Справа № 320/8104/22
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

03 жовтня 2022 року м. Київ 320/8104/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

Київського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю

до Державного підприємства Обслуговування повітряного руху України «Украерорух»

про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Київське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю з позовом до Державного підприємства Обслуговування повітряного руху України «Украерорух», в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Київського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю грошову суму в рахунок адміністративно-господарських санкцій та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 9 542 017,51 грн.

Судом під час вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлено недоліки позовної заяви, у зв`язку із чим ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків, про які вказано в ухвалі, зокрема шляхом подання до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду з вимогою про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 306154,18 грн. та належні докази поважності причин його пропуску.

На адресу суду надійшла заява про поновлення процесуального строку Київського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, у якій позивач просить суд визначити поважними причини пропуску строку та поновити пропущений процесуальний строк на подання позовної заяви про стягнення адміністративно - господарських санкцій та пені Київського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Державного підприємства Обслуговування повітряного руху України «Украерорух» та відкрити провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач зазначив, що 14 липня 2022 року Київське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі - позивач. Київське ОВФСЗОІ) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного підприємства Обслуговування повітряного руху України «Украерорух» про стягнення адміністративно - господарських санкцій та пені у розмірі 9542017,51 грн. 26 липня 2022 на адресу Київського ОВФСЗОІ надійшла ухвала Київського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року, по справі № 320/6048/22, якою позовну заяву Київського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Державного підприємства Обслуговування повітряного руху України «Украерорух» про стягнення адміністративно - господарських санкцій та пені у розмірі 9542017,51 грн. ухвалено повернути позивачу.

Позивач наголосив, що 02.08.2022, Укрпоштою, до позивача надійшли матеріали позовної заяви, а 01.09.2022 року позивач виправивши недоліки позовної заяви повторно звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного підприємства Обслуговування повітряного руху України «Украерорух» про стягнення адміністративно - господарських санкцій та пені у загальному розмірі 9542017,51 грн. та з заявою про поновлення пропущеного процесуального строку № 05-811/22 від 01.09.2022. Водночас, у відповідності до приписів ч.8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленого законом.

Розглянувши надані документи позивачем на виконання вимог про залишення позовної заяви без руху та клопотання про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Як було зазначено судом в ухвалі від 12.09.2022, у позовній заяві позивач зазначає, що відповідач не виконав вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», зокрема, за 28 робочих місць, призначене для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайняте ними, відповідач до 15.04.2022 включно повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції.

З`ясовуючи момент, коли у позивача виникли підстави для звернення з позовом про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу працевлаштування інвалідів, суд виходив з такого.

Згідно із частиною першою статті 19 Закону № 875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Частиною 1 статті 20 Закону № 875-XII передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю.

Згідно із пунктом 1 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 р. № 70 (далі - Порядок №70), цей Порядок визначає процедуру подання підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб (далі - роботодавці), звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі - відділення Фонду) та інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю - базовому центру зайнятості.

Абзацом 1 пункту 2 Порядку № 70 передбачено, що звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням з Держстатом.

Відповідно до частини четвертої статті 20 Закону № 875-XII адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом.

У постанові від 21.02.2011 у справі № 21-9а11 Верховний Суд України дійшов висновку, що за змістом статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» адміністративно-господарські санкції за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів сплачуються (нараховуються, застосовуються) підприємствами самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною 1 статті 19 цього Закону. На думку Верховного Суду України, саме з 16 квітня відповідного року у контролюючого органу виникає право на стягнення несплачених підприємством самостійно сум санкцій у судовому порядку.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 813/1897/17 (номер рішення в ЄДРСР 72338390).

Відповідно до положень частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що датою, з якої розпочинається перебіг трьохмісячного строку звернення позивача до суду з вимогою про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені є день, який слідує за останнім днем строку, передбаченого для самостійної сплати підприємствами, установами, організаціями адміністративно-господарських санкцій, тобто 16 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».

Суд звертає увагу, що трьохмісячний строк звернення позивача до суду з вимогою про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені щодо звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2021 рік розпочався 16 квітня 2022 року та закінчився 16 липня 2022 року.

Разом з тим, позивач звернувся до суду лише 01 вересня 2022 року, що підтверджується витягом з сайту «Укрпошти» за результатом пошуку поштового відправлення зі штриховим ідентифікатором конверта у якому надійшов адміністративний позов до суду, тобто після спливу строку, визначеного статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду.

Відтак, суд констатує, що позивачем було пропущено, встановлений ст. 122 КАС України трьохмісячний строк звернення до суду.

Водночас, суд відхиляє доводи позивача стосовно того, що строк звернення до суду було пропущено Київським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю з поважних причин, оскільки повернення позовної заяви по справі № 320/6048/22 та виправлення недоліків позовної заяви та повторне її подання з пропуском строку не обумовлено, ані стихійними явищами, ані непереборними обставинами та не є об`єктивними обставинами, що перешкоджали зверненню позивача до суду в строку обумовлені Кодексом адміністративного судочинства України. Разом з тим, суд зауважує. що у випадку незгоди з ухвалою суду про повернення позовної заяви, позивач не позбавлений був можливості оскаржити її.

Зміст позовної заяви та клопотання про поновлення строку звернення до суду не містить інформації про наявність дійсних істотних перешкод чи труднощів для своєчасного подання позовної заяви до суду в межах встановлених законом строків, які б були об`єктивними та не залежали від волевиявлення сторони.

Крім того, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Слід зазначити, що обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt, згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Згідно з ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами пропуску процесуального строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Згідно з практикою ЄСПЛ для забезпечення оптимального співвідношення права на доступ до правосуддя та принципу правової визначеності у процесі прийняття судом рішення про поновлення строку на звернення до суду мають враховуватися:

1) особливі обставини кожної конкретної справи у системному зв`язку з причинами пропуску строку на звернення до суду; наявність причин непереборного та об`єктивного характеру пропуску строку на звернення до суду;

2) характер права, для захисту якого надійшло звернення до суду, та його значення для сторін;

3) період, який минув з моменту пропуску строку, правові наслідки його поновлення або не поновлення;

4) наявність публічного (суспільного та, меншою мірою, державного) інтересу у справі;

5) фундаментальність значення справи для судової та правозастосовної практики.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (справи «Стаббігс на інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії») право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Отже, позивач не вказав причини непереборного та об`єктивного характеру, що заважали йому своєчасно звернутися за захистом своїх прав до суду, відтак суд дійшов висновку, що позовна заява та заява про поновлення процесуального строку не містить поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Пунктом 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно пунктів 1 та 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Беручи до уваги ту обставину, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали йому звернутись з даним позовом до суду у межах строків, встановлених законом, а судом з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не встановлено підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 121-123, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву Київського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Державного підприємства Обслуговування повітряного руху України «Украерорух» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, - повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви разом із копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Панова Г. В.