Справа № 620/4428/22
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 вересня 2022 року м. Чернігів Справа № 620/4428/22

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Клопот С.Л. перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Чернігівської митниці про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення суми,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Чернігівська митниця та просить:

- стягнути з Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Чернігівської митниці на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за дні невикористаної відпустки у сумі 3 923,45 гри.;

- стягнути з Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Чернігівська митниця на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку з позивачем у сумі 149 120,9 грн.;

- визнати протиправним та скасувати наказ від 09 листопада 2021 року № 185-0 «Про припинення державної служби та звільнення з посади ОСОБА_1 », виданий Державна митна служба України в особі відокремленого підрозділу Чернігівська митниця;

- визнати протиправним та скасувати наказ від 02 грудня 2021 року №231-о «Про звільнення ОСОБА_1 », виданий Державна митна служба України в особі відокремленого підрозділу Чернігівська митниця;

- зобов`язати Відповідача поновити Позивача ОСОБА_1 на посаді старшого державного інспектора митного поста «Сеньківка» Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Чернігівська митниця;

- стягнути з Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Чернігівська митниця на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 149 120,9 грн.

Ухвалою судді від 06.07.2022 поданий ОСОБА_1 позов залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків шляхом надання обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

На виконання вказаної ухвали суду від позивача надійшла заява про поновлення пропущеного процесуального строку.

Однак, вказані доводи суд вважає необґрунтованими відносно частини позовних вимог, враховуючи таке.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства України, частиною першою статті 5 якого встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною першою статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою. До того ж, за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до суду з даним позовом 05.07.2021, тобто поза межами строку звернення до суду. Суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними в частині визнання протиправним та скасування наказу від 09 листопада 2021 року № 185-0 «Про припинення державної служби та звільнення з посади ОСОБА_1 », виданого Державною митною службою України в особі відокремленого підрозділу Чернігівська митниця; визнання протиправним та скасування наказу від 02 грудня 2021 року №231-о «Про звільнення ОСОБА_1 », виданого Державною митною службою України в особі відокремленого підрозділу Чернігівської митниці; зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_1 на посаді старшого державного інспектора митного поста «Сеньківка» Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Чернігівської митниці; стягнення з Державна митна служба України в особі відокремленого підрозділу Чернігівська митниця на користь Позивача - ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 149 120,9 грн., оскільки останній не був позбавлений можливості подати обґрунтований позов до суду в межах строків, встановлених чинним законодавством України.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, то заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За наведених обставин, суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, оскільки зважаючи на обізнаність позивача про порушення своїх прав, останній не був позбавлений можливості подати обґрунтований позов до суду в межах строків, встановлених чинним законодавством України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, в порушення якої позивачем не надано належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строків звернення до суду.

Частиною другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 123, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 в частині:

- визнання протиправним та скасування наказу від 09 листопада 2021 року № 185-0 «Про припинення державної служби та звільнення з посади ОСОБА_1 », виданого Державною митною службою України в особі відокремленого підрозділу Чернігівська митниця;

- визнання протиправним та скасування наказу від 02 грудня 2021 року №231-о «Про звільнення ОСОБА_1 », виданого Державною митною службою України в особі відокремленого підрозділу Чернігівської митниці;

- зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_1 на посаді старшого державного інспектора митного поста «Сеньківка» Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Чернігівської митниці;

- стягнення з Державна митна служба України в особі відокремленого підрозділу Чернігівська митниця на користь Позивача - ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 149 120,9 грн. повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви разом з доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, передбачений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 29.09.2022.

Суддя С.Л. Клопот