Справа № 640/19338/21
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

04 жовтня 2022 року справа №640/19338/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ЕВОТЕК.ІНК» (далі по тексту - позивач, ТОВ «ЕВОТЕК.ІНК»)
доКиївської митниці Держмитслужби (далі по тексту - відповідач)
провизнання протиправними та скасування рішення від 10 лютого 2021 року №UA100080/2021/000008/2 про коригування митної вартості
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи про протиправність спірних рішень про коригування митної вартості товарів від 10 лютого 2021 року №UA100080/2021/000008/2 у зв`язку з тим, що на підтвердження заявленої митної вартості товару ним були подані всі передбачені чинним законодавством документи, проте відповідач, усупереч наведеному, визнав їх недостатніми та розпочав процедуру консультації, за результатами якої визначив митну вартість товару за резервним методом.

Ухвалою від 19 липня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/19338/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач відзиву на адміністративний позов до суду не надав.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

21 жовтня 2020 року між компанією FLEX P. FILMS (EGYPT) S.A.E. (далі - продавець) та ТОВ «ЕВОТЕК.ІНК» (далі - покупець) укладено контракт на поставку №FFE21/10/2020, згідно з пунктом 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити покупцю РЕТ, СРР, ВОРР плівку, а покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити вартість поставленого товару згідно з умовами цього контракту.

Пунктами 2.1-2.3 контракту визначено, що одиницею товару є кілограм фактичної ваги. Відвантажена постачальником кількість товару письмово погоджується сторонами у специфікаціях по формі, зазначеній у додатку 1. Покупець не заперечує щодо можливого відхилення в кількості товару в межах 10% від замовленої кількості, що відображається в товаросупровідних документах та враховується у фінансових взаєморозрахунках. Відхилення в кількості товару у зазначених межах не буде вважатись для сторін порушенням умов договору щодо кількості товару.

У відповідності до пункту 3.1 констракту постачальник постачає товар на адресу покупця на умовах, обумовлених у специфікаціях до цього контракту.

Найменування товару, кількість, ціна, порядок оплати, якісні характеристики товару, умови поставки, способи поставки, період поставки, а також найменування вантадовідправника/вантажоотримувача сторони погоджують та фіксують у специфікаціях, які повинні бути підписані уповноваженими представниками сторін і є невід`ємними частинами цього контракту (пункт 3.2 контратку).

Поставка товару вважається погодженою з моменту підписання специфікації (пункт 3.3 контракту).

Згідно з пунктом 3.4 контракту умови поставки CIF Одеса або FOB буль-який порт Египту (ІНКОТЕРМС 2020), як це зазначено у специфікаціях.

Пунктами 5.1-5.4 контракту визначено, що загальна сума цього контракту становить 3 000 000,00 долларів США. Покупець здійснює оплату товару, який поставляється згідно з умовами, зазначеними в специфікації. Оплата за товар здійснюється по банківським реквізитам постачальника, зазначеним у контракті. Оплата за товар здійснюється у строки, зазначені в специфікації, шляхом прямого банківського переказу грошових коштів на рахунок постачальника. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок постачальника.

Згідно специфікації від 10 грудня 2020 року №1, яка є додатком 1 до контракту, сторонами обумовлена поставка товару у кількості 45414,4 кг загальною вартістю 66 610,61 доларів США.

08 лютого 2021 року ТОВ «ЕВОТЕК.ІНК» в порядку електронного декларування подано до митного посту «Ліски» Київської митниці Держмитслужби митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №UA100080/2021/581555 (далі - МД) з метою митного оформлення товару, у графі 42 якої митну вартість імпортованого останнього визначив за ціною договору у розмірі 67 765,96 доларів США.

На підтвердження зазначеної у митній декларації митної вартості товару, позивач надав митному органу наступний перелік документів:

- контракт на поставку від 21 жовтня 2020 року №FFE21/10/2020;

- комерційні інвойси від 13 січня 2021 року №62210623, №62210654;

- платжіні доручення від 17 грудня 2020 року №18 на суму 30 790,38 доларів США, від 02 лютого 2021 року №31 на суму 36 975,58 доларів США;

- копію експортної митної декларації країни відправлення від 13 січня 2021 року №13;

- прайс-лист від 17 грудня 2020 року;

- страхові поліси від 13 січня 2021 року №174, №175;

- експертний висновок Київськеої торгово-промислової палати від 01 лютого 2021 року №Ц-100;

- лист-калькуляцію виробника від 17 грудня 2020 року.

За результатами розгляду митної декларації та поданих документів, митним органом прийняті рішення про коригування митної вартості товарів від 10 лютого 2021 року №UA100080/2021/000008/2.

Згідно рішення про коригування митної вартості товарів від 10 лютого 2021 року №UA100080/2021/000008/2 митну вартість імпортованого товару визначено на рівні 92 834,66 доларів США.

Вказане рішення обґрунтовано тим, що за результатами розгляду поданих до митного оформлення разом з митною декларацією від 08 лютого 2021 року №UA100080/2021/581555 документів встановлено, що надані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

1. Пунктом 3.2 контракту від 21 жовтня 2020 року №FFE21/10/2020 передбачено, що «наименование товара, количество, цена, порядок оплаты, качественные характеристики товара, условия поставки, способы доставки, период поставки стороны согласуют и фиксируют в спецификациях, которые должны быть подписаны уполномоченными представителями сторон и являются неотъемлемыми частями настоящего контракта». Декларантом до митного оформлення подано специфікацію від 10 грудня 2020 року №1, відповідно до якої вартість товару на умовах поставки CIF- Чорноморськ становить 66 610,61 доларів США, та інвойси від 13 січня 2021 року №62210653, №62210654, відповідно до яких вартість товару на умовах поставки CIF-Чорноморськ становить 67 765,96 доларів США.

2. Пунктом 3.4 контракту від 21 жовтня 2020 року №FFE21/10/2020 передбачено, що «условия поставки CIF Odessa или FOB любой порт Египта (Инкотермс 2020), как это указано в спецификациях». Відповідно до специфікації від 10 грудня 2020 року №1 товар поставляється на митну територію України на умовах поставки CIF-Чорноморськ. Пунктом 3.4 контракту від 21 жовтня 2020 року №FFE21/10/2020 передбачено, що «перечень документов, необходимых для передачи от поставщика покупателю и от покупателя поставщику, указываются в инструкции для покупателя (приложение №2)». Декларантом до митного оформлення не подано документи передбачені пунктом 3.4 контракту.

3. Декларантом до митного оформлення відповідно до пункта 4 частини другої статті 53 Митного кодексу України подано платіжні доручення в іноземній валюті від 17 грудня 2020 року №18 на суму 30 790,38 доларів США та від 02 лютого 2021 року №31 на суму 36 975,58 доларів США для підтвердження здійснення попередньої оплати за оцінюваний товар. В графі 70 «призначення платежу» платіжних доручень від 17 грудня 2020 року №18 та від 02 лютого 2021 року №31 зазначено, що попередня оплата за товар здійснюється відповідно до контракта від 21 жовтня 2020 року №FFE21/10/2020 та специфікації від 10 грудня 2020 року №1. Загальна сума платіжних доручень, які подані до митного оформлення, становить 67 765,96 доларів США, тоді як відповідно до специфікації від 10 грудня 2020 року №1 вартість товару становить 66 610,61 доларів США.

4. В адресному прайс-листі зазначено умови поставки CIF-Чорноморськ та лише артикула, які співпадають з артикулами інвойсів від 13 січня 2021 року №62210653, №62210654. В прайс-листі не зазначено умови оплати за товар, термін дії прайс-листа, період поставки тощо.

5. Поданий декларантом до митного оформлення експертний висновок Київської ТПП від 01 лютого 2021 року №Ц-110 не відповідає вимогам національного стандарту №1, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10 липня 2003 року №440.

Документи, які подані декларантом до митного оформлення містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Для підтвердження заявленої митної вартості товарів ТОВ «ЕВОТЕК.ІНК» запропоновано надати документи відповідно до частини другої статті 53 Кодексу та додаткові документи відповідно до частини третьої статті 53 Кодексу:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-лисги) виробника товару;

3) відповідно до статті 254 Кодексу переклад українською мовою копії митної декларації країни відправлення.

Декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару на вимогу митного органу надано наступні додаткові документи:

- сертифікати аналізу;

- додаток №2 до контракта від 21 жовтня 2020 року №FFE21/10/2020;

- виписку з бухгалтерської документації.

Декларантом не надано переклад українською мовою другого аркуша копії митної декларації країни відправлення. Декларант відмовився від подання всіх запрошених митним органом документів відповідно до статті 53 Кодексу, про що зазначено у листі ТОВ «ЕВОТЕК. ІНК.» надісланому до митниці 10 лютого 2021 року (лист ТОВ «ЕВОТЕК. ІНК.» від 10 лютого 2021 року б/н).

З огляду на зазначене, митний орган дійшов висновку про те, що документи, які подані декларантом до митного оформлення містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а тому, відповідно до частини третьої статті 54 Митного кодексу України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідачем прийнято письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Кодексу. Митна вартість товару визначена відповідно до статті 59 Кодексу із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів (метод 2а). Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару: митна декларація від 26 червня 2020 року № UA807170/2020/31940.

11 лютого 2021 року Київською митницею Держмитслужби сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100320/2021/00069.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частина перша статті 51 Митного кодексу України встановлює, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до положень частин другої, четвертої, восьмої та дев`ятої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Так, у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до частини першої - третьої, п`ятої статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина 6 вказаної статті).

Відповідно до частини дванадцятої статті 264 Митного кодексу України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Згідно з частинами першою, сьомою, восьмою, дев`ятою статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Стаття 57 Митного кодексу України встановлює, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої-восьмої та десятої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Як вимагає частина друга статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити зокрема: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Згідно з пунктом 2 параграфу (с) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, що визначає обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовуються митним органом при визначенні митної вартості товарів у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: - неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); - невірно проведений розрахунок митної вартості; - невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; - надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Отже, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Наведена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №813/1229/16.

При цьому, право особи оскаржити рішення митного органу передбачено частиною першою статті 29 Митного кодексу України.

Так, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару від 10 лютого 2021 року №UA100080/2021/000008/2 містить посилання на те, що усупереч положенням пункту 3.2 контракту від 21 жовтня 2020 року №FFE21/10/2020 декларантом до митного оформлення подано специфікацію від 10 грудня 2020 року №1, відповідно до якої вартість товару на умовах поставки CIF- Чорноморськ становить 66 610,61 доларів США, та інвойси від 13 січня 2021 року №62210653, №62210654, відповідно до яких вартість товару на умовах поставки CIF-Чорноморськ становить 67 765,96 доларів США.

Поряд із цим, в оскаржуваному рішенні митний орган зазначає, що декларантом до митного оформлення відповідно до пункту 4 частини другої статті 53 Митного кодексу України подано платіжні доручення в іноземній валюті від 17 грудня 2020 року №18 на суму 30 790,38 доларів США та від 02 лютого 2021 року №31 на суму 36 975,58 доларів США для підтвердження здійснення попередньої оплати за оцінюваний товар. В графі 70 «призначення платежу» платіжних доручень від 17 грудня 2020 року №18 та від 02 лютого 2021 року №31 зазначено, що попередня оплата за товар здійснюється відповідно до контракту від 21 жовтня 2020 року №FFE21/10/2020 та специфікації від 10 грудня 2020 року №1. Загальна сума платіжних доручень, які подані до митного оформлення, становить 67 765,96 доларів США, тоді як відповідно до специфікації від 10 грудня 2020 року №1 вартість товару становить 66 610,61 доларів США.

У відповідності до пункту 3.2 контракту найменування товару, кількість, ціна, порядок оплати, якісні характеристики товару, умови поставки, способи поставки, період поставки, а також найменування вантажовідправника/вантажоотримувача сторони погоджують та фіксують у специфікаціях, які повинні бути підписані уповноваженими представниками сторін і є невід`ємними частинами цього контракту.

Згідно специфікації від 10 грудня 2020 року №1, яка є додатком 1 до контракту, сторонами обумовлена поставка товару у кількості 45414,4 кг загальною вартістю 66 610,61 доларів США.

У примітках до зазначеної специфікації зазначено, що допустиме відхилення поставляємої кількості товару становить 10%.

Пунктом 2.3 контракту також передбачено, що покупець не заперечує щодо можливого відхилення в кількості товару в межах 10% від замовленої кількості, що відображається в товаросупровідних документах та враховується у фінансових взаєморозрахунках. Відхилення в кількості товару у зазначених межах не буде вважатись для сторін порушенням умов договору щодо кількості товару.

Як встановлено з комерційного інвойсу від 13 січня 2021 року №62210653 постачальником сформовано вантаж масою 23825,0 кг загальною вартістю 34 784,50 доларів США.

Відповідно до комерційного інвойсу від 13 січня 2021 року №62210654 постачальником сформовано вантаж масою 22361,0 кг загальною вартістю 32 981,46 доларів США.

Таким чином, загальна вартість імпортованого товару вагою 46186,40 кг становить 67 765,96 доларів США, що також зазначено у експортній декларації країни відправлення від 13 січня 2021 року №13 та саме таку суму було сплачено покупцем згідно з платіжними дорученнями від 17 грудня 2020 року №18, від 02 лютого 2021 року №31.

При цьому, вага товару зазначеного у специфікації відрізнялась від ваги товару, зазначеної у комерційних інвойсах та експортній декларації країни відправлення, на 1,7%, що є допустимим відхиленням згідно з положеннями пункту 2.3 контракту (+/-10%).

Також, рішення про коригування митної вартості містить посилання на те, що декларантом до митного оформлення не подано документи передбачені пунктом 3.4 контракту від 21 жовтня 2020 року №FFE21/10/2020, а саме: перелік документів, необхідних для передачі від постачальника покупцю та від покупця постачальнику, які зазначаються в інструкції для покупця (додаток 2).

Згідно з пунктом 3.4 контракту умови поставки CIF Одеса або FOB будь-який порт Египту (ІНКОТЕРМС 2020), як це зазначено у специфікаціях.

Відповідно до специфікації від 10 грудня 2020 року №1 товар поставляється на митну територію України на умовах поставки CIF-Чорноморськ.

Таким чином, на виконання пункту 3.4 контракту сторонами зазначено у специфікації від 10 грудня 2020 року №1 умови поставки товару.

Водночас, посилання на зазначення в інструкції для покупця (додаток 2) переліку документів, необхідних для передачі від постачальника покупцю та від покупця постачальнику, міститься в пункті 3.5 контракту, а не в пункті 3.4, як зазначає митний орган.

Стосовно посилань митного органу на те, що в прайс-листі не зазначено умови оплати за товар, термін дії прайс-листа, період поставки тощо, суд зазначає, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) прайс-листа, який може оформлюватись продавцем у довільній формі та на власний розсуд. Чинним національним та міжнародним законодавством не передбачений виключний необхідний перелік інформації, яку повинен містити прайс-лист, з огляду на те, що жодна інформація, викладена в прайс-листі не суперечить його суті.

Посилання відповідача у рішенні про коригування митної вартості на те, що поданий декларантом до митного оформлення експертний висновок Київської ТПП від 01 лютого 2021 року №Ц-110 не відповідає вимогам національного стандарту №1, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10 липня 2003 року №440, суд не може прийняти до уваги, оскільки відповідачем не конкретизовано яким саме положенням національного стандарту він не відповідає, а тому такі посилання митного органу суперечать вимогам обґрунтованості рішення суб`єкта владнеих повноважень, викладеним в статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стосовно неподання декларантом відповідно до статті 254 Митного кодексу України перекладу українською мовою копії митної декларації країни відправлення, суд зазначає таке.

Відповідно до приписів частини першої статті 254 Митного кодексу України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що для митного оформлення можуть подаватися документи українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування та не передбачено обов`язку подання документів саме українською мовою.

Разом з тим дана стаття надає право митному органу вимагати переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, однак тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

При цьому, зі спірного рішення встановлено, що відповідач посилався на невідповідність числових значень щодо вартості товару, зазначених в документах наданих до митного оформлення товару.

Водночас, митна декларація країни відправлення відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України не є документом, що підтверджує числові значення митної вартості товару.

Водночас, суд наголошує, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53) заборонено.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05 березня 2019 року у справі №815/5791/17.

Інших розбіжностей у поданих до митного оформлення документах у спірних рішеннях про коригування митної вартості не зазначено.

За таких обставин, вимоги митниці про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є неправомірним, а коригування митної вартості, заявленої позивачем, на цих підставах - необґрунтованим, а тому рішення Київської митниці Держмитслужби від 10 лютого 2021 року №UA100080/2021/000008/2 підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Поряд із цим, відповідно до положень частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, суд кваліфікує неподання відповідачем відзиву на позовну заяву без поважних причин як визнання позову.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач не довів правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, адміністративний позов ТОВ «Акваполіс» підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2 338,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВОТЕК.ІНК» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби від 10 лютого 2021 року №UA100080/2021/000008/2 про коригування митної вартості товарів.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВОТЕК.ІНК» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 338,80 грн. (дві тисячі триста тридцять вісім гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕВОТЕК.ІНК» (01133, м. Київ, вул. Є. Коновальця, 36-Д, офіс 4-Г; ідентифікаційний код 42874645;

Київська митниця Держмитслужби (03124, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 8-А; ідентифікаційний код 43337359).

Суддя В.А. Кузьменко