Справа № 420/3487/22
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2022-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3487/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.

при секретарі: Сініцин А.С.

сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до державного закладу Спеціалізований (спеціальний) санаторій Аркадія Міністерства охорони здоров`я України про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до державного закладу Спеціалізований (спеціальний) санаторій Аркадія Міністерства охорони здоров`я України, в якій позивач просить суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Аркадія» Міністерства охорони здоров`я України», , юридична адреса: 65058. Одеська обл., місто Одеса, Приморський район, Французький бульвар, будинок 40:

- у спосіб: у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень Державного закладу «Спеціалізований (спецiальний) санаторій «Аркадія» Міністерства охорони здоров`я України», розташованих за адресою 65058, Одеська область, місто Одеса, Французький бульвар, будинок 40;

- у порядок: шляхом відключення від електропостачання вищевказаних приміщень від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків наданих в акті перевірки № 2 від 11.01.2022, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежi та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки № 2 від 11.01.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що під час проведення позапланової перевірки приміщень, будівель та території державного закладу Спеціалізований (спеціальний) санаторій Аркадія Міністерства охорони здоров`я України, розташованих за адресою: 65058. Одеська область, місто Одеса. Французький бульвар, будинок 40, було виявлено низку порушень нормативно-правових актів у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Подальша експлуатація приміщень, будівель та території державного закладу Спеціалізований (спеціальний) санаторій Аркадія Міністерства охорони здоров`я України з виявленими порушеннями створює реальну та невідворотну загрозу життю та здоров`ю людей, що зумовило позивача звернутися до суду із даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 21.02.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи на підставі ст. 262 КАС України у межах строків, визначених ст. 258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

Ухвалою суду від 20.04.2022 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого засідання; призначено підготовче засідання по справі на 17.05.2022 року.

Ухвалою суду від 22.04.2022 року зупинено провадження у справі до припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Ухвалою суду від 18.07.2022 року поновлено провадження у справі.

Суд зазначає, що відповідачем до суду не подано відзиву на адміністративний позов.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 28.07.2022 року, яка занесена до протоколу засідання, закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 22.08.2022 року.

Ухвалою суду від 22.08.2022 року відкладено розгляд справи на 22.09.2022 року.

У судове засідання призначене на 22.09.2022 року з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

У період з 04.11.2022 року по 11.01.2022 року вiдповiдно до наказу ГУ ДСНС України в Одеській області № 549 від 30.12.2021 року, на підставі Посвiдчення на проведення перевірки від 31.12.2021 року № 1098, провідним інспектором вiддiлу запобігання НС по Приморському району ОМТГ Одеського районного управління ГУ ДСНС України в Одеській областi старшим лейтенантом служби цивiльного захисту Багнюком Владиславом Володимировичем, у присутності генерального директора "Спеціалізований (спеціальний) санаторій "Аркадія" Мiнiстерства охорони здоров`я України" Сухаренка Владислава Владиславовича здійснено позапланову перевірку приміщень, будiвель та території за адресою: 65058, Одеська область, місто Одеса, Французький бульвар, будинок 40, пiд час якої перевірено: приміщення будiвлi з метою перевірки виконання припису по усуненню порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту.

За результатами позапланової перевірки державного закладу Спеціалізований (спеціальний) санаторій Аркадія Міністерства охорони здоров`я України складено Акт проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки № 2 від 11.01.2022 року, яким встановлені порушення приписів Кодексу цивільного захисту України № 5403 VI (далі - КЦЗУ), Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014 року, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697 (далі - ППБУ) та iнших чинних нормативно-правових актів, стандартів, нормам правил у сфері пожежної, техногенної безпеки, а саме:

1. Розділ V п. 1.2. ППБУ приміщення корпусів санаторію у повному обсязі не обладнані системою автоматичної пожежної сигналізації з виведенням сигналу на пульт цілодобового централізованого спостереження пожежної охорони, змонтованої ліцензованою організацією;

2. Розділ V п. 1.2. ППБУ приміщення житлових корпусів, клубу та столової не обладнані звуковою системою оповіщення людей про пожежу;

3. Розділ V п. 1.2. ППБУ п.8.1.5ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту». кухонне приміщення санаторію не обладнано автоматичною установкою пожежогасіння.

4. Розділ V п. 1.2 ППБУ, Розділ VI п.2. п.2.20 ППБУ відсутні світлові покажчиками з написом «Вихід» білого кольору на зеленому фоні, підключені до джерела живлення евакуаційного (аварійного) освітлення, або такими, що переключаються на нього автоматично у разі зникнення живлення на їх основних джерелах живлення;

5. Розділ V п. 1.2 ППБУ, Розділ VI п.2.3 ППБУ дерев`яні конструкції горищних приміщень корпусів, дерев`яних конструкцій сценічної коробки, декорації, сценічне оформлення, драпірування в клубі не оброблені вогнезахисним розчином з веденням нормованого ступеню вогнестійкості;

6. Розділ ІV п. 1.17 ППБУ B кабінетах адміністративного корпусу електророзетки встановлені на горючій основі;

7. Розділ ІV п.1 п.п. 1.24 ППБУ не відокремлено у відповідності з пожежонебезпечні тa вимогами технічні приміщення (електрощитові) протипожежними перегородками 1-го типу iз заповненням прорізів дверима з нормованою межею вогнестійкості;

8. КЦЗУ глава 4, ст. 51; Наказ МНС України № 338 пункт 7 Наказу МНС України № 98 пункт 2; ПКМУ № 956 пункт 24 нe проведено ідентифікацію об`єкта на визначення його потенційної небезпеки.

Порушення за номерами, а саме: 1-7 є такими, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, а також неможливістю її ефективної ліквідації та рятуванню людей.

Будь-яких скарг пiд час проведення позапланового заходу, чи заперечень на Акт № 2, який 11.01.2022 вручений під особистий підпис генеральному директорові Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Аркадія» Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_2 не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1-3 ст.55 Кодексу цивільного захисту України визначено, що забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб`єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів. Діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях. Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Частиною 1 ст.66 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Пунктом 12 ч.1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст.70 Кодексу цивільного захисту України визначено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Відповідно до ч.2 ст.70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Відповідно до п.5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Аналізуючи вказані правові норми, суд дійшов висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів можливо в тому випадку, якщо суб`єктом господарювання не дотримано вимоги пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, за обов`язкової умови, що таке порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за результатами проведеної планової перевірки щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки відповідача виявлено численні порушення вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту.

З характеру порушень, встановлених перевіркою та викладених в акті перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки № 2 вiд 11.01.2022 року, вбачається, що вони є суттєвими, адже можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищення або пошкодження вогнем майна, створювати небезпеку завдання шкоди життю та здоров`ю людей у процесі самої пожежі.

При цьому, не усунення виявлених перевіркою порушень прямою дією впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю та здоров`ю людей, оскiльки впливає:

- на забезпечення безпеки експлуатації об`єкту, безпеки вiдвiдувачів та співробітників у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту;

- на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі;

- на лiквiдацiю пожежі, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків;

- на евакуацію людей та їх захисту від наслідків пожежі, надзвичайної ситуації, тощо.

На момент розгляду справи, усі виявленні у ході перевірки з 04.11.2022 року по 11.01.2022 року порушення, про які зазначено в акті №2, відповідачем усунуті не були.

Суд зазначає, що при такому становищі існує реальна загроза втрати життя, отримання травм, шкоди своєму здоров`ю через невиконання керівництвом та посадовими особами відповідача вимог законодавства з питань пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту.

Згідно ст. 3, 43 Конституції України людина, її життя і здоров`я, і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Таким чином, саме людина, її життя і здоров`я, зокрема визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Кожен громадянин повинен бути забезпечений безпечними для його життя і здоров`я умовами праці. Недотримання правил у сфері техногенної та пожежної безпеки та цивільного захисту може призвести до тяжких наслідків, що є неприпустимим, оскільки порушуватиме конституційно закріплені права людей, зокрема тих, які працюють в установі та відвідують підприємство відповідача.

Верховний Суд у постанові від 28.02.2019 у справі №810/2400/18 (провадження К/9901/67046/18) сформував правову позицію та вказав, що недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення. Забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення. Верховний Суд зазначив, що відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів. При цьому, Верховний Суд зазначає, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Враховуючи вищевикладене та те, що на час розгляду справи доказів, які б свідчили про повне усунення відповідачем порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не було надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про застосування заходів реагування та про доцільність їх задоволення.

При цьому, суд враховує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень. Застосований до скаржника захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в закладі навчання. Такий захід не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2019 року у справі №810/2400/18.

Поряд з цим, за частиною 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Відтак, відповідачу після повного усунення встановлених порушень, необхідно повідомити про це Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області із наданням підтверджуючих документів, з метою відновлення надання відповідачем відповідних послуг та продовження повної експлуатації своїх приміщень, які тимчасово зупиненні рішенням суду.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат зі сплати судового збору на користь позивача не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (вул. Прохорівська, 6,Одеса,Одеська область, 65091, код ЄДРПОУ 3864363) до державного закладу Спеціалізований (спеціальний) санаторій Аркадія Міністерства охорони здоров`я України (вул. Французький бульвар, 40, м.Одеса, Одеська область, 65058, ) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Аркадія» Міністерства охорони здоров`я України», , юридична адреса: 65058. Одеська обл., місто Одеса, Приморський район, Французький бульвар, будинок 40:

- у спосіб: у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень Державного закладу «Спеціалізований (спецiальний) санаторій «Аркадія» Міністерства охорони здоров`я України», розташованих за адресою 65058, Одеська область, місто Одеса, Французький бульвар, будинок 40;

- у порядок: шляхом відключення від електропостачання вищевказаних приміщень від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків наданих в акті перевірки № 2 від 11.01.2022, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежi та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки № 2 від 11.01.2022 та з урахуванням акту перевірки №253 від 26.08.2022 року.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 30.09.2022 року.

Суддя Самойлюк Г.П.