Справа № 520/5389/22
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 жовтня 2022 року № 520/5389/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), в якому просить суд:

- визнати бездіяльність відповідача стосовно не здійснення ним автоматичного перерахунку пенсії позивачки починаючи з 01.06.2020 року з урахуванням 30 років 8 місяців та 24 днів страхового стажу та відповідно до ст.28 та ч.3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у відповідності до яких відповідач був зобов`язаний підвищувати розмір пенсії позивачки, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону, при збільшенні розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік;

- зобов`язати відповідача включити позивачку в коло осіб яким проводяться автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до ст.28 та ч.3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та здійснити розрахунок та виплату пенсії позивачки з 01.06.2020 року з урахуванням 30 років 8 місяців та 24 днів страхового стажу та з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст. 28 та ч.3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за винятком виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

По досягненні пенсійного віку та наявності 30 років 8 місяців та 74 днів страхового стажу їй було призначено пенсію, яка виплачувалась до виїзду за кордон.

11 листопада 1993 року позивачка виїхала з України на постійне проживання до Ізраїлю, де була прийнята на консульський облік.

14.06.2017 року позивачка звернувся до відповідача з проханням поновити їй пенсію з 07.10.2009 року та виплатити її на визначений ним банківський рахунок. 13.07.2017 року відповідач протиправно відмовив у поновленні пенсії.

Відповідно до Розпорядження № 1839 від 30.08.2018 року, Відповідачем було поновлено виплату пенсії за віком позивачці, у розмірі 0,14 грн. на підставі рішення суду у справі №820/6533/17.

Відповідно до розпорядження від 17.04.2020 року відповідач здійснив перерахунок розміру пенсії за віком з 14.06.2017 відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на підставі рішення суду у справі 520/4994/19.

Втім представник позивача зазначає, що у подальшому розмір пенсії не збільшувався та автоматичний перерахунок пенсії відповідачем не проводився відповідно до ст. 28 та ч.3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зазначену бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області позивач вважає протиправною, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 15.08.2022 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 11.11.1993 року виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, через представника ОСОБА_2 , 14.06.2017 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за поновленням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2019, з урахуванням ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 по справі №520/4994/19, ОСОБА_1 було зобов`язано визначити розмір пенсії за віком з 14.06.2017 року відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Інші зобов`язання в рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 по справі №520/4994/19 та ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 по справі №520/4994/19 відсутні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 є громадянкою України та по досягненні пенсійного віку та наявності 30 років 8 місяців та 74 днів страхового стажу їй було призначено пенсію, яка виплачувалась до виїзду за кордон,

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2018 у справі №820/6533/17 позов ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління пенсійного фонду України міста Харкова про вимогу про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова з приводу відмови у поновлення виплати пенсії, оформлене протоколом №11 від 16.06.2017р.

Зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.04.2017р. про поновлення виплат раніше призначеної пенсії.

В решті вимог позов залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2018 Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2018 по справі № 820/6533/17 скасовано в частині зобов`язання Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.04.2017 р. про поновлення виплат раніше призначеної пенсії.

Прийнято в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано Шевченківське об`єднане управління пенсійного фонду України м. Харкова поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 14.06.2017 року з врахуванням індексаціЇ.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2018 року по справі № 820/6533/17 - залишено без змін.

Відповідно до Розпорядження № 1839 від 30.08.2018 року, відповідачем було поновлено виплату пенсії за віком позивачці, у розмірі 0,14 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 у справі №520/4994/19 адміністративний позов позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (м. Свободи, 5, Держпром, 4 під., м. Харків) про зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова у визначенні розміру поновлюваної ОСОБА_1 пенсії.

Зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова визначити ОСОБА_1 розмір пенсії за віком з 14 червня 2017 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Відповідно до розпорядження від 17.04.2020 року відповідач здійснив перерахунок розміру пенсії за віком з 14.06.2017 відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на підставі рішення суду у справі 520/4994/19.

Листом від 14.01.2022 № 2000-0202-8/7446 ГУ ПФУ в Харківській області повідомлено представника позивача про те, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 з урахуванням ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 по справі № 520/4994/19, ОСОБА_1 зобов`язано визначити розмір пенсії за віком з 14.06.2017 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Інші зобов`язання в рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 по справі № 520/4994/19 суду та ухвалі Другого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 по справі № 520/4994/19 відсутні.

Частиною 2 статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії. В матеріалах пенсійної справи відсутня довідка про заробітну плату.

Оскільки рішенням суду від 25.06.2019 по справі № 520/4994/19 не розглядалось питання порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії відповідно до частини 1 статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому провести розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії відповідно до частини 2 статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не має можливості.

В результаті ретельної перевірки пенсійної справи ОСОБА_1 було з`ясовано, що з 01.12.2019, 01.07.2020, 01.12.2020, 01.07.2021 безпідставно автоматизованим способом були проведені перерахунки пенсії у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

3 01.11.2021 пенсійна справа ОСОБА_1 приведена у відповідність.

Пенсія обчислена при страховому стажі ОСОБА_1 26 років 10 місяців. Відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 по справі № 520/4994/19, в травні 2020 року було виплачено компенсацію втрати частини доходів у розмірі 115,06 гривень за період з 01.07.2019 по 31.01.2020 .

Щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання підвищення пенсійних виплат для окремих категорій осіб у 2021 році та в подальшому» (зі змінами) від 16.09.2020 року № 849 повідомляємо, що розміри пенсій, поновлені на виконання судових рішень, особам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, переглядаються у випадку, якщо це передбачено відповідним рішенням суду.

Вважаючи бездіяльність відповідача стосовно не здійснення ним автоматичного перерахунку пенсії позивачки починаючи з 01.06.2020 року з урахуванням 30 років 8 місяців та 24 днів страхового стажу та відповідно до ст.28 та ч.3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, представник звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Стаття 25 Конституції України гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ст. 33 Конституції України).

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на пенсію в Україні є конституційним правом громадянина України.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення ст. 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV від 09.07.2003) згідно з пунктом 2 частини 1 статті 49 якого виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 51 Закону, під час перебування пенсіонера за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Зауважуємо, що договір між Україною та Ізраїлем в галузі пенсійного забезпечення не укладено.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону №1058-IV від 09.07.2003, загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами, зокрема, рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закон №1058-IV від 09.07.2003 передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим законом та досягли встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у ст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Як зазначено у ст.1 цього Закону, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Згідно із абз. 8 ч.2 ст.5 Закону №1058-IV від 09.07.2003, виключно цим Законом визначаються мінімальний розмір пенсії за віком.

За приписами ч.1 ст.28 Закону №1058-IV від 09.07.2003, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

З 01.01.2018 для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом (частина друга статті 28 Закону № 1058-ІV).

За приписами частини другої статті 42 Закону № 1058-ІV встановлено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Частиною першою статті 43 Закону № 1058-ІV встановлено, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до частини другої статті 43 Закону № 1058-ІV для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Згідно із частиною четвертою статті 45 Закону № 1058-ІV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

1)у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

2)у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Отже, з дня поновлення виплати пенсії (на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2018 у справі №820/6533/17 - 14.06.2017) позивачка користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно вимог Закону України № 1058-IV, будь-яких обмежень її прав, як пенсіонера, якій призначено виплату пенсії за рішенням суду наведеним Законом не встановлено.

Позаяк, Законами України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік передбачається зростання мінімальної заробітної плати, у зв`язку з чим, пенсійний орган в автоматичному режимі перераховує мінімальний розмір пенсійних виплат для непрацюючих пенсіонерів, які досягли віку 65 років та мають страховий стаж не менше 30 років для жінок та 35 років для чоловіків, а тому, посилання відповідача на відсутність інших зобов`язань в рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 по справі № 520/4994/19 суду та ухвалі Другого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 по справі № 520/4994/19 є безпідставними і такими, що суперечать Конституції України та Закону №1058-IV від 09.07.2003, так як відповідач зобов`язаний проводити автоматичні перерахунки пенсії.

Таким чином, з системного аналізу норм права можна дійти висновку, що перерахунок пенсій здійснюватиметься автоматизованим способом за матеріалами пенсійних справ, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, виконання вимог закону, в тому числі, щодо проведення підвищення та перерахунку пенсій є обов`язком відповідача.

На підставі наведеного у сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем допущені протиправна бездіяльність щодо не перерахунку та невиплати позивачці пенсії за віком, у законодавчо встановлених розмірах, з урахуванням збільшення розмірів мінімальної пенсії за віком.

Отже, суд наголошує на неприпустимість тверджень суб`єкта владних повноважень про не зазначення у рішенні суду про поновлення пенсії зобов`язання пенсійного органу провести перерахунок пенсії у разі збільшення розміру мінімальної пенсії, оскільки незалежно від того, на яких умовах призначена пенсія особі, остання має гарантоване державою законне право і сподівання на збільшення розміру мінімальної пенсії за віком, у разі збільшення розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у справі Сук проти України від 10.03.2011, поняття майно в першій частині статті 1 Протоколу першого має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Певні інші права та інтереси, що складають активи, наприклад, борги, можуть також вважатися майновими правами і, відповідно, майном у розумінні цього положення. Держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

Відтак, право на пенсію включається в поняття майно в розумінні статті 1 Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. А тому, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат, в даному випадку збільшення розміру мінімальної пенсії за віком, у разі збільшення розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, в рамках національної системи соціального забезпечення, та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

На підставі зазначеного, суд погоджується з твердженнями представника позивача про те, що позивачка отримала право на поновлення пенсії за віком, і відповідач зобов`язаний це право реалізовувати шляхом проведення послідуючих перерахунків, незалежно від того, призначена пенсія за рішення пенсійного органу чи за рішенням суду.

Разом з тим, пенсія повинна бути нарахована та виплачена в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи викладене, задоволенню підлягає вимога позивачки про визнання бездіяльності ГУ ПФУ в Харківській області стосовно не здійснення автоматичного перерахунку пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.06.2020 року з урахуванням 30 років 8 місяців та 24 днів страхового стажу та відповідно до ст.28 та ч.3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування протиправною.

Згідно із статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

З метою повного захисту та відновлення порушеного права позивачки, суд вважає за необхідне здійснити розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2020 року з урахуванням 30 років 8 місяців та 24 днів страхового стажу та з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст. 28 та ч.3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визначивши належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача включити позивачку в коло осіб яким проводяться автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до ст.28 та ч.3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки така вимога заявлена на майбутнє та стосується можливого порушення права позивача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області стосовно не здійснення автоматичного перерахунку пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.06.2020 року з урахуванням 30 років 8 місяців та 24 днів страхового стажу та відповідно до ст.28 та ч.3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) здійснити розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) з 01.06.2020 року з урахуванням 30 років 8 місяців та 24 днів страхового стажу та з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст. 28 та ч.3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) судові витрати в загальному розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 03 жовтня 2022 року.

Суддя Бадюков Ю.В.