Справа № 400/10466/21
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А Д У М К А
Судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Єщенка О.В.
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо невиконання рішення Конституційного Суду України №1-р(ІІ)/2021 від 07 квітня 2021 року;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нарахувати з 07 липня 2021 року та протягом життя виплачувати пенсію відповідно до вимог ч. 3 ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 3 рішення Конституційного Суду України №1-р(ІІ)/2021 від 07 квітня 2021 року в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком;
стягнути на його користь відповідно до вимог ч. 4 рішення Конституційного Суду України №1-р(ІІ)/2021 від 07 квітня 2021 року завдану шкоду, з урахуванням компенсаційних витрат, у сумі 841 528,88 грн.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року залишено без змін.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції, із висновком якого погодився апеляційний суд, зокрема виходив з того, що Верховною Радою України на виконання Рішення Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року № 1-р(II)/2021 та з метою приведення нормативного регулювання, встановленого ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції Закону України від 28.12.2014 року №76-VIII) у відповідність до Конституції України, прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 29.06.2021 року №1584-IX, який набрав чинності 01 липня 2021 року.

Законом України від 29.06.2021 року №1584-IX статтю 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено у новій редакції, визначено мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що призначаються за цим Законом, а тому правові підстави для виплати позивачу пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відсутні.

Частиною 3 ст. 34 КАС України передбачено, що суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються особи, які беруть участь у справі, без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.

З огляду на не згоду з висновками, викладеними в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року по справі №400/10466/21, зазначаю наступне.

Частиною 3 ст. 54 Закону України від 28.02.1991 року №796-XII (в редакції Закону України від 28.12.2014 року №76-VIII, який набрав чинності 01.01.2015 року) передбачалось, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Рішенням Конституційного Суду від 07 квітня 2021 року №1-р(ІІ)/2021 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) частину 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Визначено, що частина 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнана неконституційною, втрачає чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

У п. 3 резолютивної частини Рішення визначено Верховній Раді України протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення привести нормативне регулювання, встановлене статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

У разі неприведення нормативного регулювання, встановленого статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення застосуванню підлягатиме частина четверта статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 6 червня 1996 року №230/96-ВР.

На моє переконання, правове регулювання нарахування особі пенсії, призначеної за вказаним Законом, після прийняття Рішення Конституційного Суду від 07 квітня 2021 року №1-р(ІІ)/2021 поставлено в залежність від:

приведення у встановлений строк Верховною Радою України частини 3 ст. 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII у редакції Закону України від 28 грудня 2014 року №76-VIII у відповідність із Конституцією України та вказаним Рішенням Конституційного Суду України;

підстав застосування до спірних правовідносин ч. 4 ст. 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII у редакції Закону України від 6 червня 1996 року №230/96-ВР, що виникають у разі не приведення у встановлений строк Верховною Радою України нормативного регулювання, встановленого вказаною нормою Закону у редакції Закону України від 28 грудня 2014 року №76-VIII у відповідність із Конституцією України та вищенаведеним Рішенням Конституційного Суду України.

Одночасному врахуванню підлягає те, що у частині першій статті 13 Закону №796-XII передбачено, що держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її за:

1) пошкодження здоров`я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

2) втрату годувальника, якщо його смерть пов`язана з Чорнобильською катастрофою;

3) матеріальні втрати, що їх зазнали громадяни та їх сім`ї у зв`язку з Чорнобильською катастрофою, відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України».

Дослідивши зміни законодавчого регулювання пенсійного забезпечення осіб, на яких поширюється дія статті 54 Закону №796-XII, Конституційний Суд України у п. 2.3 Рішення від 07 квітня 2021 року №1-р(ІІ)/2021 виходив із того, що приписами частини четвертої цієї статті Закону №796-XII в редакції Закону України від 6 червня 1996 року №230/96-ВР, чинною до внесення змін Законом №76-VIII, передбачалось:

«В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком».

Зазначене свідчить, що законодавець, ураховуючи спеціальний юридичний статус осіб, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, на реалізацію статті 16 Конституції України установив у Законі №796-XII саме мінімальні розміри державної пенсії для осіб із інвалідністю, щодо яких встановлено причиновий зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, як гарантію їх соціального захисту.

Конституційний Суд України визначив, що, змінивши підпунктом 13 пунктом 4 розділу І Закону №76-VIII законодавче регулювання мінімальних розмірів державних пенсій, Верховна Рада України скасувала соціальні гарантії, передбачені частиною четвертою статті 54 Закону №796-XII у редакції Закону №230/96-ВР, та допустила можливість зменшення гарантованих мінімальних розмірів державних пенсій.

Також, здійснивши порівняльний аналіз ч. 4 ст. 54 Закону №796-XII у редакції Закону №230/96-ВР та пунктів 11, 12 Порядку, Конституційний Суд України у Рішенні від 07 квітня 2021 року №1-р(ІІ)/2021 дійшов висновку, що Кабінет Міністрів України визначив істотно менші мінімальні розміри державної пенсії особам, на яких поширюється дія статті 54 Закону № 796-XII, ніж їх було гарантовано на законодавчому рівні нормами Закону №796-XII у редакції Закону №230/96-ВР. Водночас приписи статей 3, 16, 50 Конституції України у їх взаємозв`язку зобов`язують державу за будь-яких обставин забезпечити особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причиновий зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, посилений соціальний захист, реалізацію їх права на відшкодування завданої шкоди здоров`ю.

Конституційний Суд України виходив із того, що держава може змінювати законодавче регулювання у сфері соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проте в разі зміни такого регулювання вона не повинна вдаватися до обмежень, що порушують сутність їх індивідуальних прав, а досягнутий рівень соціального захисту має бути збережено.

На підставі викладеного Конституційний Суд України дійшов висновку, що частина третя статті 54 Закону №796-XII в редакції Закону №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи суперечить статтям 3, 8, 16, 22, 50 Конституції України.

Поряд з цим, 29.06.2021 року Верховною Радою України прийнято Закон №1584-IX «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».

У п. 2 Розділу І Закону України від 29.06.2021 року №1584-IX передбачено внесення до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 із наступними змінами), зокрема, наступних змін:

У статті 54 частину третю викладено в такій редакції:

"В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими:

для I групи інвалідності - 6000 гривень;

для II групи інвалідності - 4800 гривень;

для III групи інвалідності - 3700 гривень;

для дітей з інвалідністю - 3700 гривень";

доповнено частинами четвертою і п`ятою такого змісту:

"Розміри пенсії, передбачені частиною третьою цієї статті, починаючи з 2022 року щороку з 1 березня індексуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України".

У Розділі II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 29.06.2021 року №1584-IX визначено, що цей Закон набирає чинності з 1 січня 2022 року, крім пункту 2 розділу I цього Закону та пункту 2 цього розділу, які набирають чинності з 1 липня 2021 року.

Установлено, що у разі якщо в осіб із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначених статтею 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", стосовно яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також в осіб, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідністю, щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат та компенсацій до пенсій, установлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає в осіб з інвалідністю I групи - 100 відсотків, в осіб з інвалідністю II групи - 80 відсотків, в осіб з інвалідністю III групи - 60 відсотків розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за попередній рік, таким особам з інвалідністю виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії в сумі, якої не вистачає до зазначених розмірів.

Якщо на день призначення пенсії відсутні дані про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за попередній рік, для визначення суми щомісячної допомоги до пенсії враховується наявний розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком щомісячної допомоги до пенсії після отримання даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за попередній рік.

Починаючи з 2022 року щороку щомісячна допомога до пенсії збільшується з 1 березня виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, за рік, що передує року перерахунку щомісячної допомоги до пенсії.

Виплата щомісячної допомоги до пенсії здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Разом з цим, слід враховувати, що відповідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня установлено у розмірі 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-XII у редакції Закону України від 06.06.1996 року №230/96-ВР та ч. 1 ст. 28 Закону України 09.07.2003 року №1058-IV, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», розміри пенсій, зокрема, для осіб з інвалідністю ІІ групи, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, серед іншого, з липня 2021 року - 14 832 грн.

Отже, з липня 2021 року прийняттям Верховною Радою України Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» від 29.06.2021 року №1584-IX не досягаються мінімальні гарантії у сфері соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вважаю, що вищенаведене свідчить на користь обставин, що у визначений Рішенням Конституційного Суду від 07 квітня 2021 року №1-р(ІІ)/2021 строк Верховною Радою України не приведено нормативне регулювання, встановлене статтею 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII у редакції Закону України від 28 грудня 2014 року №76-VIII у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням Конституційного Суду України.

У зв`язку із чим, в силу положень п. 3 Рішення Конституційного Суду від 07 квітня 2021 року №1-р(ІІ)/2021 з 07.07.2021 року розмір пенсій для осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, підлягає обчисленню, виходячи з положень ч. 4 ст. 54 Закону України від 28.02.1991 року №796-XII у редакції Закону України від 06.06.1996 року №230/96-ВР, та у будь-якому випадку не може бути нижчим, зокрема для осіб по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, вбачаю всі правові підстави, з урахуванням положень ст.ст. 2, 9 КАС України, для часткового задоволення адміністративного позову та зобов`язання територіального органу пенсійного фонду здійснити перерахунок і виплату позивачу пенсії з 07.07.2021 року відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII у редакції Закону України від 6 червня 1996 року №230/96-ВР.

Суддя О.В. Єщенко