Справа № 160/6085/22
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2022 року Справа № 160/6085/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач-1), в якій просить:
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області винести рішення, яким призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 починаючи з 04.10.2021 року, зарахувавши періоди роботи з 28.12.1993 по 27.05.1994; з 28.05.1994 по 31.01.2005; з 05.02.2007 по 09.12.2013; з 17.04.2014 по 03.08.2015 та з 11.07.2016 по 08.10.2018; з 21.10.2020 по 15.02.2021; з 13.04.2021 до сьогодні до Списку №1 в подвійному розмірі.
Ухвалою суду від 03.05.2022 року прийнято позовну заяву та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі ухвали від 04.07.2022 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 27.07.2022 року.
За клопотання відповідача-1 на підставі ухвали від 05.07.2022 року залучено до участі у справі співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - ГУ ПФУ в Сумській області, відповідач-2), та постановлено здійснюється спочатку розгляд справи, підготовче засідання призначено на 27.07.2022 року.
Відповідач-2 суду відзив на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив.
На підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
27.07.2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 10.08.2022 року.
У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, судом постановлено ухвалу від 10.08.2022 року про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.10.2021 року звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
З урахуванням принципу екстериторіальності, заява позивача була розглянута ГУ ПФУ в Сумській області.
Рішенням ГУ ПФУ в Сумській області від 11.10.2021 №83 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недостатнім пільговим стажем та недосягненням необхідного пенсійного віку. Відмова ґрунтується на нормі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. У рішенні зазначено, що вік заявниці 45 років; страховий стаж позивача склав - 23 роки 05 місяців 02 дні; пільговий стаж за Списком №1 - 1 рік 9 місяців 25 днів. Пільгова довідка за №306/к від 14.06.2021 не взята до уваги, оскільки ПАТ «Дніпроважпапірмаш ім. Артема» в стадії ліквідації, документи про пільговий стаж повинні бути видані арбітражним керуючим ліквідатором ПАТ «Дніпроважпапірмаш». За пільговою довідкою №52/ВК-12 від 02.06.2021 не взято період 01.11.2007 по 09.12.2013 оскільки записом №12 трудової книжки заявниця прийнята в металургійний цех з 05.02.2007, за записом №13 з 01.11.2007 переведена в ковальський цех, про що не зазначено в документах про атестацію робочого місця. За даними пільгової довідки №7 від 02.08.2021 не зарахований період з 13.06.2015 по 03.08.2015, оскільки згідно наданих документів про ритмічність роботи на підприємстві заявниця в 2015 році пропрацювала 5 місяців 12 днів.

Позивач, не погодившись з відмовою відповідача-2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

У статті 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон №1058) встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі Порядок №637) передбачено, що трудова книжка є основним документом, який підтверджує стаж роботи.

Відповідно до пункту 1.1. Інструкції про ведення трудових книжок, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 (далі - Інструкція №58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.2 Інструкції №58 визначено, що до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

З долученої до матеріалів справи копії трудової книжки НОМЕР_1 підтверджується, що позивач працювала:

- з 28.12.1993 по 27.05.1994 учнем машиніста електромостового крану;

- з 28.05.1994 по 05.06.1994 машиністом електромостового крану 3 розряду;

- з 06.06.1994 по 31.07.1995 машиністом електромостового крану 3 розряду на гарячих ділянках робіт;

- з 01.08.1995 по 31.07.2000 машиністом електромостового крану 3 розряду на гарячих ділянках робіт;

- з 01.08.2000 по 31.01.2005 машиністом електромостового крану 3 розряду на ділянці заливки кольорового металу, в ливарному цеху;

- з 05.02.2007 по 09.12.2013 машиністом крана 4-го розряду;

- з 17.04.2014 по 03.08.2015 машиністом крана на гарячих ділянках робіт 4-го розряду;

- з 11.07.2016 по 08.10.2018 машиністом крана 4-го розряду на гарячих ділянках робіт у ливарному виробництві;

- з 21.10.2020 но 15.02.2021 машиністом крана;

- з 13.04.2021 працює машиністом крана (кранівником).

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ПАТ «Дніпроважпапірмаш ім. Артема» № 306/к від 14.06.2011 року позивач працювала:

- з 28.05.1994 по 05.06.1994 за професією машиніста електромостового крану на дільниці обрубки та естакаді у чавуно-ливарному цеху №1 (Список №1);

- з 06.06.1994 по 31.07.1995 за професією машиніста електромостового крану на гарячих ділянках робіт (кольорове лиття) у чавуно-ливарному цеху №1 (Список №1);

- з 01.08.1995 по 31.07.2000 за професією машиніста електромостового крану, зайнятого на ділянках заливки та плавлення металу у філіалі «Літбум» (ливарний цех) (Список №1);

- з 01.08.2000 по 30.09.2002 за професією машиніста крану на дільницях заливки та плавлення кольорового металу у ливарному виробництві (Список №1);

- з 01.10.2002 по 15.01.2003 за професією машиніста крану на дільницях заливки та плавлення кольорового металу у ливарному цеху (Список №1);

- з 16.01.2003 по 31.01.2005 за професією машиніста крану на дільницях заливки та плавлення кольорового металу у ливарному цеху (Список №1).

В зазначеній довідці зроблено висновок, що за період з 28.05.1994 по 31.01.2005 10 років 08 місяців 03 дні.

Відповідно до довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній АТ «Дніпровський електровозобудівний завод» №7 від 02.08.2021 року, №32/ВК-12 від 02.06.2021 року, №52/ВК-12 від 02.06.2021 року позивач працювала:

- з 05.02.2007 по 09.12.2013 (05 років 07 місяців 12 днів) у виробництві оброблення металу, інші професії з оброблення металу (Список №1);

- з 17.04.2014 по 03.08.2015 (01 рік 01 місяць 06 днів) у виробництві оброблення металу, інші професії з оброблення металу (Список №1).

До матеріалів справи долучено копію Переліку робочих місць, виробництв, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Спискам №1 та №2, затверджений наказом голови правління АТ «Дніпроважпапірмаш» ім. Артема «Про результати проведення у 1996 році атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове забезпечення» №30 від 18.03.1997, де міститься інформація про віднесення в структурному підрозділі «Літбум» посади крановщика до Списку №1.

Також, позивачем надано копії витягів з документів про висновки атестації робочих місць за умовами праці, в яких зазначено, що:

- на підставі наказу по ДП «НВК «Електровозобудування» №148 від 05.05.2006 робоче місце машиніста крана та гарячих ділянках робіт атестовано за Списком №1;

- на підставі наказу по ДП «НВК «Електровозобудування» №110 від 25.11.2009 робоче місце машиніста крана та гарячих ділянках робіт атестовано за Списком №1;

- на підставі наказу по ТОВ «Техстандарт-плюс» №41/2 від 27.04.2016 робоче місце машиніста крана зайнятого на гарячих ділянках робіт атестовано за Списком №1.

Дослідивши надані документи, суд зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, в якій містяться записи, що з 28.12.1993 по 27.05.1994; з 28.05.1994 по 31.01.2005; з 05.02.2007 по 09.12.2013; з 17.04.2014 по 03.08.2015 та з 11.07.2016 по 08.10.2018; з 21.10.2020 по 15.02.2021; з 13.04.2021 по день звернення за призначенням пенсії - 04.10.2021 позивач працювала за професією, робота на якій дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Таким чином, лише на підставі зазначених записів у трудовій книжці спірні періоди роботи позивача мають бути зараховані до спеціального стажу за Списком №1.

Суд зауважує, що обов`язок належного оформлення документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб. Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні уточнюючої довідки.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 44 Закону №1058, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Також, приписами пункту 3.3 Розділу 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 зі змінами та доповненнями (далі - Порядок №22-1) встановлено, що орган, який призначає пенсію надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності бланки документів; допомогу особам, зазначених у п. 1.1 і 1.2 Розділу І вказаного порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Пунктом 4.2 Розділу 4 Порядку №22-1 передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

З аналізу викладених норм слід дійти висновку, що у разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами.

Проте, як свідчать матеріали справи, відповідачем-2 не вчинялись дії, спрямовані на перевірку наданих заявником документів.

Отже, суд приходить до висновку про безпідставне не зарахування ГУ ПФУ в Сумській області до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи позивача з 28.12.1993 по 27.05.1994; з 28.05.1994 по 31.01.2005; з 05.02.2007 по 09.12.2013; з 17.04.2014 по 03.08.2015 та з 11.07.2016 по 08.10.2018; з 21.10.2020 по 15.02.2021; з 13.04.2021 по 04.10.2021.

Також, суд зазначає, що 03.10.2017 року Верховною Радою України ухвалено Закон № 2148-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій (далі - Закон № 2148-VIII), що доповнив Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-ІV) розділом XIV-І, який містить пункт 1 частини другої статті 114 такого змісту:

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно;

45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року;

46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року;

46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року;

47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року;

47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року;

48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року;

48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року;

49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року;

49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року;

50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року;

За приписами статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі Закон № 1788-XII) право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом а" статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення (далі - Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом а статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 45 років до 50 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в Рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у жінок 45 років, тоді як другий - у 50 років.

Таке регулювання порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а (пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у спірних правовідносинах застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 року у зразковій справі №360/3611/20.

З огляду на зазначене, право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 позивач має при досягненні 45 років, за наявності стажу роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на роботах, віднесених до Списку №1.

Матеріли справи свідчать, що на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (04.10.2021 року) позивач досягла віку 45 років; мала страховий стаж роботи 23 роки 5 місяців 2 дні, пільговий стаж за Списком №1 більше 10 років.

Таким чином, відмова відповідача-2 у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за віком з посиланням на недосягнення нею необхідного пенсійного віку та відсутністю необхідного пільгового стажу є протиправною.

Аналізуючи у сукупності фактичні обставини справи та правові норми, виходячи з принципу верховенства права, з метою повного захисту порушених прав і свобод позивача, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення, зобов`язання відповідача-1 зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 28.12.1993 по 27.05.1994; з 28.05.1994 по 31.01.2005; з 05.02.2007 по 09.12.2013; з 17.04.2014 по 03.08.2015 та з 11.07.2016 по 08.10.2018; з 21.10.2020 по 15.02.2021; з 13.04.2021 по 04.10.2021 до пільгового стажу за Списком №1 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону №1058 пенсія за віком призначається за загальним правилом з дня звернення за пенсією.

Враховуючи те, що позивач звернулась за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах 04.10.2021, пенсія за віком на пільгових умовах має бути призначена позивачу з дня звернення.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області «виплатити позивачу пенсію за віком», зарахування до пільгового стажу періоду «до сьогодні» та «в подвійному розмірі», суд зазначає, що ці вимоги наразі є передчасними, оскільки пенсія ще не призначена, спору між сторонами щодо періоду з дня звернення за призначенням пенсії «до сьогодні» немає, права позивача щодо кратності обчислення пільгового стажу порушені не були. Суд наголошує, що захисту в адміністративному процесі підлягають лише порушені права на час звернення до суду, а не ті, що можливо будуть порушені в майбутньому.

За наведених обставин позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

В позовній заяві ОСОБА_1 просила суд допустити негайне виконання рішення суду та встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи, що за наслідком розгляду справи судом визначено належний спосіб захисту порушеного права шляхом зобов`язання відповідача-1 призначити пенсію, а не присудження її виплати у певному розмірі, клопотання позивача про звернення рішення суду до негайного виконання задоволенню не підлягає.

За положеннями статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд зазначає, що станом на час вирішення спору по суті відсутні передумови вважати, що рішення суду не буде виконане відповідачем.

Враховуючи зазначене та те, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом суду, а не обов`язком, наразі правові підстави для задоволення цього клопотання позивача відсутні.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією №5128-1395-0039-4045 від 22.02.2022 року.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2, рішенням якого порушені права позивача, підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21910427), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (адреса: 40009, вул. Пушкіна, 1, м. Суми; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21108013) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №83 від 11.10.2021 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 04.10.2021 року призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, зарахувавши періоди роботи: з 28.12.1993 по 27.05.1994; з 28.05.1994 по 31.01.2005; з 05.02.2007 по 09.12.2013; з 17.04.2014 по 03.08.2015 та з 11.07.2016 по 08.10.2018; з 21.10.2020 по 15.02.2021; з 13.04.2021 по 04.10.2021 до пільгового стажу за Списком №1.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області судові витрати у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар