06.2020, а саме спеціальні пакети: SUD1030790, SUD1030791, SUD7137888, SUD7137885, № 7137883, № 0012075, № 02693272, № 5313670, SUD1030789, SUD1030788, чотири паперові конверти (п/п № 201,202, 203, 204 Журналу обліку речових доказів) та спеціальні пакети: № 0007504, № 0021166, № 0013558, № 0035107, № 0021174, № 5313662 (п/п № 166, 167, 168, 169 Журналу обліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу) до кімнати речових доказів Броварського РУП ГУНП в Київській області.

Крім того, в ході проведення службового розслідування встановлено, що з метою подальшої конфіскації майна, передбаченої ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, слідчими СВ Броварського ВП було вилучено транспортний засіб марки «NISSAN» моделі «ARMADA», д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, який поміщено до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Броварського ВП та до Броварського міськрайонного суду Київської області подано клопотання про арешт майна, про що в подальшому отримано відповідну ухвалу суду від 20.10.2020 справа № 361/7089/20 провадження № 1 -кс/361/1788/20, на виконання якої ОСОБА_4 лише через два місяці, а саме 16.01.2021 направлено до Сервісного центру МВС України копію ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області про арешт транспортного засобу марки «NISSAN» моделі «ARMADA», д.н.з. НОМЕР_2 .

У подальшому, встановлено, що транспортний засіб марки «NISSAN» моделі «ARMADA», д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з несвоєчасним повідомленням Сервісного центру МВС України про арешт вказаного автомобіля старшим слідчим відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Броварського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження № 0001878 від 23.06.2020, в період проведення досудового розслідування, а саме 19.12.2020 було перереєстровано іншу особу, що призвело до втрати даного речового доказу.

У ході проведення службового розслідування опитано начальника сектору логістики Броварського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_1 , який повідомив, що посада поліцейського зі збереження речових доказів вакантна, згідно з усних вказівок керівництва Броварського ВП ГУНП в Київській області, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , він організовував роботу по здачі речових доказів до кімнати збереження речових доказів.»

На підставі вищевикладеного начальник Броварського РУП ГУНП в Київській області звернувся до начальника Головного управління Національної поліції в Київській області з клопотанням про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, відповідно до якого останній просив дозволу на застосування до начальника сектору логістики Броварського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - попередження про неповну службову відповідність.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Броварського РУП» від 26 квітня 2021 року №194 позивача за порушення вимог статей 3, 18, 64 та 91 Закону України «Про Національну поліцію», статті 1, 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України», затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року за № 2337-VIII та пунктів 1, 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, абзацу 2 пункту 8 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, які виразилися у неналежному зберіганні речових доказів, що призвело до їх втрати попереджено про неповну службову відповідність.

Незгода позивача з вказаним наказом стала підставою для звернення до адміністративного суду з цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з частиною 1 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі по тексту - Закон України від 02.07.2015 №580-VIII (тут і надалі в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин)) служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 1 статті 18 Закону від 02.07.2015 №580-VIII передбачено, Поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно з положеннями частини 1 статті 19 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 року №2337 - VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі по тексту - Дисциплінарний статут (тут і надалі в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин)).

У статті 1 Дисциплінарного статуту визначені поняття службової дисципліни, а також права та обов`язки поліцейського.

Частиною 1 статті 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що а порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина 1).

У 2 частині цієї ж статті за вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом (частина 3 статті 11 Дисциплінарного статуту).

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (частина 1 статті 12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини 1 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина 2 статті 13 Дисциплінарного статуту).

Згідно пункту 4 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських може застосовуватися такий вид дисциплінарного стягнення, як попередження про неповну службову відповідність.

Відповідно до частини 2 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Згідно з частиною 3 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина 10 статті 14 Дисциплінарного статуту).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (надалі - Порядок №893 (тут і надалі в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин)).

У відповідності до абзацу 2 пункту 1 розділу ІІ Порядку №893 підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. (аналогічна норма міститься й у частині 4 статті 14 Дисциплінарного статуту).

У відповідності до пункту 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно пунктів 1,2 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення (пункт 4 розділу VI Порядку №893).

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що начальником Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області видано наказ про проведення службового розслідування №66 від 11 лютого 2021 року, яким призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію, якою, в свою чергу, проведено таке розслідування, відібрано письмові пояснення у тому числі від позивача та складено відповідний висновок за результатами проведеного службового розслідування.

Як вже було зазначено судом та вбачається з наявної в матеріалах справи копії висновку службового розслідування, зокрема, з його описової частини, дисциплінарною комісією було встановлено порушення позивачем службової дисципліни, яка виразилась у порушенні вимог статей 3, 18, 64 та 91 Закону України «Про Національну поліцію», статті 1, 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України», затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року за № 2337-VIII та пунктів 1, 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, абзацу 2 пункту 8 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, які виразилися у неналежному зберіганні речових доказів позивачем.

Вказані висновки були зроблені комісією виходячи з того, що позивач, перебуваючи на посаді Т.в.о. начальника сектору логістики Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_1, було проведено інвентаризацію речових доказів, в ході якої останнім виявлено нестачу речових доказів по кримінальному провадженню №0001878 від 23 червня 2020 року.

Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що до функціональних обов`язків начальника сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Броварського відділу поліції ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_1 , з якими останній ознайомився 28 січня 2020 року, не входить обов`язок здійснювати зберігання речових доказів у спеціально обладнаному приміщенні чи спеціальному сейфі.

Більш того, суд вважає за необхідне також вказати, що відповідачем не надано й будь-якого іншого наказу керівника відділу поліції щодо покладення на позивача такого обов`язку.

За таких підстав, на переконання суду, у позивача, як т.в.о. начальника сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Броварського відділу поліції ГУНП в Київській області, був відсутній обов`язок щодо зберігання речових доказів у спеціально обладнаному приміщенні чи спеціальному сейфі у відділі поліції.

В свою чергу, варто звернути увагу, що твердження відповідача, а також зазначення про це у висновку службового розслідування, про усні вказівки керівництва відділу поліції позивачу щодо організації останнім роботи по здачі речових доказів до кімнати збереження речових доказів не може бути доказом того, що саме позивач був відповідальний за збереження речових доказів, з огляду на таке.

Правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження визначає Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 (далі по тексту - Порядок №1104 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин)).

У відповідності до пункту 8 Порядку №1104 відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, дізнавач, який здійснює таке провадження.

Відповідальною за зберігання речових доказів в обладнаному приміщенні чи спеціальному сейфі є посадова особа органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, що призначається наказом керівника такого органу або наказом керівника слідчого підрозділу, підрозділу дізнання відповідно до повноважень (далі - відповідальна особа). Згідно із зазначеним наказом з числа посадових осіб органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, призначається також особа, яка заміщує відповідальну особу в разі її відпустки, відрядження чи тривалої відсутності з інших причин, та особа, в якої на відповідальному зберіганні знаходиться дублікат ключів від обладнаного приміщення чи спеціального сейфа.

Таким чином, єдиною умовою для покладення обов`язків на посадову особу органу є відповідний наказ наказом керівника такого органу або наказом керівника слідчого підрозділу, підрозділу дізнання відповідно до повноважень.

Як вже було зазначено вище, матеріали справи належним чином засвідченої копії такого наказу не містять.

Більш того, відповідно до статті 3 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. На працівників поліції (поліцейських та державних службовців) поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції".

Згідно частини 1 статті 18 цього ж Закону поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції (частина 2 статті 18 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII).

Частиною 3 статті 18 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII передбачено, що звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

У відповідності до 4 частини Закону України від 02.07.2015 №580-VIII додаткові обов`язки, пов`язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.

У статті 64 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII зазначено текст присяги поліцейського.

Статтею 91 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII визначено службовий час і час відпочинку поліцейських.

Так, зі змісту висновку службового розслідування, як і з наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, взагалі не вбачається, які саме положення статей 3, 18, 64 та 94 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII були порушені позивачем та в чому саме це виразилось, з огляду на те, що відповідно до функціональних обов`язків позивача не входило обов`язку щодо відповідальності за зберігання речових доказів в обладнаному приміщенні чи спеціальному сейфі.

Більш того, як вже зазначалось судом, у статті 1 Дисциплінарного статуту визначені поняття службової дисципліни та обов`язків поліцейського, а у статті 3 Дисциплінарного статуту - обов`язки керівника щодо підлеглих.

Проте, ані зі змісту висновку службового розслідування, ані зі змісту оскаржуваного наказу, ані зі змісту відзиву на позовну заяву, не вбачається, які саме дії вчинив позивач, що свідчить про порушення ним статей 1, 3 Дисциплінарного статуту.

Також, у пунктах 1, 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, визначені обов`язки поліцейського під час виконання службових обов`язків, а також заборони на вчинення дій під час виконання службових обов`язків.

В свою чергу, матеріали справи не містять в собі жодних доказів, які саме дії вчинив позивач, що підтверджувало б порушення ним вказаних вище пунктів Правил етичної поведінки поліцейських.

Крім того, як вже зазначалось судом, відповідно до абзацу 2 пункту 8 Порядку № 1104 відповідальною за зберігання речових доказів в обладнаному приміщенні чи спеціальному сейфі є посадова особа органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, що призначається наказом керівника такого органу або наказом керівника слідчого підрозділу, підрозділу дізнання відповідно до повноважень (далі - відповідальна особа). Згідно із зазначеним наказом з числа посадових осіб органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, призначається також особа, яка заміщує відповідальну особу в разі її відпустки, відрядження чи тривалої відсутності з інших причин, та особа, в якої на відповідальному зберіганні знаходиться дублікат ключів від обладнаного приміщення чи спеціального сейфа.

Між тим, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач, у розумінні вимог чинного законодавства, не був на момент виникнення спірних правовідносин, відповідальною особо за зберігання речових доказів в обладнаному приміщенні чи спеціальному сейфі, а тому, не міг порушити вказану норму.

За таких підстав, суд дійшов висновку про те, що в діях позивача були відсутні ознаки порушень вимог статей 3, 18, 64 та 91 Закону України «Про Національну поліцію», статті 1, 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України», затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року за № 2337-VIII та пунктів 1, 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, абзацу 2 пункту 8 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, відповідно, наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 26 квітня 2021 року №194 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Броварського РУП» в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність на начальника сектору логістики Броварського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_1 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 9, сттаттею 72, частинами 1, 2, 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 908,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 26 квітня 2021 року №194 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Броварського РУП» в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність на начальника сектору логістики Броварського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_1 .

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області (01601, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 15, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя К.Ю. Гарник