Справа № 753/7634/22
Суддя: Осіпенко Л. М.
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7634/22
провадження № 2-а/753/204/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Осіпенко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Король Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Маляр Станіслав Анатолійовича до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №56196, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Маляр Станіслав Анатолійович звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, посилаючись на те, що згідно з постановою про накладення на нього адміністративного стягнення від 25 травня 2022 року, він 25 травня 2022 року о 12 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: площа Перемоги, 3, що в Шевченківському районі м. Києва, його зупинили працівники поліції. Відразу після зупинки транспортного засобу, до нього підійшов працівник поліції чоловічої статі, який належним чином не представився та не розглянувши справу про адміністративне правопорушення повідомив, що позивача буде притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення і вручив йому оскаржувану постанову.

Зазначає, що постанову про адміністративне правопорушення було складено і вручено позивачу фактично без розгляду справи про адміністративне правопорушення. Крім цього, вказує й на те, що під час зупинки його транспортного засобу разом з ним в автомобілі знаходився його адвокат - Маляр Станіслав Анатолійовича , з яким у позивача укладено безстроковий договір про надання правничої допомоги. Попри це, співробітниками поліції не було зачитано його прав, а в залученні адвоката до участі при розгляді справи про адміністративне правопорушення - відмовлено. У подальшому, підійшла працівник патрульної поліції жіночої статі, почала розгляд справи про адміністративне правопорушення і задовольнила клопотання адвоката Маляра С.А. про ознайомлення з постановою про притягнення до адміністративної відповідальності. Вважає, що оскаржувана постанова була прийнята до початку розгляду справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних і допустимих доказів, а розгляд справи відбувся необ`єктивно та упереджено, що призвело до порушення презумпції невинуватості.

У зв`язку з цим, представник позивача просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, серія БАБ №561296 від 25.05.2022 року, якою на ОСОБА_1 було накладене адміністративне стягнення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

15 вересня 2022 року від Департаменту патрульної поліції на адресу суду надійшов відзив, у якому відповідач, з посиланням на нормативно-правові акти України, зазначає, що позовні вимоги необґрунтовані, оскільки співробітниками Департаменту патрульної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення було правильно кваліфіковано дії позивача і застосовано норми матеріального права. Також, представник відповідача зазначає, що подавши позов, позивач жодним чином не довів обставини, на які посилається. На підставі зазначеного, у задоволенні позову просив відмовити.

У відзиві представник відповідача також пояснив, що виконати ухвалу про витребування доказів, відповідно до якої з Департаменту патрульної поліції витребувано відеофайл правопорушення, неможливо з об`єктивних причин, а саме, згідно з розділом VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи від 18 грудня 2018 року №1026, строк зберігання відеозаписів становить 30 діб.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, про місце, дату й час судового розгляду були повідомлені належним чином. До початку розгляду справи по суті від представник позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позов.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про місце, дату й час судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Отже, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 25.05.2022 року о 12 год. 30 хв. на площі Перемоги 3, що в Шевченківському районі м. Києва працівниками управління патрульної поліції в місті Києві було зупинено транспортний засіб «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та складено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №561296 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 гривень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Приписами ст. 129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року N23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях.

Однією з таких правових презумпції є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відтак, саме Відповідач у цій справі повинен довести належними та допустимими доказами наявність адміністративного правопорушення відображеному у оскаржуваному рішенні.

З метою повного, об`єктивного та всебічного з`ясування фактичних обставин справи, 20 вересня 2022 року з Департаменту патрульної поліції судом було витребувано копії відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, які були присутні під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та складання відносного нього оскаржуваної постанови.

Однак, станом на день розгляду справи, витребувані судом докази відповідачем не були надані. Відповідачем у відзиві зазначено, що відеозаписи нагрудних камер поліцейських зберігаються лише протягом тридцяти діб.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Маляр С.А. неодноразово звертався до Департаменту з адвокатськими запитами, відповідно до яких витребовував зазначені вище відеозаписи. Водночас, матеріали адміністративної справи не містять доказів того, що витребувані адвокатом відеозаписи були йому надані. При цьому, суд звертає увагу, що адвокат звертався із зазначеними запитами до спливу тридцятиденного строку, встановленого для зберігання відеозаписів, а, отже, відповідач передбачав те, що після закінчення цього строку відеозаписи не збережуться і незважаючи на це не надав адвокату копії відеозаписів, що призвело до втрати важливого для цієї справи засобу доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на те, що за відсутності відеозаписів нагрудних камер поліцейських безпосередньо перевірити дотримання співробітниками Департаменту патрульної поліції процедури притягнення позивача до відповідальності за адміністративне правопорушення і встановити фактичні обставини справи про адміністративне правопорушення неможливо, суд вважає, що відповідачем не доведено обґрунтованість заперечень стосовно того, що працівники Департаменту патрульної поліції діяли в рамках закону.

Будь-яких інших доказів, що свідчать про дотримання співробітниками Департаменту патрульної поліції процедури притягнення позивача до відповідальності за адміністративне правопорушення і наявності у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення відповідачем не надано.

Отже, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позов задоволено, а позивачем на підтвердження витрат понесених у зв`язку із оскарженням постанови про накладення адміністративного стягнення надано належні докази які обґрунтовують їх розмір, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992 грн. 40 копійок.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 8, 9, 73-77, 241-247, 286, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Маляр Станіслав Анатолійович, до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №56196, - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про накладення адміністративного стягнення у справі про про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №56196 від 25.05.2022 року, винесену Управлінням патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення суду набирає законної сили з після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його винесення.

Повний текст рішення складено 03 жовтня 2022 року.

Суддя: Л.М. Осіпенко