Справа № 160/4695/22
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 160/4695/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року в адміністративній справі № 160/4695/22 (суддя І інстанції - Сліпець Н.Є.)

за позовом ОСОБА_1 до Металургійного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 15.02.2022 про відмову у внесенні змін до актового запису про народження від 01.08.1974 № 1883 серія НОМЕР_1 ;

- зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису про народження серії НОМЕР_1 , запис № 1883, доповнивши графу «Національність матері» як «німкеня».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання внести зміни до актового запису про народження закрито, в іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами позову. Зазначає, що вона прагне відновити свою корінну приналежність до німецької національності, а тому має право звернутися до суду і у випадку, коли державний орган відмовив їй у внесенні змін до актового запису.

У відзиві відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

Позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено відповідний актовий запис № 1883, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до даних свідоцтва батьками позивача (при народженні ОСОБА_2 ) є: «батько» - ОСОБА_3 , «мати» - ОСОБА_4 , національність яких визначена як «росіянин(ка)». (а.с. 11, 12)

Згідно рішення Саткинського міського суду Челябинської області Російської Федерації від 19.09.2018 року та довідки про народження матері ОСОБА_1 , до якої внесено відомості про її національність, мати останньої є німкенею. (а.с. 13-15)

Так, до одруження батьків позивача, дівоче прізвище її матері було - ОСОБА_5 . У свою чергу, батьками матері позивача, які доводяться дідусем та бабусею для позивача були: - «батько матері/дідусь» - ОСОБА_6 », «мати матері/бабуся» - ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження матері позивача.

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Металургійного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з відповідною заявою про зміну її національності в актовому записі про народження.

Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) сформовано висновок від 15.02.2022 № 11/20.14-133, яким ОСОБА_1 відмовлено у внесенні відповідних змін. Підставою для відмови зазначено, що з 2004 року у зв`язку з набранням чинності Сімейним кодексом України від 10.01.2002 № 2947-111 зазначення національності батьків у свідоцтві про народження дитини не передбачено Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні чинною (зі змінами) на теперішній час, а також формами актових записів цивільного стану, видаються відповідні свідоцтва про народження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть на бланках, виготовлених за зразками та їх описами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 № 1025 «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 1025-2010-п. (зі змінами). Таким чином, неможливо виконати внесення змін до актового запису про народження щодо зміни національності матері без рішення відповідного суду. (а.с. 31)

Не погоджуючись з такою відповіддю, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з неможливістю встановлення в судовому порядку фактів щодо належності осіб до певної національності цей спір стосовно зобов`язання відповідача внести зміни до актового запису не підлягає розгляду не лише в порядку адміністративного судочинства, а й у судовому порядку взагалі, у зв`язку з чим провадження у справі в цій частині підлягає закриттю. В частині оскарження рішення відповідача про відмову внести зміни до актового запису су зазначив, що висновок щодо відмови внести зміни прийнято відповідачем обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Також, судом встановлено, що відповідачем повністю додержано процедури розгляду та прийнято за результатами розгляду відповідне рішення.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Також п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Положеннями ч.ч. 1 - 3 ст. 49 ЦК України визначено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5.

Згідно з п. 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та в яких зазначено про можливість оскарження його у судовому порядку.

Підпунктами 2.13.1, 2.13.2 п. 2.13 розділу ІІ Правил визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, постанова адміністративного суду.

Отже, органи державної реєстрації актів цивільного стану за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін.

У ч. 1 ст. 315 ЦПК наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Хоч за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені тільки ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення).

Чинним законодавством України не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах органами державної реєстрації актів цивільного стану національності батьків дитини чи осіб, які вступають у шлюб. Тим самим забезпечується рівність усіх незалежно від національності чи етнічного походження, а також право особи вільно обирати та відновлювати національність, як це передбачено статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Національна належність особи є актом її особистого самовизначення і жодним чином не впливає на публічно-правові відносини такої особи з державою. Фіксація факту національності особи в документі, що її посвідчує, чи в актових записах громадянського стану створила б перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу.

Відмова від фіксації національності в офіційних документах, що посвідчують особу, та актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах органів державної реєстрації актів цивільного стану відповідає ст. 24 Конституції України, яка гарантує рівність громадян, зокрема незалежно від етнічного походження, а також статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні».

Аналогічну правову позицію Велика Палата Верховного Суду висловила, зокрема в постанові від 29 травня 2019 року у справі № 398/4017/18 і підтвердила її у постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 810/2732/18.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, у зв`язку з неможливістю встановлення в судовому порядку фактів щодо належності осіб до певної національності цей спір не підлягає розгляду не лише в порядку адміністративного судочинства, а й у судовому порядку взагалі.

За таких обставин колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що провадження у справі в частині вимог про зобов`язання відповідача внести зміни до актового запису про народження серії НОМЕР_1 , запис № 1883, доповнивши графу «національність матері» як «німкеня» підлягає закриттю.

Колегія суддів також зазначає, що за змістом ч. 5 ст. 243 КАС України питання щодо закриття провадження у справі повинно вирішуватись ухвалою суду, а не рішенням, як це здійснено судом першої інстанції, проте, оскільки по суті судом правильно закрито провадження у справі в зазначеній вище частині, то неправильне визначення форми судового рішення в такому випадку не є безумовною підставою для скасування оскарженого рішення суду.

Стосовно вимог щодо оскарження рішення відповідача про відмову у внесенні змін до актового запису про народження від 01.08.1974 № 1883, серія НОМЕР_1 колегія суддів зазначає таке.

За змістом листа відповідача від 15 лютого 2022 року № 11/20.14-133 судом встановлено, що, відмовляючи позивачу у внесенні відповідних змін, відповідач виходив з того, що з 2004 року у зв`язку з набранням чинності Сімейним кодексом України зазначення національності батьків у свідоцтві про народження дитини не передбачено Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні чинною (зі змінами) на теперішній час, а також формами актових записів цивільного стану, видаються відповідні свідоцтва про народження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть на бланках, виготовлених за зразками та їх описами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 № 1025 «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 1025-2010-п. (зі змінами). Також відповідач зазначив, що заявником не подано доказів, що під час складання актового запису про народження були допущені помилки щодо зазначення національності батьків, а тому підстави для внесення змін до такого актового запису.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 807/45/17 зазначила, що у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Колегія суддів з цього приводу у розрізі спірних правовідносин зазначає, що позивачем не наведено жодних доводів і не надано жодних доказів, що при складанні актового запису, в якій вона просить внести змін, були допущені якісь помилки чи внесені неправильні відомості, а тому відповідачем правомірно відмовлено у внесенні змін до такого актового запису.

Єдиний довод позивача стосується того, що вона бажає бути «німкенею», проте, як зазначено судом вище, це питання не може бути вирішено в судовому порядку.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року в адміністративній справі № 160/4695/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з тієї ж дати.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко