Справа № 560/6350/22
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6350/22
РІШЕННЯ

іменем України

03 жовтня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського відділу Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Кам`янець-Подільського відділу Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 21.05.2022 року, видане Кам`янець-Подільським відділом Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про відмову в продовженні строку перебування на території України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка Республіки Білорусь;

- зобов`язати Кам`янець-Подільський відділ Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області продовжити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка Республіки Білорусь, строк перебування на території України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірне рішення прийнято за відсутності законодавчо визначених підстав для відмови в продовженні строку перебування на території України позивачки. Позивачка вважає, що строк її перебування на території України як іноземця не є простроченим через коронавірусні обмеження та введення воєнного стану в Україні.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позивачка значно перевищила встановлений термін перебування на території України. Всупереч норм законодавства позивачка особисто до територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС України з заявою про продовження строку перебування на території України та необхідними документами не зверталася. Натомість представник позивачки направив електронною поштою заяву довільного зразка та без визначених додатків. У відповідь надано лист Кам`янець-Подільського відділу Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області №6834.27.3-717/6834.27.1-22 від 21.05.2022, в якому роз`яснено вимоги щодо подачі заяви про продовження строку перебування на території України та необхідних документів. Цей лист не містить ознак акту індивідуальної дії, а тому, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке б породжувало правові наслідки для позивача.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.06.2022 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 є громадянкою Республіки Білорусь.

Позивачка з грудня 2020 року перебуває на території України.

До Кам`янець-Подільського відділу Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області 17.05.2022 надійшла заява представника позивачки, направлена електронною поштою. До листа додано ордер, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та копію паспорта з відмітками.

У цій заяві представник позивачки просить:

- посприяти у вирішенні питання щодо продовження строку перебування громадянину Республіки Білорусь, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України;

- продовжити строк перебування на території України, громадянину Республіки Білорусь, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на будь-який можливий термін або до офіційного закінчення військового стану в Україні.

Про результати розгляд заяви представника позивачки повідомлено листом Кам`янець-Подільського відділу Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області №6834.27.3-717/6834.27.1-22 від 21.05.2022. Роз`яснено вимоги щодо подачі заяви про продовження строку перебування на території України та необхідних документів. Зазначено, що громадянка ОСОБА_1 в`їхала на територію України 21.12.2020 і на даний час перебуває з порушенням встановленого законодавством терміну перебування іноземців на території України, законних підстав для продовження терміну перебування не вбачається.

Позивачка, вважаючи порушеними її права, звернулася з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України (стаття 26 Конституції України).

Згідно з статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №360 (далі - Положення №360) Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

За змістом пункту 3 Положення №360 одним з основних завдань ДМС є реалізація державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Згідно з пунктом 4 Положення №360 ДМС відповідно до покладених на неї завдань: здійснює оформлення і видачу документів для тимчасового або постійного проживання в Україні, а також виїзду за її межі, вилучає такі документи та проставляє в документах, що посвідчують особу іноземців та осіб без громадянства, відмітки про заборону в`їзду в Україну в передбачених законодавством випадках (підпункт 8); приймає рішення про продовження (скорочення) строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, про добровільне повернення або примусове повернення іноземців та осіб без громадянства до країн їх громадянської належності або країн походження, звертається до судів з позовами про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов`язані з примусовим видворенням іноземців та осіб без громадянства з України (підпункт 9); здійснює оформлення і видачу громадянам України документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство, тимчасово затримує та вилучає такі документи у передбачених законодавством випадках (підпункт 10); здійснює інші повноваження, визначені законом (підпункт 39).

ДМС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні (пункт 7 Положення №360).

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав).

Процедура продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України визначена Порядком продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 №150 (далі - Порядок №150).

Приписами пункту 2 Порядку №150 встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території:

1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи в разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України;

2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС;

3) на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду за візою, оформленою до 11 вересня 2011 року.

Відповідно до підпункту 1 пункту 6 Порядку №150 строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується у разі, коли вони прибули за короткостроковою візою, а також з держав з безвізовим порядком в`їзду за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України, виконання службових обов`язків іноземним кореспондентом або представником іноземного засобу масової інформації тощо) та за умови подання підтверджувальних документів - на період існування таких підстав, але не більш як 180 днів з дати останнього в`їзду в Україну. До короткострокових віз прирівнюються візи типу С-2, С-3, Б, Л, М, Н, Р, Г, К, Т, П-1, ОП і П-2, оформлені до 11 вересня 2011 р. (до закінчення строку їх дії).

Положеннями пункту 7 Порядку №150 визначено, що рішення про продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України понад встановлені цим Порядком строки приймається керівником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником у разі подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України та наявності підстав, які не дають змоги виїхати з України, відповідно до статті 22 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а також Головою ДМС або його заступником в інших випадках за умови подання підтверджувальних документів.

Згідно з пунктом 8 Порядку №150 заяви про продовження строку перебування на території України (далі - заяви) подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше ніж за десять та не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання. Зразок заяви та порядок її розгляду затверджуються МВС.

Процедуру розгляду заяв про продовження строку перебування на території України іноземців та осіб без громадянства, паспортні документи або документи, що підтверджують особу без громадянства, яких зареєстровано посадовою особою Держприкордонслужби, та приймаючої їх сторони, а також прийняття за результатами їх розгляду рішень визначає Порядок розгляду заяв іноземців та осіб без громадянства про продовження строку перебування на території України, затверджений наказом МВС України від 25.04.2012 №363, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.05.2012 за №778/21091 (далі - Порядок №363).

Відповідно до пункту 5 Порядку №363 у разі якщо приймаючою стороною є фізична особа, від іноземців та осіб без громадянства до розгляду приймаються заяви про продовження строку перебування на території України за формою згідно з додатком 1, у разі якщо приймаючою стороною є юридична особа - за формою згідно з додатком 2, до яких долучено документ, що підтверджує наявність обґрунтованих підстав для продовження строку перебування, та документи, передбачені пунктом 9 Порядку продовження строку перебування.

Згідно з пунктом 9 Порядку №150 для продовження строку перебування на території України іноземець та особа без громадянства і приймаюча сторона разом із заявою подають такі документи:

1) у разі, коли приймаючою стороною є фізична особа:

паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред`явлення повертається), копію його сторінок з особистими даними, візою (за наявності) і відміткою про реєстрацію та/або копію імміграційної картки (за наявності);

переклад українською мовою сторінок паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений в установленому законодавством порядку;

паспортний документ фізичної особи, що є приймаючою стороною (після пред`явлення повертається), та копію його сторінок з особистими даними;

копію посвідки на постійне чи тимчасове проживання або іншого документа, що підтверджує законність перебування на території України (якщо приймаючою стороною є іноземець та особа без громадянства);

документ, що підтверджує наявність фінансового забезпечення для покриття витрат, пов`язаних з перебуванням іноземця та особи без громадянства на території України, чи гарантійний лист приймаючої сторони про взяття на себе зобов`язань із сплати всіх витрат, пов`язаних з перебуванням іноземця та особи без громадянства на території України та їх виїздом з України;

документ про право власності або свідоцтво про державну реєстрацію права власності на житло, яке надається іноземцеві та особі без громадянства для перебування (після пред`явлення повертається), та його копія, а в разі, коли житло не належить приймаючій стороні, - письмова згода власника (співвласника) такого житла. Якщо житло, яке надається іноземцеві та особі без громадянства для перебування, перебуває в державній або комунальній власності, замість документа про право власності подається документ, що підтверджує право приймаючої сторони на користування таким житлом (ордер, договір найму/оренди/піднайму тощо) (після пред`явлення повертається), та його копія, а також письмова згода на перебування іноземця та особи без громадянства всіх повнолітніх осіб, місце проживання яких зареєстровано в такому житлі;

чотири фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;

квитанція про сплату державного мита за продовження строку перебування або документ, який підтверджує наявність пільг щодо сплати;

2) у разі, коли приймаючою стороною є юридична особа:

паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред`явлення повертається), копію його сторінок з особистими даними, візою (за наявності) і відміткою про реєстрацію та/або копію імміграційної картки (за наявності);

переклад українською мовою сторінок паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений в установленому законодавством порядку;

паспортний документ керівника юридичної особи, що є приймаючою стороною, та/або уповноваженої ним особи (після пред`явлення повертається) та копію його сторінок з особистими даними;

копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

копію розпорядчого документа (наказу, витягу з протоколу, доручення тощо) про призначення працівників, які відповідають за оформлення документів іноземцям та особам без громадянства, засвідчену в установленому законодавством порядку;

документ, що підтверджує наявність фінансового забезпечення для покриття витрат, пов`язаних з перебуванням іноземця та особи без громадянства на території України, чи гарантійний лист приймаючої сторони про взяття на себе зобов`язань із сплати всіх витрат, пов`язаних з перебуванням іноземця та особи без громадянства на території України та їх виїздом з України;

документ про право власності або свідоцтво про державну реєстрацію права власності юридичної особи на житло, яке надається іноземцеві та особі без громадянства для перебування (після пред`явлення повертається), та його копію, а у разі, коли житло не належить приймаючій стороні, - письмову згоду власника (співвласника) житла чи уповноваженої ним особи;

чотири фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;

квитанція про сплату державного мита за продовження строку перебування або документ, який підтверджує наявність пільг щодо сплати.

Отже, форма заяви про продовження строку перебування на території України встановлена в додатках 1 та 2 Порядку №363, а також остання повинна бути подана особисто заявником та до неї повинні бути надані визначені законодавством документи.

Проте позивачка особисто до територіальних органів / територіальних підрозділів ДМС України з заявою про продовження строку перебування на території України та необхідними документами не зверталася.

Відповідно до абзацу 2 пункту 7 Порядку №363 при розгляді звернення понад один робочий день заявнику видається довідка (додаток 4) з фотокарткою про те, що його паспортний документ знаходиться в територіальному органі чи підрозділі ДМС у зв`язку з розглядом питання щодо продовження строку перебування на території України. Фотокартка іноземця чи особи без громадянства та підпис керівника органу, що її видав, засвідчуються печаткою органу, що видав довідку. Терміном дії довідки встановлюється строк, фактично необхідний для оформлення документів, але не більше 14 календарних днів. При поверненні паспортного документа іноземцю чи особі без громадянства ця довідка вилучається і додається до матеріалів звернення щодо продовження строку перебування.

Положеннями пункту 8 Порядку №363 визначено, що працівник територіального органу чи підрозділу ДМС при надходженні заяви про продовження строку перебування на території України вивчає обґрунтованість наведених підстав стосовно необхідності продовження строку перебування, перевіряє дійсність поданих документів, своєчасність їх подання, наявність відміток про реєстрацію (відмітки органів охорони державного кордону В`їзд (Виїзд) або документа, що підтверджує законність перебування іноземця, особи без громадянства в Україні) чи продовження строку перебування, звіряє відомості про іноземців чи осіб без громадянства, указані в їх паспортних документах, з даними, що містяться в цих зверненнях, з`ясовує законність перебування іноземців та осіб без громадянства в державі та відсутність відомостей, що перешкоджають подальшому перебуванню цих осіб в Україні та завіряє копії прийнятих документів своїм підписом.

Відповідно до пункту 10 Порядку №150 рішення про відмову в продовженні строку перебування іноземця та особи без громадянства на території України приймається в разі:

1) необхідності забезпечення національної безпеки або охорони громадського порядку;

2) необхідності охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;

3) коли паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований або не відповідає встановленому зразку чи належить іншій особі;

4) подання іноземцем та особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей чи підроблених документів;

5) коли виявлено факти невиконання іноземцем та особою без громадянства рішення суду чи органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов`язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в`їзду в Україну;

6) коли є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець та особа без громадянства мають інші, ніж заявлені у заяві, підстави та мету перебування в Україні або вони не подали відповідного підтвердження;

7) відсутності в іноземця та особи без громадянства достатнього фінансового забезпечення на період перебування або відповідних гарантій приймаючої сторони.

Зі змісту викладених норм слідує, що документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України.

При цьому, у продовженні строку перебування іноземцю або особі без громадянства може бути відмовлено в разі відсутності для цього підстав та достатнього фінансового забезпечення для покриття витрат, пов`язаних із перебуванням іноземця або особи без громадянства в Україні, або відповідних гарантій від приймаючої сторони.

Відтак, основною умовою для подання іноземцем заяви про продовження строку перебування (за наявності законних підстав) є його перебування на території України на законних підставах.

Іншими умовами є: 1) подання цієї заяви не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України; 2) наявність законних підстав для продовження строку перебування на території України.

Як встановив суд, відповідно до інформації з Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають кордон "Аркан" та відміток про перетин кордону у паспорті позивачки, остання здійснила в`їзд на територію України 21.12.2020 та більше території України не покидала.

При цьому, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2020 №1302 "Деякі питання перебування в Україні громадян Республіки Білорусь" громадяни Республіки Білорусь, які прибули в Україну на законній підставі, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 180 днів протягом 365 днів.

Позивачка з моменту останнього в`їзду на територію України (21.12.2020) до звернення з заявою її представника (отримана відповідачем 17.05.2022) не зверталася з заявами про продовження строку перебування на території України чи заявами про надання посвідки на тимчасове проживання чи отримання дозволу на імміграцію. Доказів протилежного не надано.

Щодо посилання позивачки на те, що строк її перебування на території України не є прострочений через введення на території України карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) та введення в Україні воєнного стану, суд вважає їх безпідставними. Зазначені підстави не є законодавчо визначеними для беззаперечного продовження строку перебування іноземців на території України. Крім того, доказів того, що наведені обставини слугували об`єктивною перешкодою для позивачки узаконити своє перебування в України або ж для залишення її території після закінчення відповідного терміну перебування, позивачка не надала. При цьому, позивачка прибула вільно на територію України (21.12.2020) під час дії постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19".

Отже, протягом 2021 року - квітня 2022 року позивачка не була позбавлена права виїхати з території України. Водночас, наявні у справі матеріали свідчать, що позивачка не намагалася залишити територію України.

Суд вважає, що наведені обставини спростовують твердження позивачки щодо її законного проживання на території України.

Враховуючи, що позивачкою не надано будь-яких доказів законності її перебування в Україні, то відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" позивачка має статус нелегального мігранта, тобто, іноземець, який законно прибув в Україну, але після закінчення визначеного йому терміну перебування втратив підстави для подальшого перебування та ухиляється від виїзду з України.

Суд звертає увагу, що в першу чергу особа, яка бажає легалізувати своє перебування на території України в законодавчо встановлений спосіб, має бути зацікавлена у зібранні необхідних доказів на підтвердження необхідності такого перебування в Україні, у тому числі і шляхом використання всіх законодавчо визначених правових механізмів, та уникаючи при цьому зловживання своїми правами та нехтування обов`язками. Однак, як встановив суд, позивачка впродовж тривалого часу не вчиняла дій щодо легалізації свого перебування на території України.

Враховуючи викладені норми статті 26 Конституції України, законодавець не лише наділяє іноземця певними правами, але і покладає обов`язок забезпечення урегулювання іноземцем свого правового становища у легалізований спосіб, зокрема, шляхом звернення до відповідного територіального підрозділу ДМС України з метою продовження строку перебування на території України чи стосовно отримання посвідки на постійне проживання в Україні.

Тому суд не приймає до уваги доводи позивачки в обґрунтування позовних вимог, що вона на теперішній час не втратила підстави для подальшого перебування на території України.

Як вже зазначено, до компетенції Державної міграційної служби та її територіального підрозділу відноситься, зокрема, вирішення питань щодо розгляду заяв іноземців або осіб без громадянства про продовження строку перебування на території України відповідно до статті 17 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", Порядку №150.

Суд встановив, що у позивачки, станом на час звернення її представника до відповідача з заявою, було відсутнє суб`єктивне право на звернення до органу міграційної служби з заявою про продовження строку перебування на території України відповідно до статті 17 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", Порядку №150, оскільки вона не була іноземцем, який станом на час подання заяви перебував на території України на законних підставах, що є обов`язковою умовою для подання вказаної заяви. Крім того, позивачка особисто не подала заяву встановленої форми та визначені законодавством документи у встановлений строк.

Наведене свідчить про відсутність підстав для оформлення відповідачем відповіді на заяву представника позивачки розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення територіального органу ДМС. При цьому, лист Кам`янець-Подільського відділу Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області №6834.27.3-717/6834.27.1-22 від 21.05.2022 не є індивідуальним актом.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для визнання протиправним та скасування зазначеного листа та, відповідно, задоволення позовних вимог зобов`язального характеру.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та відсутність підстав для задоволення позовних вимог, підстав для стягнення на користь позивача сплаченого ним судового збору немає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського відділу Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 )
Відповідач:Кам`янець-Подільський відділ Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області (вул. Князів Коріатовичів 68, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька область, 32300 , код ЄДРПОУ - 37864148)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк