Справа № 705/2558/22
Суддя: Єщенко О. І.
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/2558/22
2-а/705/95/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі по тексту ГУНП у Вінницькій області) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якому просив: постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 755822 від 01 липня 2022 року про адміністративне правопорушення визнати протиправною та скасувати; провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП закрити; сплачений судовий збір стягнути з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.07.2022 внаслідок безпідставної зупинки транспортного засобу Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , інспектором СРПП Могилів-Подільського району відділу ГУ Національної поліції у Вінницькій області відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ № 755822 від 01.07.2022 та повідомлено, що він буде притягнутий до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП. Ним були написані пояснення про повну незгоду із змістом вказаної постанови. Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Згідно з п. 2.1. ПДР водій механізованого транспортного засобу повинен мати і на вимогу працівника поліції надати документи, перелік яких чітко визначено даним пунктом (даний перелік є вичерпним, і пункту «протокол обов`язкового технічного контролю» у собі не містить. Також транспортний засіб, яким він керував 01.07.2022, є легковим автомобілем і належить на праві власності ТОВ «РДО Україна» та наданий йому як працівнику у службове користування. Вказаний транспортний засіб наданий виключно для службових поїздок, а не для перевезення вантажів та пасажирів з метою отримання прибутку, а тому не підлягає обов`язковому технічному контролю. Вважає, що ним не було допущено порушення п. 31.3.б ПДР, а відтак до нього не може бути застосована відповідальність, передбачена ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою суду від 13.07.2022 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Учасники справи не надавали до суду клопотань про розгляд позову в загальному порядку.

09.08.2022 представником відповідача ГУНП у Вінницькій області Дмитрук Ю.Д. надіслано до суду відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Зазначила, що відповідач не визнає позовної заяви, вважає її безпідставною та необґрунтованою. Спірна постанова винесена уповноваженим працівником поліції на місці вчинення правопорушення у відповідності до ст. 258, ст. 283 КУпАП. Стягнення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, накладено у межах наданих повноважень і під час виконання працівником поліції службових обов`язків. Обставини вчинення правопорушення стверджуються складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої чітко вбачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності.

22.08.2022 позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що оскаржувану постанову було винесено відносно нього неправомірно, а тому вона має бути визнана протиправною та скасована. На цій підставі він підтримав свої позовні вимоги і просив їх задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Із матеріалів справи судом встановлено, що 01 липня 2022 року в м. Умань по вул. Вокзальна, 9 інспектором СРПП Могилів-Подільського РВ ГУНП у Вінницькій області винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 755822 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Згідно з оскаржуваною постановою 01.07.2022 о 09 год. 50 хв. на автодорозі Р-36 107 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п.п. 31.3.б. ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Частина 3 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до підпункту «б» пункту 31.3 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством , якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Пунктом 1 частини 1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, що затверджений постановою КМУ від 30.01.2012 № 137, визначено, що не підлягають проведенню обов`язкового технічного контролю легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.

Положенням пп. 15 п. 2 даного Порядку визначено: транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку, за винятком транспортних засобів, що експлуатуються на умовах лізингу.

За визначеннями, наведеними у Законі України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III : автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно.

Згідно з ч. 2 ст. 35 Закону обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

У п. 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.93 № 340, передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на певні категорії, серед яких категорії: В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми; С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів); С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів).

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП).

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 тип автомобіля відповідача, а саме Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 загальний легковий -загальний седан-В.

Відповідачем не надано доказів того, що транспортний засіб Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , підлягає обов`язковому технічному контролю, як і не викладено і обставин справи щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, за порушення п. 31.3.б. Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що жодного посилання на докази щодо правомірності винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 755822 немає.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву також такі докази не наведені, а лише зазначено, що стягнення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, накладено у межах наданих повноважень і під час виконання працівником поліції службових обов`язків. Обставини вчинення правопорушення стверджуються складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої чітко вбачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності.

Вказані вище обставини та відсутність належних доказів свідчать про недоведеність відповідачем наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог Правил дорожнього руху, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Згідно зі ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства суд доходить висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови вина особи у вчиненні правопорушень належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 755822 від 01.07.2022 слід скасувати та закрити провадження у справі.

Щодо заявленої позивачем вимоги про визнання оскаржуваної постанови протиправною суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З аналізу наведеної норми вбачається, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, суд може ухвалити лише одне із рішень, передбачених частиною третьою статті 286 КАС України. Можливість визнання при цьому рішення суб`єкта владних повноважень протиправним законодавець не встановлює, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині належить відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відтак на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП у Вінницькій області належить стягнути судовий збір.

Визначаючи суму судового збору, суд враховує таке.

Відповідно до правової позиції у постанові у справі № 543/775/17 від 18.03.2020 Велика Палата Верховного Суду вирішила за необхідне відступити від висновку Верховного Суду України в постанові від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16), вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. В контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем при зверненні до суду заявлено вимогу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, тобто вимогу немайнового характеру, з яких, відповідно до зазначених вище висновків, необхідно сплачувати судовий збір.

Водночас, частиною п`ятою статті 4 Закону № 3674 передбачено, що розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час складає 496 грн 20 коп.

При цьому, у вищевказаній постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 висловлено правовий висновок про те, що «З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб».

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Враховуючи наведене, стягненню підлягає судовий збір у сумі 496 гривень 20 копійок. Клопотань про повернення суми судового збору, зайво сплаченої при зверненні до суду, позивач не подавав.

Керуючись ст. 72-77, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 755822, винесену 01 липня 2022 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині визнання постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 755822, винесеної 01 липня 2022 року, протиправною.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496 (чотирьохсот дев`яноста шести) грн 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.І. Єщенко