Справа № 300/3848/22
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"04" жовтня 2022 р. Справа № 300/3848/22
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Державного підприємства «Дослідне господарство «Перемога» Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» про стягнення заборгованості з відшкодування сум витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 122 658,56 грн,-
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулося в суд з адміністративним позовом до Державного підприємства «Дослідне господарство «Перемога» Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних сум на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 122 658,56 грн.
Підставою звернення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із вказаним позовом є несплата відповідачем заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за період з липня 2018 року по жовтень 2019 року та з січня 2020 року по січень 2022 року у сумі 122 658,56 грн.
Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Із змісту адміністративного позову слідує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області просить стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Перемога» Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» на користь позивача заборгованість в сумі 122 658,56 грн.
Таким чином, звернена до суду вимога про стягнення заборгованості в сумі 122 658,56 грн, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна учасника справи, є майновою.
Частиною 2 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки судового збору, зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», який вступив в дію з 01.01.2022, встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2022 року складає 2 481,00 грн.
Як наслідок, розмір судового збору за подання до адміністративного суду позову із заявленими Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області позовними вимогами майнового характеру складає 2 481, 00 грн, проте позивачем в порушення вимог КАС України та Закону України «Про судовий збір» даний судовий збір не сплачено.
Водночас, згідно частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що спірна заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, яка рахується за відповідачем, виникла з липня 2018 року.
З огляду на пункт 6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Отже, починаючи з липня 2018 року в обліку пенсійного фонду фіксувалась заборгованість, що на їх думку, підлягала відшкодуванню Державним підприємством «Дослідне господарство «Перемога» Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України».
Однак, з даним позовом Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулося до суду лише 29.09.2022.
Так, враховуючи приписи статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що позивачем пропущений строк звернення до суду про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за період з липня 2018 року по жовтень 2019 року та з січня 2020 року по січень 2022 року у сумі 122 658,56 грн.
Разом з тим, судом встановлено, що позивачем до позову не долучалась заява про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважності причин такого пропуску.
Посилання в позовній заяві на положення частини 15 статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується, не заслуговують на увагу, оскільки суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідно до висновків Верховного Суду, не є страховими внесками, недоїмкою, штрафними санкціями чи пенею.
Зокрема, постановами Верховного суду від 13.09.2019 по справі №812/210/17 та від 25.06.2020 по справі №812/1654/16 визначено, що право спрямовувати суми на погашення заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення надано управлінню Пенсійного фонду України лише щодо недоїмки, пені та фінансових санкцій щодо страхових внесків, єдиного внеску. Водночас суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, недоїмкою, штрафними санкціями чи пенею.
Постановою Верховного суду від 13.02.2018 у справі №812/1347/17 підтримано висновок про те, що суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, недоїмкою, штрафними санкціями чи пенею.
Відповідно до частин 5, 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Отже, оскільки суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, недоїмкою, штрафними санкціями чи пенею, відсутні підстави для застосування положення частини 15 статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до частин 1 та 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Однак, судом встановлено, що такої заяви позивачем разом із позовною заявою не подано.
Таким чином, для усунення недоліків позовної заяви, позивачу необхідно надати (долучити) документ про сплату судового збору у розмірі 2 481, 00 грн та заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.
Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно частини 2 статті 169 Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
У зв`язку із вищевикладеним, відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення вищевказаних недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до встановлених частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України вимог.
На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 171, частинами 1, 2 статті 169 та статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Державного підприємства «Дослідне господарство «Перемога» Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» про стягнення заборгованості з відшкодуванню сум витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 122 658,56 грн залишити без руху.
Надати позивачу п`ятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання (долучення):
1) документа про сплату судового збору у розмірі 2 481, 00 грн;
2) заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.
Позивачу ухвалу надіслати через підсистему «Електронний суд».
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».
Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у вищезазначений строк позовна заява буде повернена.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.