Справа № 420/9901/22
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9901/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якій просив (з урахуванням уточнень): визнати бездіяльність відповідача стосовно усунення від виконання певного обов`язку - виплачувати пенсію позивача через його особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Ощадбанк» - протиправною; зобов`язати Відповідача здійснювати виплату пенсії позивача, в тому числі суму недоотриманої пенсії з 07.2018 року, на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкрито в АТ «Ощадбанк».

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. 29.10.1992 року по досягненні пенсійного віку та наявності необхідного страхового стажу ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком, яка виплачувалась йому до виїзду за кордон. 10 червня 2002 року Позивач виїхав з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де був прийнятий на консульський облік. 28 квітня 2017 року представник Позивача подала особисту заяву Позивача про поновлення пенсії. 02.06.2017 року Відповідач відмовив у поновлені пенсії. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року по справі № 766/11920/17, Відповідача було зобов`язано поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком починаючи з 07 жовтня 2009 року. 16.04.2018 року Відповідачем було прийнято заяву про виплату пенсії на банківський рахунок № НОМЕР_2 АТ «Ощадбанк», що підтверджено підписом співробітника. Виплата пенсії надходила на вищезазначений банківський рахунок. 08.11.2019 року Херсонським окружним адміністративним судом було проголошене Рішення у адміністративній справі № 540/1151/19, яким було вирішено: «Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії під час її поновлення з 07.10.2009 р. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із врахуванням висновків суду, з проведенням індексації та компенсацією втрати частини доходів». 22.04.2020 року Відповідач у своєму листі № 2100-0328-8/14590 повідомив, що виплату пенсії проведено не буде, так як в липні і серпні 2018 року пенсійні кошти Позивача були повернуті Херсонським обласним управлінням АТ «Ощадбанк» до Головного управління Пенсійного фонду України управління з питань виплати пенсій, буцімто по причині невідповідності реквізитів пенсіонера по ПІБ у заяві про виплату пенсії. Та що буцімто Позивачу необхідно надати нову заяву про спосіб виплати пенсії із правильним зазначенням своїх реквізитів згідно паспорта. Та що буцімто виплата буде припинена у зв`язку із закінченням дії терміну паспорта громадянина України для виїзду за кордон. 05.05.2020 року Позивач надіслав Відповідачу заяву про виплату пенсії на банківський рахунок № НОМЕР_1 . 01.06.2020 Відповідач у своєму листі № 2100-0301-8/20667 відмовив у виплаті пенсії на банківський рахунок та зазначив, що Позивач повинен особисто надати заяву про виплату пенсії на банківський рахунок до Відповідача. 19.06.2020 року Позивач надіслав повторно до Відповідача заяву про виплату пенсії на поточний банківський рахунок № НОМЕР_1 . 17.07.2020 Відповідач у своєму листі № 2100-0301-8/28588 відмовив у виплаті пенсії на банківський рахунок та зазначив, що Позивач повинен особисто надати заяву про виплату пенсії на банківський рахунок до Відповідача. 16.12.2021 Позивач надіслав лист до Відповідача з проханням надати інформацію щодо нарахування його пенсії на банківський рахунок. 19.01.2022 року був отриманий лист Відповідача № 425-9327/Б-02/8-2100/22 від 14.01.2022 року, яким Відповідач відмовив виплачувати пенсійні кошти Позивача на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 , оскільки нібито виплата пенсії припинена по причині невідповідності реквізитів пенсіонера по ПІБ у заяві про виплату пенсії. Та що буцімто Позивачу необхідно надати нову заяву про спосіб виплати пенсії із правильним зазначенням своїх реквізитів згідно паспорта. Та що буцімто Позивачу необхідно надати діючий паспорт громадянина України для виїзду за кордон до Відповідача. Позивач неодноразово звертався до Відповідача з проханням виплачувати йому пенсію на наданий ним банківський рахунок, але всі спроби Позивача були невдалими. Пенсія на банківський рахунок позивача не виплачується. З такою бездіяльністю відповідача позивач не погоджується.

Відповідно до ч.1 ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.08.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно з ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на час розгляду справи відзиву на позовну заяву від відповідачів до суду не надходило.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримував пенсію на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 року у справі № 766/11920/17 було зобов`язано Херсонське об`єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком, починаючи з 07 жовтня 2009 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.12.2018 року у справі № 766/11920/17 було замінено відповідача у виконавчому провадженні з примусового виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 року у справі № 766/11920/17 за позовом ОСОБА_1 до Херсонського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про зобов`язання вчинити певні дії з Херсонського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області на Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

ОСОБА_1 відкрив поточний рахунок в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 та надав реквізити рахунку до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з метою виплати пенсії.

Як вказує позивач, виплата пенсії надходила на вищезазначений банківський рахунок.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 року у справі № 540/1151/19 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням висновків суду, з проведенням індексації та компенсацією втрати частини доходів.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 року у справі № 540/1151/19 набрало законної сили на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2020 року.

Листом від 22.04.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повідомило представника ОСОБА_1 , що 24 березня 2020 року ОСОБА_2 поновлено пенсію з 07.10.2009 р. відповідно до Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 № 540/1151/19, однак виплату пенсії проведено не буде, оскільки в липні та серпні 2018 року пенсійні кошти ОСОБА_1 були повернуті Херсонським обласним управлінням АТ «Ощадбанк» до Головного управління Пенсійного фонду України управління з питань виплати пенсій по причині не відповідності реквізитів пенсіонера по ПІБ у заяві про виплату пенсії. Повідомлено, що для подальшої виплати пенсії ОСОБА_2 необхідно надати нову заяву про спосіб виплати пенсії із правильним зазначенням своїх реквізитів згідно паспорта; строк дії паспорту громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 закінчується 03.08.2020 р., тому після закінчення дії терміну паспорта виплата пенсії буде призупинена до з`ясування, а саме, до надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області діючого паспорту або іншого документа, що посвідчує особу пенсіонера.

05.05.2020 року представник ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зі зверненням, в якому просив не порушувати чинне законодавство, поновити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на визначений ним банківський рахунок. До вказаного листа було додано оригінал заяви ОСОБА_1 про виплату пенсії на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Ощадбанк».

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області листом від 01.06.2020 року у відповідь на вказане звернення повідомило представника ОСОБА_1 , що оскільки заява ОСОБА_1 про виплату пенсії від 05.05.2020 надіслана без дотримання вимог Порядку № 1596 (не проведена ідентифікація особи ні банком, ні органами Пенсійного фонду України), підстави для врахування її в роботі відсутні.

19.06.2020 року представник ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зі зверненням, в якому просив не порушувати чинне законодавство, поновити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на визначений ним банківський рахунок IBAN № НОМЕР_1 . До вказаного листа було додано оригінал заяви ОСОБА_1 про виплату пенсії на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Ощадбанк».

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області листом від 17.07.2020 року у відповідь на вказане звернення повідомило представника ОСОБА_1 , що заява ОСОБА_1 про виплату пенсії від 19.06.2020 надіслана без дотримання вимог Порядку № 1596 (не проведена ідентифікація особи ні банком, ні органами Пенсійного фонду України), підстави для врахування її в роботі відсутні.

16.12.2021 року представник ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із запитом, в якому просив надати інформацію стосовно пенсійних виплат ОСОБА_1 , а саме куди надходять кошти, з якого числа та місяця.

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області листом від 14.01.2022 року у відповідь на вказаний запит повідомило представника ОСОБА_1 , що для виплати пенсії надана заява на зарахування пенсійних коштів гр. ОСОБА_1 через банківську установу AT «Державний ощадний банк України», але банківською установою повернуто кошти, так як при відкритті рахунку в заяві допущена помилка (не відповідність даних ПІБ). Також строк дії паспорта громадянина України для виїзду за кордон гр. ОСОБА_1 закінчився 03.08.2020. Отже, після надання до сервісного центру Пенсійного фонду діючого паспорту та заяви на виплату пенсії відповідно до норм Порядку 1596, виплату пенсії буде поновлено. Про вищезазначене було повідомлено листом відділу з питань перерахунків пенсій № 9 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 22.04.2020 № 2100-0328-8/14590.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку.

Згідно з ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється, зокрема, за «принципом рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно з ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Після того, як рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 року із Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» були виключені норми п.2 ч.1 ст.49 та друге речення ст.51, які забороняли виплату пенсій особам, що виїхали на місце постійного проживання за кордон, в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не міститься жодної норми, яка б скасовувала право пенсіонера на отримання ним пенсії в результаті того, що він проживає не в Україні.

Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, визначено механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями (далі - органи Пенсійного фонду), головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі) в уповноважених банках.

Згідно з п.6 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

Відповідно до п.п.8-9 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті.

Між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін.

Згідно з п.10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, заява про виплату пенсії або грошової допомоги подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку. Заяви приймаються за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку.

Відповідно до п.п.12-13 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають: списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки у двох примірниках; опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки у трьох примірниках.

Списки та описи складаються окремо за пенсіями та грошовою допомогою, що фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, і за грошовою допомогою та іншими грошовими виплатами, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів. Перший примірник списків формується за датою виплати в порядку зростання номерів поточних рахунків, другий - за датою виплати в порядку зростання номерів пенсійних (особових) справ. Дати і виплатний період визначаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення. Списки у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога, подаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення відповідним установам уповноважених банків разом з двома примірниками описів.

З урахуванням зазначеного, підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії або грошової допомоги, яка може бути подана пенсійному органу відповідно до п.10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, двома шляхами: особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду або від установи уповноваженого банку.

Аналогічні положення закріплені у п.4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, яким передбачено, що заяви про виплату пенсії реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596 (зі змінами).

Суд зазначає, що особиста заява позивача про виплату пенсії, надіслана як додаток до заяви представника, повністю відповідає формі, яка встановлена додатком 1 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, що не заперечується відповідачем.

Також, під «особистим зверненням пенсіонера», про що йде мова у п.10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596, необхідно розуміти особисте підписання пенсіонером заяви про виплату пенсії, а не фізичне переміщення цієї особистої заяви пенсіонером до відповідача.

Як вже було зазначено, фактично відмовляючи у виплаті позивачу пенсії на визначений ним банківський рахунок, відповідач посилається на те, що банківською установою повернуто кошти, так як при відкритті рахунку в заяві допущена помилка (не відповідність даних ПІБ), також строк дії паспорта громадянина України для виїзду за кордон гр. ОСОБА_1 закінчився 03.08.2020.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до заяви позивача про виплату пенсії або грошової допомоги від 16.04.2018 року ОСОБА_2 відкрив рахунок у ТВБВ № 10021/001 м ОПЧ АТ «Ощадбанк» поточний рахунок № НОМЕР_2 (IBAN № НОМЕР_1 ). В заяві також зазначено, що позивач уповноважує працівника банку передати від його імені цю заяву до відповідного органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення. Крім того, в заяві вказано, що працівником банку підтверджено ідентифікацію клієнта під час відкриття рахунка, в тому числі із обов`язковим пред`явленням паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу.

Тобто, посилання відповідача, що при відкритті рахунку в банку позивачем в заяві допущена помилка (не відповідність даних ПІБ), як на підставу для відмови у виплаті пенсії на визначений банківський рахунок, суд вважає необґрунтованими та безпідставними.

Суд зазначає, що Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої підстави припинення або призупинення виплати пенсії, як припинення на підставі закінчення строку дії паспорта громадянина Україні для виїзду за кордон.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інші нормативні документи у сфері пенсійного забезпечення не пов`язують право особи на одержання пенсії від наявності або відсутності у громадянина закордонного паспорту, або із закінченням строку його дії.

Крім того, на час подання позивачем заяви 05.05.2020 року про виплату пенсії на визначений банківський рахунок строку дії паспорта громадянина Україні для виїзду за кордон не сплинув.

При цьому, паспорт громадянина України для виїзду за кордон є одним із документів, які посвідчують особу та підтверджують громадянство України.

Відповідно до абз.1 п.2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Однак, цей обов`язок покладається на особу при зверненні за призначенням пенсії, в даному випадку позивачу вже була призначена та поновлена виплата пенсії.

Тобто, посилання відповідача, що строк дії паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 закінчився 03.08.2020 року, як на підставу для відмови у виплаті пенсії на визначений банківський рахунок, суд вважає необґрунтованими та безпідставними.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Згідно правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 року зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що «принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії». З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії на визначений банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Ощадбанк» є протиправною.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії на визначений банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Ощадбанк».

Суд вважає, що саме такий спосіб захисту порушеного права позивача з боку відповідача є належним та достатнім в даному випадку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73005, ідентифікаційний код 21295057) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії на визначений банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Ощадбанк».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії на визначений банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Ощадбанк».

4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко