Справа № 280/5039/19
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року (о 15 год. 15 хв.) Справа № 280/5039/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Прус Я.І.,

представника відповідача Большакова К.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663)

про визнання протиправною та скасування податкової вимоги

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі ГУ ДПС у Запорізькій області, відповідач), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-17841305 від 17.07.2019 зі сплати єдиного внеску у сумі 101277,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві наголошує, що не погоджується з висновками ДФС, зазначеними у Акті перевірки, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам та нормам чинного законодавства. Зазначає, що зазначене донарахування податків, зборів суперечить нормам податкового законодавства та п. 2.3.2.2. Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків фізичними особами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 №395. Пояснює, що зі змісту акту перевірки вбачається, що встановлюючи порушення з визначення ПДФО, військового збору та ЄСВ, перевіряючі керувалися виключно даними комп`ютерної інформаційних систем та АРМів ДФС, а не перинними документами, які підтверджують дані з визначення витрат та відповідно чистого оподатковуваного доходу податкової декларації про майновий склад і доходи за 2017 рік. Натоміть, в ході перевірки органу ДФС надавались усі первинні документи, що підтверджують фактичне здійснення господарських операцій з придбання товарів/послуг у постачальників та його реалзацію покупцям. Зауважує, що співставлення даних податкової звітності з автоматизованої бази ДФС, як етапу контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій має досліджуватись податковим органом при проведенні документальної перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських первинних документів, пов`язаних з нарахуванням та сплатою податків.

Ухвалою судді від 04.11.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання на 02 грудня 2019 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 21 листопада 2019 року надіслав до суду відзив (вх №48837), у якому вказує, що згідно з висновками Акту № 9/08-01-13-05/ від 11.01.2018 встановлено відсутність реально здійснених господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ «Фруктплюс», ТОВ «Кост плюс», ТОВ «Буд-інженерія», ПП «Асгард Охорона», ТОВ «Ютл Трейдінг», ТОВ «Альт-Стандарт», ПП «Охорона Гуард», ТОВ «Амрон-буд», ТОВ «Євротезіс», ТОВ «Дарджест», ТОВ «Бріск-торг» на загальну суму ПДВ 1195306,00 грн. Крім того ФОП ОСОБА_1 у період з 01.01.2017 по 31.12.2017 було придбано ТМЦ та послуги загальною вартістю 5976951,36 грн., проте без подальшої їх реалізації з метою отримання доходу, що свідчить про нереальність господарських операцій. До перевірки не надано жодного підтверджуючого документу стосовно зберігання, транспортування та подальшої реалізації товарів, придбаних у наступних контрагентів постачальників: ТОВ «ПЛАТІНУМ-2010», ТОВ «САТЕЛЛИТ», ТОВ «КОМУНТЕХ», ТОВ «Епіцентр К», «Будівельно-господарський гіпермаркет «Епіцентр К» м. Запоріжжя», ТОВ «ЕЛІЗЕ-2007», ТОВ «ВІКНАЛЕНД», Філія ТОВ «ВІКНАЛЕНД» у м. Запоріжжя, ТОВ «Торговий дім «ВІНЧЕСТЕР», ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА», Філія ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» у м. Запоріжжя, ТОВ «ВС БУДКОМПАНІ», ПП «ЄВРО ПЛАСТ». Також зазначає, що згідно з базою даних ІС «Податковий блок», Архів електронної звітності, ЄРПН та інші встановлено відсутність придбання по ланцюгу постачання, що були реалізовані ТОВ «ЄВРОТЕЗІС» ФОП ОСОБА_1 , так само перевіркою не підтверджено реальності здійснення господарських операцій з МПП «Н.В.І.», а тому позивачем неправомірно завищено податковий кредит на загальну суму 372207,12 грн. Відповідач, в обґрунтування доводів відзиву, посилається на висновки Акту № 9/08-01-13-05/ від 11.01.2018, згідно з яким встановлено завищення ФОП ОСОБА_1 податкового кредиту на суму 372207,12 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «ЄВРОТЕЗІС» та МПП «Н.В.І.». Ураховуючи вищезазначене, у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №50095 від 20.11.2019), у якій додатково наголошує, що позиція відповідача є неправомірною та помилковою, оспорювана вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-17841305 від 17.07.2019 не узгоджується із положення законодавства, тому підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 02.12.2019 відкладено підготовче засідання на 23 грудня 2019 року.

Ухвалою суду від 23.12.2019 зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі №280/5449/19.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан.

У зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації судді Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренка М.С. з 10.03.2022, проведено повторний розподіл справ, за результатами якого 08.06.2022 матеріали даної справи передані на розгляд судді Батрак І.В.

Ухвалою суду від 13.06.2022 адміністративну справу прийнято до провадження, розгляд справи розпочато спочатку та призначене підготовче засідання на 24 червня 2022 року.

24 червня 2022 року поновлено провадження у справі та призначене підготовче засідання на 02 серпня 2022 року.

Ухвалою суду від 02.08.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу для розгляду по суті на 23 серпня 2022 року.

Ухвалою суду від 23.08.2022 розгляд справи відкладено на 30 серпня 2022року.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно з частиною 6 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції проти позову заперечив, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзиві, долученому до матеріалів справи. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) є суб`єктом господарювання, офіційно зареєстрованим 09.06.1997 та 17.05.2006 до Реєстру включені відомості про підприємця (Номер запису: 0023049). Основний вид діяльності: 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій.

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п. 75.1 ст. 75, п.77.1, п.77.4 ст.77 ГУ ДПС у Запорізької області було проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, за результатами якої складено Акт № 422/08-01-13-05/ від 07.06.2019.

Як зазначено у висновках Акту перевірки, перевіркою ФОП ОСОБА_1 встановлено порушення податкового законодавства, зокрема:

п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 11 ст. 8, ч. 7, ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме ФОП ОСОБА_1 було занижено за період 2017-2018 роки суму чистого доходу від підприємницької діяльності (п. 2 акту перевірки), в результаті чого занижено зобов`язання зі сплати єдиного внеску за 2017 рік на суму 101277,00 грн., а саме по періодам: за 2017 рік на суму 101277,00 грн., за 2018 рік на суму 0 грн.

На підставі вказаних висновків Акту перевірки, ГУ ДФС у Запорізькій області прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-17841305 від 17.07.2019 зі сплати єдиного внеску у сумі 101277,00 грн.

Не погоджуючись із винесеним рішенням позивачем до ДФС України подано скаргу №17/08 від 27.08.2019, однак Рішенням ДФС України від 27.09.2019 №3563/6/99-00-08-06-01 скаргу залишено без задоволення, спірні рішення без змін

Вважаючи прийняту відповідачем вимогу про сплату боргу протиправною, позивач звернувся до суду із позовом про її скасування.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 67 Конституції України закріплено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спеціальним Законом України, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати, та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (в редакції, чинній на час існування спірних відносин).

Відповідно до ст. 2 Закону № 2464-VI дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI визначено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно із п. 1, 2 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 7 цього Закону єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

За змістом ч. 5 ст. 8 Закону № 2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Згідно з положеннями ч. 7, 8 ст. 9 вказаного Закону Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв`язку.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що за змістом Акту перевірки донарахування єдиного соціального внеску здійснено з посиланням на заниження позивачем суми чистого доходу отриманого від підприємницької діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб за 2017 рік та донарахованого нарахування на суму такого заниження ЄСВ (порушення зазначені у п. 2.2.2 Акту перевірки).

Пунктом 2.2.2. Акта перевірки № 422/08-01-13-05/ від 07.06.2019 визначено, що перевіркою встановлено відсутність реально здійснених господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ «Фруктплюс», ТОВ «Кост плюс», ТОВ «Буд-інженерія», ПП «Асгард Охорона», ТОВ «Ютл Трейдінг», ТОВ «Альт-Стандарт», ПП «Охорона Гуард», ТОВ «Амрон-буд», ТОВ «Євротезіс», ТОВ «Дарджест», ТОВ «Бріск-торг» на загальну суму ПДВ 1195306,00 грн. Крім того ФОП ОСОБА_1 у період з 01.01.2017 по 31.12.2017 було придбано ТМЦ та послуги загальною вартістю 5976951,36 грн., проте без подальшої їх реалізації з метою отримання доходу, що свідчить про нереальність господарських операцій. До перевірки не надано жодного підтверджуючого документу стосовно зберігання, транспортування та подальшої реалізації товарів, придбаних у наступних контрагентів постачальників: ТОВ «ПЛАТІНУМ-2010», ТОВ «САТЕЛЛИТ», ТОВ «КОМУНТЕХ», ТОВ «Епіцентр К», «Будівельно-господарський гіпермаркет «Епіцентр К» м. Запоріжжя», ТОВ «ЕЛІЗЕ-2007», ТОВ «ВІКНАЛЕНД», Філія ТОВ «ВІКНАЛЕНД» у м. Запоріжжя, ТОВ «Торговий дім «ВІНЧЕСТЕР», ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА», Філія ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» у м. Запоріжжя, ТОВ «ВС БУДКОМПАНІ», ПП «ЄВРО ПЛАСТ». встановлено відсутність реально здійснених господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ «Фруктплюс», ТОВ «Кост плюс», ТОВ «Буд-інженерія», ПП «Асгард Охорона», ТОВ «Ютл Трейдінг», ТОВ «Альт-Стандарт», ПП «Охорона Гуард», ТОВ «Амрон-буд», ТОВ «Євротезіс», ТОВ «Дарджест», ТОВ «Бріск-торг» на загальну суму ПДВ 1195306,00 грн. Крім того ФОП ОСОБА_1 у період з 01.01.2017 по 31.12.2017 було придбано ТМЦ та послуги загальною вартістю 5976951,36 грн., проте без подальшої їх реалізації з метою отримання доходу, що свідчить про нереальність господарських операцій. До перевірки не надано жодного підтверджуючого документу стосовно зберігання, транспортування та подальшої реалізації товарів, придбаних у наступних контрагентів постачальників: ТОВ «ПЛАТІНУМ-2010», ТОВ «САТЕЛЛИТ», ТОВ «КОМУНТЕХ», ТОВ «Епіцентр К», «Будівельно-господарський гіпермаркет «Епіцентр К» м. Запоріжжя», ТОВ «ЕЛІЗЕ-2007», ТОВ «ВІКНАЛЕНД», Філія ТОВ «ВІКНАЛЕНД» у м. Запоріжжя, ТОВ «Торговий дім «ВІНЧЕСТЕР», ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА», Філія ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» у м. Запоріжжя, ТОВ «ВС БУДКОМПАНІ», ПП «ЄВРО ПЛАСТ».

Так, за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , у Акті перевірки № 422/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 07.06.2019 відповідачем зроблені висновки також про порушення податкового законодавства: п.177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, а саме ФОП ОСОБА_1 не була зареєстрована та не велась Книга обліку доходів та витрат відповідно до вимог п. 177.10 ст. 177 ПК України та Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затверджену наказом Міністерства доходів і зборів України 16.09.2013 за № 481; п. 177.2 ст. 177, п. 177.4 ст. 177 (чинними на момент скоєння порушення) Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, що підлягає сплаті до бюджету ФОП ОСОБА_1 та, як наслідок, його заниження у 2017 році на 2151626,64 грн.; пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 171.1, п. 171.2 ст.171 Податкового кодексу України, а саме ФОП ОСОБА_1 завищено суму чистого оподатковуваного доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню військовим збором за 2017 рік у сумі 179302,22 грн.; пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, а саме ФОП ОСОБА_1 завищено податковий кредит на загальну суму 372207,12 грн.

На підставі вказаних висновків, ГУ ДФС в Запорізькій області 17 липня 2019 року винесено:

податкове повідомлення-рішення № , за яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 3227439,26 грн. в тому числі: податкове зобов`язання 2151626,64 грн., штрафна (фінансова) санкція 1075813,32 грн.;

податкове повідомлення-рішення № , за яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму 268953,33 грн. в тому числі : податкове зобов`язання 179302,22 грн., штрафна (фінансова ) санкція 89651,11 грн.;

податкове повідомлення-рішення № , за яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 539586,12 грн. в тому числі: податкове зобов`язання 372207,12 грн., штрафна (фінансова ) санкція 167379,00 грн.;

Крім того, Рішенням від 23.10.2019 №000213305 до позивача застосовано штрафні санкції за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 10127,70 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржені позивачем у судовому порядку.

Так, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.02.2020 по справі №280/5449/19, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020, адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень вирішено задовольнити повністю, визнати протиправними та скасувати оскаржені рішення.

Стосовно висновків Акта перевірки про заниження чистого оподатковуваного доходу) у період 2017 року, судовими рішеннями по справі №280/5449/19, яке набрало законної сили, встановлено наступне.

Відповідно до ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно з приписами п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат; витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством; суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця; інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до пп. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначила, що первинний документ має дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. При цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Господарські операції мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Матеріалами справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 з ТОВ «Фруктплюс», ТОВ «Кост плюс», ТОВ «Буд-інженерія», ПП «Асгард Охорона», ТОВ «Ютл Трейдінг», ТОВ «Альт-Стандарт», ПП «Охорона Гуард», ТОВ «Амрон-буд», ТОВ «Євротезіс», ТОВ «Дарджест», ТОВ «Бріск-торг» було укладено договори купівлі-продажу та поставки, на виконання яких виписані видаткові накладні, накладні та рахунки на оплату.

Відповідач, в обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилався на висновки Акту № 9/08-01-13-05/ від 11.01.2018, згідно з яким встановлено відсутність реально здійснених господарських операцій по взаємовідносинах з вказаними контрагентами-постачальниками.

Проте, колегія суддів знайшла обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що згідно з Актом перевірки від 11.01.2018 встановлено завищення позивачем податкового кредиту на суму ПДВ у розмірі 1195306,00 грн., вказана обставина не може слугувати підставою для висновків про допущення позивачем порушень з формування та сплати ПДФО.

Щодо посилання податкового органу, що ФОП ОСОБА_1 у період з 01.01.2017 по 31.12.2017 було придбано ТМЦ та послуги загальною вартістю 5976951,36 грн., які в подальшому не було реалізовано з метою отримання прибутку, а також відсутність у платника податків первинних документів щодо зберігання, транспортування та подальшої реалізації товарів, суди встановили таке.

ФОП ОСОБА_1 здійснювалася посередницька діяльність з неспеціалізованої оптової торгівлі (Код КВЕД 46.90), специфіка якої передбачає одночасний пошук постачальників та покупців без складування та зберігання товару, що свідчить про об`єктивну неможливість надання платником податків до перевірки первинних документів щодо зберігання та оприбуткування на складі придбаних товарів. Вказана обставина не спростована відповідачем належними доказами.

Також між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ПЛАТІНУМ-2010», ТОВ «САТЕЛЛИТ», ТОВ «КОМУНТЕХ», ТОВ «Епіцентр К», «Будівельно-господарський гіпермаркет «Епіцентр К» м. Запоріжжя», ТОВ «ЕЛІЗЕ-2007», ТОВ «ВІКНАЛЕНД», Філія ТОВ «ВІКНАЛЕНД» у м. Запоріжжя, ТОВ «Торговий дім «ВІНЧЕСТЕР», ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА», Філія ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» у м. Запоріжжя, ТОВ «ВС БУДКОМПАНІ», ПП «ЄВРО ПЛАСТ» було укладено договори поставки та купівлі-продажу, що підтверджується первинними документами, виписаними на їх виконання, а саме: видатковими накладними, рахунками на оплату, ТТН, фіскальними чеками, товарними чеками, чеками про сплату.

Вказані первинні документи в повній мірі підтверджують факт здійснення вказаних витрат ФОП ОСОБА_1 у процесі господарської діяльності, правомірності їх включення до витрат, що враховуються при визначенні чистого доходу з метою оподаткування.

Встановлені судом обставини та реальність здійснення вищевказаних господарських операцій не спростовані податковим органом жодним належним та допустимим доказом.

При цьому податковим органом не доведено, що в ході перевірки наведені первинні документи були відсутні, адже акт перевірки не містить переліку документів, які досліджувалися податковим органом.

Доводи податкового органу щодо встановлення відсутності отримання ФОП ОСОБА_1 доходу у 2017 році від вищевказаних витрат на придбання товару, тоді як включенню до валових витрат звітного періоду підлягають лише витрати, які прямо відповідають отриманому доходу, суд знайшов необґрунтованими, адже податкове законодавство не пов`язує можливість віднесення платником податків витрат господарської діяльності до витрат, що враховуються з метою визначення об`єкту оподаткування ПДФО, з обов`язковим отриманням доходу від такої господарської діяльності.

Крім того, такі висновки суд розцінив як припущення податкового органу, адже зі змісту акту перевірки вбачається, що в ході перевірки контролюючим органом не досліджувалися первинні документи щодо придбання та реалізації товарів.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду, обставини встановлені судовими рішеннями по справі №280/5449/19 щодо відхилення доводів контролюючого органу про порушення позиваче п. 177.2 ст. 177, п. 177.4 ст. 177 (чинними на момент скоєння порушення) Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, що підлягає сплаті до бюджету ФОП ОСОБА_1 та, як наслідок, його заниження у 2017 році на 2151626,64 грн.; а також порушення пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 171.1, п. 171.2 ст.171 Податкового кодексу України, а саме ФОП ОСОБА_1 завищено суму чистого оподатковуваного доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню військовим збором за 2017 рік у сумі 179302,22 грн., суд приходить до висновку, що нарахування позивачу також зобов`язання з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 101277,00 грн. також слід визнати неправомірним.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що висновки про порушення позивачем податкового законодавства, зроблені відповідачем в Акті перевірки, є необґрунтованим та недоведеним, у зв`язку з чим спірна податкова вимога контролюючого органу, прийнята відповідачем на підставі встановлених Актом порушень, є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки), прийняту ГУ ДПС у Запорізькій області від 17.07.2019 за № в сумі 101277,00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судовий збір у розмірі 1012,77 грн. (одна тисяча дванадцять гривень сімдесят сім копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 03.10.2022.

Суддя І.В. Батрак