Справа № 640/11127/22
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

29 вересня 2022 року м. Київ № 640/11127/22

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Пащенко К.С., ознайомившись із позовом і доданими до нього матеріалами

ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) (далі - позивач або ОСОБА_1 ) подано на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва позов до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції (адреса: 03151, м. Київ, вул. Народного ополчення , 9) (надалі - відповідач або УПП у місті Києві ДПП), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії автопатруля Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції після прибуття на місце виклику, які полягали в недотриманні Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Правил благоустрою міста Києва, ухвалених рішеннями Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051, порушенні ст. 41 Конституції України, статей 7, 8, 18, 23 Закону України «Про Національну поліцію».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.07.2022 (суддя Пащенко К.С.) залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 .

На виконання вимог ухвали позивачем подано до суду: квитанцію про сплату судового збору в розмірі 992,40 грн та заяву про поновлення строку на звернення до адміністративного суду, в якій ОСОБА_1 зазначає, що відповіді за результатами розгляду скарги від 12.11.2020 УПП в м. Києві ДПП позивачу довго не надавало і лише 15.02.2021 позивачу було знову надано відписку не по суті його звернень. Відповіді позивач не дочекався і вперше 12.01.2021 виготовив і направив позов, який 11.02.2021 було прийнято судом до розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (скорочено - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

При цьому, початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року №340/1019/19).

Разом з тим, як і зазначалося в ухвалі суду від 26.07.2022, судом встановлено, що 24.06.2020 за адресою: АДРЕСА_2 мало місце порушення громадського порядку у зв`язку із демонтажем представниками ОСББ «Білий дім» встановлених ним металевих стовпчиків вздовж проїзної частини прибудинкової території під вікнами квартири ОСОБА_1 . Позивач перешкоджав зазначеним особам демонтувати ці стовпчики. Патруль поліції, який прибув за вказаною адресою за викликом голови ОСББ «Білий дім» за спеціальним номером екстреного виклику поліції « 102», підтримав представників ОСББ «Білий дім» та забезпечив їм можливість демонтувати стовпчики, незважаючи на доводи позивача про те, що ці стовпчики є елементами благоустрою і вирішення питання їх демонтажу належить до повноважень відповідних державних органів згідно із Законом України «Про благоустрій населених пунктів» і Правил благоустрій міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 №1051/1051. Згідно з доводами позивача такі дії поліцейських є порушеннями гарантованого статтею 41 Конституції України його права власності на указані стовпчики і свідчить про порушення ними принципів законності та дотримання прав і свобод людини, визначених статтями 7 і 8 Закону України.

Таким чином, якщо позивач ввважає, що 24.06.2020 стосовно нього поліцейськими було вчинено протиправні дії, то про ці дії він безпосередньо дізнався у той же ж день, тоді як до суду, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом лише 19.07.2022, тобто після закінчення установленого Кодексом адміністративного судочинства України шестимісячного строку.

При цьому при обчисленні строку звернення позивача до суду з даним позовом суд не враховує його звернення до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції та до Головного управління Національної поліції у м. Києві зі скаргами на дії поліцейських, що мали місце 24.06.2020, та отримання відповідей на ці звернення, оскільки такі звернення свідчать лише про те, що позивач почав вчиняти дії щодо захисту своїх порушених, на його думку, прав, і дати отримання цих відповідей не пов`язуються з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку. Також наявність таких звернень та відповідей на них не впливає на поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду в постановах від 31.01.2021 у справі № 240/12017/19, від 22.07.2021 у справі № 420/718/21 та ін. про те, що отримання позивачем листа відповідача у відповідь на своє звернення не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку..

Таким чином, враховуючи дату звернення позивача до суду з даним позовом 19.07.2022 (направлено через поштове відділення), суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду, передбачений ст. 122 КАС України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивач мав можливість вжити своєчасних заходів щодо захисту свого порушеного права в межах встановленого Кодексу адміністративного судочинства України строку звернення до адміністративного суду, але не скористався такою за відсутності поважних причин.

Крім того, суд вважає за необхідне також зазначити, що при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню.

Відповідно до частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Частина друга статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлює, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Відповідно до частини п`ятої статті 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Судом встановлено, що при поданні адміністративного позову позивачем надано докази на підтвердження сплати судового збору квитанцію № 0.0..1 від 09.08.2022 року у розмірі 992,40 грн.

У зв`язку з викладеним, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про необхідність повернення сплаченого позивачем судового збору.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169, ст.ст. 241-243, 248, 256 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву та додані до неї документи повернути ОСОБА_1 .

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу.

3. Повернути ОСОБА_1 (адреса: адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок), сплачений згідно з квитанцією № 0.0..1 від 09.08.2022.

Ухвала, відповідно до ч. 2 ст. 256 та ч. 7 ст. 169 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Суддя К.С. Пащенко