Справа № 640/14067/21
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року м. Київ № 640/14067/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пегас-СК» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пегас-СК» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської митниці Держмитслужби, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 02.04.2021 № UA100480/2021/610095/2.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що митний орган приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості, діяв протиправно та всупереч вимогам чинного законодавства. Позивач зазначає, що підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості стало те, що митним органом було заявлено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за основним методом, оскільки документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Позивач, також зазначає, що в порушення норм митного законодавства, рішення митного органу, що оскаржується, не містить: обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом та фактів, що вплинули на таке коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки. За наведених обставин, позивач зазначає, що вказані відповідачем у рішенні обставини не впливають на числове визначення митної вартості товару заявленого до митного оформлення і не позбавляють позивача права на застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, що імпортуються, з урахуванням того, що позивачем використані відомості, що повністю підтверджені документально.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.06.2021 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

06.07.2021 до суду від Київської митниці Держмитслужби надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказує на законність оскаржуваного рішення, з урахуванням того, що автоматизованою системою аналізу та управління ризиками АСАУР за вищевказаною митною декларацією сформовано митні формальності, зокрема 105-2: контроль правильності визначення митної вартості товарів; 106-2: витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів. За доводами сторони відповідача, митному органу декларантом не було надано числові значення зазначених витрат, які піддаються обчисленню та формують ціну товару, з огляду на що, при визначенні митної вартості, було застосовано резервний метод визначення митної вартості товарів, що цілком відповідає положенням Митного кодексу України.

19.07.2021 до суду від сторони позивача надійшла відповідь на відзив, у якій товариство вказує на необґрунтованість доводів митного органу, викладених у відзиві, з наданням власної позиції щодо наведених у відзиві обставин.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, 01.10.2020 між компанією Elegant World Holdings Limited (Гонконг, КНР) (продавець) та покупцем - Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕГАС-СК» було укладено зовнішньоекономічний контракт № 1-EWHL, за умовами якого, продавець зобов`язався поставити, а позивач прийняти та оплатити спортивне обладнання, фітнес-аксесуари, спортивний одяг, взуття та аксесуари за кількістю, асортиментом і ціною, вказаними в проформа-інвойсі(ах).

На виконання вказаного контракту, 25.03.2021 з порта ЦІНДАО (QINGDAO, CHINA) у порт Одеса (Україна) на митну територію України в морському контейнері № BSIU9836302 на адресу позивача за коносаментом від 03.02.2021 № QNLCK1797771 надійшло взуття спортивне на підошві з гуми з верхом з текстильних матеріалів, призначене для гри в залі або для повсякденного використання: кросівки дитячі (790 пар).

На підставі підписаного позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» (перевізник) договору про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів від 05.12.2020 №4, морський фрахт за межами митної території України та подальше перевезення територією України автомобілями BT8803CO/BT0422XF товару, що прибув на адресу позивача, організовувалось перевізником.

Згідно з інвойсом від 29.01.2021 № AD20K1-190LA1, вартість товару в указаному вище контейнері склала 5372 доларів США.

З метою митного оформлення товару, Київській митниці Держмитслужби уповноваженим представником декларанта було подано мигну декларацію від 01.04.2021 № UA100480/2021/308497 довідковий номер 947.

У графі 12 поданої митної декларації, заявлено митну вартість товару - 176313,63 грн., а в графі 43 цієї декларації вказано, що заявлену митну вартість розраховано за першим основним методом визначення митної вартості товарів (за ціною договору).

На підтвердження заявленої митної вартості товарів разом із митною декларацією, декларантом було надано наступні документи: пакувальний лист (packing list) від 29.01.2021 б/н, рахунок-фактура (інвойс) (commercial invoice) від 29.01.2021 № AD20K1-190UA1, коносамент (Bill of lading) від 03.02.2021 № QNLCK1797771, сертифікат про походження товару (Certificate of origin) від 29.01.2021 № С31012, довідка про транспортні витрати від 30.03.2021 № 01-30/-23, акт надання послуг від 30.03.2021 № 1253, рахунок на оплату від 30.03.2021 № 1239, прейскурант (прайс-лист) від 29.01.2021 б/н, банківський документ про оплату товару від 24.03.2021 № 82192, зовнішньоекономічний контракт про поставку товару від 01.10.2020 № 1-EWHL, договір про транспортно-експедиційні послуги від 05.12.2020, декларація країни відправлення від 03.02.2021 № 00082530, договір про надання послуг митного брокера № М716/19 від 11.09.2019.

Проте, надані декларантом документи, відповідач визнав такими, що містять розбіжності та не містять всіх достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості товару, і в електронному повідомленні декларанту від 02.04.2021 зазначив, що в поданому коносаменті віл 03.02.2021 № QNLCK1797771, вказані транспортні витрати - 40USdollars, що не включені до складових митної вартості, що унеможливлює перевірку включення всіх витрат (складових митної вартості).

У зв`язку з наведеним, відповідач з посиланням на статті 53 та 54 МК України, зобов`язав декларанта надати: договори, угоди, контракти з третіми особами; рахунки про здійснення митних платежів третім особам; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконання умов договору (контракту); виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару та сировини.

02.04.2021 позивач повідомив відповідача про надання копій необхідних для підтвердження митної вартості документів.

Однак, 02.04.2021 відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100480/2021/610095/2, в графі 33 якого, вже зазначено наступне:

- при заявленні декларантом митної вартості товарів на умовах поставки згідно з Інкотермс «FOB -XIAMEN» відповідно до частини 2 статті 53 МК України, для підтвердження витрат по доставці товару до кордону України надаються перевізні (транспортні) документи, визначені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599. До таких документів, що підтверджують вартість транспортування оцінюваних товарів, відносяться: заявка на здійснення послуг по доставці товарів; рахунок-фактура (інвойс) щодо транспортно-експедиційних послуг; акт виконаних робіт (наданих послуг) віл. виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

- у наданому до митного оформлення договорі про перевезення від 05.12.2020 № 4, пунктом 2.1.2 передбачено витрати на оплату послуг та робіт з організації перевалки, зберігання, страхування, перевезення та додаткові роботи, передбачені пунктом 2.1.2. Декларантом не надано документи та рахунки, які підтверджують факт проплат по даним витратам та не надано числових значень даних витрат, які піддаються обчисленню та формують загальну ціну вартості перевезення. Відповідно до пункту 3.1 договору вартість послуг зазначається в Рахунку виконавця. Наданий рахунок на оплату транспортних послуг від 30.03.2021 № 1239 та довідка про транспортні витрати від 30.03.2021 № 0Т-30/-23 не містить інформації про витрати, понесені відповідно п 2.1.1 та 2.1.2. Також, згідно з вищевказаною довідкою страхування вантажу не здійснювалось, але не зазначено вартість навантажувальних робіт, що передбачено умовами поставки «FOB XIAMEN». Не підтверджено документально витрати, які передбачені пунктом 3.5 та 3.6 договору та витрати на страхування передбачені пунктом 7 договору. Довідка про транспортні витрати, рахунок на оплату надані ТОВ «Хіллдом Логістікс». Фактичне найменування перевізника- ТОВ «BEIJING TAGMARK IMPORTS & EXPORTS CO., LTD». Тобто, відсутній взаємозв`язок з особою, яка безпосередньо здійснює міжнародне перевезення товару. Документи які підтверджують оплату винагороди за перевезення товару, а також взаємозв`язок та взаєморозрахунки між даними підприємствами також не надано. Митному органу не надано числові значення зазначених витрат, які піддаються обчисленню та формують ціну товару;

- зовнішньоекономічний договір від 01.10.2020 № 1-EWHL, у митній декларації зазначений як «прямий» між виробником товару та отримувачем, хоча виробник товару згідно інформації, яка міститься в графі 31 митної декларації та електроному інвойсі - Xiamen Aider Footwear Co.,LTD. Інформація стосовно договорів з зазначеним підприємством відсутня в наданих до митного оформлення документах. Згідно загальноприйнятої світової практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товарів, що надаються у продаж від даного продавця, артикулу, якості товарів (за необхідності), одиниці виміру (штуки, літри, упаковки, тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок виробника, умов поставки, умови платежу, термін поставки, характер тари та упаковки, дата його складання або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, термін дії, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів. За поданим Price List DD.2021.01.29 VALID TILL 31.12.2021 повна інформація відсутня, крім того, наданий до митного оформлення прайс-лист не виданий виробником товару.

Також, відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив, що за результатами проведених консультацій з декларантом встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості 2а та 26 - за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів неможливо застосувати через відсутність інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору. Методи визначення митної вартості 2в та 2г - на основі віднімання та додавання вартостей - не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України, що є необхідною умовою для використання таких методів. Натомість, у відповідача наявна інформація, що є підставою для застосування другорядного методу 2г - резервного методу. Джерелом інформації, яким користувався відповідач при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару, були рішення Київської митниці про визначення митної вартості від 27.03.2021 № UA100300/2021/000299/2 та митна декларація від 27.03.2021 № UА100300/2021/007599.

Відповідно до граф 28 та 30 оскаржуваного рішення, заявлену декларантом митну вартість товару у розмірі 6337,07 доларів США відповідачем збільшено до 14220,00 доларів США за курсом НБУ на день прийняття цього рішення.

Позивач, не погоджуючись з рішенням відповідача про коригування митної вартості, подав митну декларацію віл 02.04.2021 № UA100480/2021/308741 та сплатив різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, заявленою декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною відповідачем, у розмірі 70211,34 грн, що підтверджується інформацією з графи «В» (Пордробиці розрахунків) вказаної декларації.

Не погоджуючись з рішенням про коригування митної вартості товару, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даними позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Частиною 1 статті 7 Митного кодексу України, встановлено порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Відповідно до пункту 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з частинами 1-3 статті 38 Митного кодексу України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до приписів частин 1, 2, 4 пункту 1 частини 6 статті 321 Митного кодексу України, товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

Документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, порядок подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю та форми митного контролю регулюються статтями 334, 335, 336 Митного кодексу України.

Згідно пункту 23 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно зі статтями 246, 248 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Так, стаття 49 Митного кодексу України, встановлює, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, стаття 51 Митного кодексу України, регулює питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно частини 1 митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 2 статті 51 Митного кодексу України, встановлено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Стаття 57 глави 9 Митного кодексу України, встановлює основний та другорядні методи визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, частиною другою якої визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Пунктом 2 частини 1 статті 58 Митного кодексу України, встановлено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (частина друга).

Відповідно до частини 1 статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з частиною 2 статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Статтею 53 Митного кодексу України, закріплено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1).

Так, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга).

Згідно з нормами статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина друга).

Відповідно до положень частини 1 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Таким чином, приписи МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали сумніви у достовірності заявленої митної вартості товарів, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Судом досліджено, що в електронному повідомленні декларанту, відповідач вимогу про надання додаткових документів аргументував тим, що в поданому коносаменті від 03.02.2021 № QNLCK1797771 вказано транспортні витрати - 40 US dollars, що не включені до складових митної вартості, що унеможливлює перевірку включення всіх витрат (складових митної вартості).

Однак, графа коносаменту, що містить інформацію 40 US dollars, має назву «місцеві витрати в країні доставки включаються до вартості морських перевезень, а отже, вказана сума є частиною транспортних витрат під час морського перевезення товару, що перевізником обраховані та зазначені в наданих до митного оформлення довідці про транспортні витрати від 30.03.2021 № 01-30/-23, акті надання послуг від 30.03.2021 № 1253 та рахунку на оплату від 30.03.2021 № 1239. Тож, за результатом вивчення та аналізу поданих до митного оформлення документів, ці підстави для витребування додаткових документів, передбачених частиною 3 статті 53 МК України, відповідачем обґрунтовано не було та такі, є недостатніми.

Митний орган, в оскаржуваному рішення зазначив, що при заявленні декларантом митної вартості товарів на умовах поставки згідно з Інкотермс «FOB-XIAMEN» відповідно до частини 2 статті 53 МК України, для підтвердження витрат по доставці товару до кордону України надаються перевізні (транспортні) документи, визначені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599. До таких документів відносяться: заявка на здійснення послуг по доставці товарів; рахунок-фактура (інвойс) щодо транспортно- експедиційних послуг; акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюються належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури.

Згідно з пунктом 6 частини 2 статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

У відповідності до правил заповнення графи 20 декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за № 984/21296, до зазначених в пункті 6 частини 2 статті 53 МК України транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу).

Наведений у наказі № 599, перелік документів, що надаються декларантом для підтвердження витрат на транспортування, з огляду на застосовану для його конкретизації конструкцію «можуть належати» не є вичерпним. Оскільки законодавством не визначено вичерпного переліку документів, що надаються декларантом на підтвердження розміру витрат на транспортування товарів, суд вважає, що надані відповідачу рахунок на оплату транспортних витрат від 25.03.2021 № 1197 та довідка про транспортні витрати від 25.03.2021 № 01-30-21, є належними та допустимими доказами розміру таких витрат.

Також, митним органом в оскаржуваному рішенні вказано на те, що у наданому до митного оформлення договорі про перевезення від 05.12.2020 № 4 пунктом 2.1.2 передбачено витрати на оплату послуг та робіт з організації перевалки, зберігання, страхування, перевезення та інші додаткової роботи. Декларантом не надано документи та рахунки, які підтверджують факт проплат по даним витратам та не надано числових значень даних витрат, які піддаються обчисленню та формують загальну ціну вартості перевезення. Відповідно до пункту 3.1 договору вартість послуг зазначається в рахунках виконавця. Наданий рахунок на оплату транспортних послуг від 30.03.2021 № 1239 та довідка про транспортні витрати від 30.03.2021 №01-30/-23 не містить інформації про витрати, понесені відповідно п 2.1.1 та 2.1.2. Згідно з довідкою страхування вантажу не здійснювалось, але не зазначено вартість навантажувальних робіт, що передбачено умовами поставки «FOB-XIAMEN». Не підтверджено документально витрати, які передбачені пунктами 3.5 та 3.6 договору та витрати на страхування, передбачені пунктом 7 договору. Довідка про транспортні витрати, рахунок на оплату видані перевізником. Фактичне найменування перевізника ТОВ «BEIJING TAGMARK IMPORTS & EXPORTS CO., LTD». Документи, які підтверджують оплату винагороди за перевезення товару, а також взаємозв`язок та взаєморозрахунки між даними підприємствами також не надано.

Слід звернути увагу на те, що договір про транспортно-експедиційні послуги № 4 укладено між позивачем та перевізником 05.12.2020 і відповідно до пункту 8.1 діє до 31.12.2021. Договір автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік, якщо жодна зі сторін за один місяць до закінчення дії договору не надішле письмове повідомлення другій стороні про його розірвання. Таким чином, з наведеного слідує, що договір є довготривалим і передбачає взаємовідносини позивача і перевізника у межах поставок товарів, здійснення яких може відбуватись за різними умовами.

Так, умовою даної поставки згідно з правилами Інкотермс 2010 визначено «FOB- XIAMEN» - продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна у визначеному порту відвантаження, а тому, усі обов`язки щодо товару приймаються перевізником з моменту, як цей товар надійшов на борт судна в порту ЦІН ДАО (Китай).

Згідно з пунктом 4 зовнішньоекономічного контракту про поставку товару від 01.10.2020 № 1-EWHL, між позивачем та продавцем ціна товару включає в себе вартість тари, упаковки, маркування та робіт по їх виконанню, митного оформлення у країні експорт у та інших витрат згідно встановлених умов поставки FOB.

Таким чином, у даному випадку, до моменту отримання товару на борт судна, жодних витрат перевізником не понесено.

Згідно з пунктом 6 частини 10 статті 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари додаються витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Тож, подальші витрати перевізника, пов`язані з перевезенням товару, що прибув в порт, не стосуються процедури визначення митної вартості цього товару.

Що стосується доводів митного органу про здійснення перевезення товару іншим перевізником, а саме, «BEIJING TAGMARK IMPORTS & EXPORTS CO., LTD», слід зазначити, що згідно з пунктами 2.1.1 та 2.1.2 договору про транспортно-експедиційні послуги від 05.12.2020 №4, укладеного між позивачем та перевізником, виконавець (перевізник): організовує перевезення вантажів замовника (позивача) морським, залізничним, автомобільним авіаційним транспортом; укладає від свого імені договори з портами, перевізниками, складами, судноплавними компаніями, їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та необхідні додаткові роботи та послуги.

Вказані положення договору свідчать, що, організовуючи морське перевезення товару до України шляхом залучення до виконання цього перевезення «BEIJING TAGMARK IMPORTS & EXPORTS CO., LTD», про що свідчить коносамент (Bill of lading) від 03.02.2021 № QNLCK1797771, перевізник діяв в межах договору, укладеного з позивачем; а позивач не може мати документів, що стосуються договірних стосунків перевізника та «BEIJING TAGMARK IMPORTS & EXPORTS CO., LTD», що цілком узгоджується з умовами договору на організацію перевезення та не суперечить чинному законодавству. Суд вважає, що оскаржуване рішення в цій частині є необґрунтованим та безпідставним.

Також, відповідачем в оскаржуваному рішенні було зазначено про те, що зовнішньоекономічний договір від 01.10.2020 № 1-EWHL у митній декларації зазначений як «прямий» між виробником товару та отримувачем, хоча виробник товару згідно інформації, яка міститься в графі 31 митної декларації та електронному інвойсі - Xiamen Aider Footwear Co.,LTD. Інформація стосовно договорів з зазначеним підприємством відсутня в наданих до митного оформлення документах. Згідно загальноприйнятої світової практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товарів, що надаються у продаж від даного продавця, артикулу, якісті товарів (за необхідності), одиниці виміру (штуки, літри, упаковки, тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок виробника, умов поставки, умови платежу, термін поставки, характер тари та упаковки, дата його складання або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, термін дії, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів. За поданим Price List DD.2021.01.29 VALID TILL 31.12.2021 повна інформація відсутня, крім того, наданий до митного оформлення прайс-лист не виданий виробником товару.

Суд з даного приводу бере до уваги те, що відповідно до пункту 2 зовнішньоекономічного контракту про поставку товару від 01.10.2020 № 1-EWHL між позивачем та продавцем (Elegant World Holdings Limited) виробником та відправником товару, відмінним від продавця, зазначеним в інвойсі може бути компанія: XIAMEN AIDER FOOTWEAR CO.,LTD, що знаходиться за адресою: NО 42 OF HULI ROAD, HULI INDUSTRIAL DISTRICT, XIAMEN, CHINA.

Рахунок-фактура (інвойс) (commercial invoice) від 29.01.2021 № AD20K1-190UA1, a також пакувальний лист (packing list) від 29.01.2021 бн, містять інформацію про продавця товару - Elegant World Holdings Limited, а також про виробника та відправника - XIAMEN AIDER FOOTWEAR CO.,LTD.

Коносамент (Bill of lading) від 03.02.2021 № QNLCK1797771, містить інформацію про вантажовідправника - XIAMEJ4 AIDER FOOTWEAR CO.,LTD, що діє за дорученням Elegant World Holdings Limited.

Таким чином, товаросупровідні документи та подана до оформлення митна декларація містять інформацію про продавця, відправника та виробника товару, що відповідає фактичним обставинам поставки.

Крім того, суд бере до уваги посилання позивача на те, що до митної декларації, у зв`язку з поданням якої винесено оскаржуване рішення, і після неї відповідачем оформлялись митні декларації і випускались у вільний обіг товари, що поставлялись продавцем на адресу позивача і були вироблені та відправлені XIAMEN AIDER FOOTWEAR CO.,LTD на підставі зовнішньоекономічного контракту про поставку товару від 01.10.2020 № 1-EWHL та однакових за формою документів (митні декларації від 01.02.2021 № UA100300/2021/002115, від 03.02.2021 № UA100300/2021/002401, від 10.02.2021 № UA100300/2021/003089, від 05.04.2021 № UA100300/2021/008373, від 08.04.2021 № UA100300/2021/008807).

Отже, під час митного оформлення товарів, поставлених на підставі одного контракту і однакових за формою та суттю документів, претензії митного органу стосовно визначення статусу продавця та XIAMEN AIDER FOOTWEAR CO.,LTD, викладає по-різному.

Щодо доводів відповідача щодо наданого позивачем прайс-листа від 29.01.2021 б/н, вбачається, що сам відповідач сформулював їх з форми, а не змісту документу.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, такі документи, як копія митної декларації країни відправлення, прейскуранти (прайс-листи) виробника, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, можуть додатково вимагатися митним органом у разі, якщо надані документи, які підтверджують митну вартість, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Однак, прайс-лист, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 МК України, який підтверджує митну вартість товарів, а прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Жодним нормативним актом, в тому числі і міжнародним, не встановлено вимоги до форми та змісту прайс-листів, тобто, останній є документом довільної форми, а тому, митний орган не може посилатись лише на неповноту чи обмеженість відомостей у прайс-листі, як на підставу для коригування митної вартості товару, без наявних у ньому явних неточностей та непослідовностей.

До того ж, здійснення зовнішньоекономічної діяльності сторонами базується на принципі свободи договору, що розуміє під собою волю в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що викладені в оскаржуваному рішенні обставини, не можуть бути підставлю для сумнівів у достовірності визначеного розміру митної вартості товару, витребування додаткових документів та винесення оскаржуваного рішення.

Відтак, судом встановлено, що подані позивачем до митного оформлення товару вищевказані документи, за назвою і змістом відповідали вимогам пунктам 2-3 частини 2 статті 53 Митного кодексу України. У свою чергу, відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростував зміст вказаного вище контракту, укладеного між позивачем та компанією-нерезидентом.

Крім того, суд враховує, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів, відповідач послався на відсутність інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору, а також про складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України, що унеможливлює застосування визначених ст. 57 МК України методів визначення митної вартості 2а-2г. При цьому, відповідач вказав на наявність .інформації, що є підставою для застосування другорядного методу 2ґ (резервного методу). Джерелом інформації при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару відповідачем визначено рішення відповідача про визначення митної вартості від 27.03.2021 № UA100300/2021/000299/2 та оформлена відповідачем митна декларація від 27.03.2021 № UA100300/2021/007599 (товар № 1 - 18,00 доларів США за пару).

Зазначені рішення та митна декларація стосуються товару, імпортованого позивачем на підставі зовнішньоекономічного контракту, від продавця та виробника, тих самих, що і товар, щодо якого винесено оскаржуване рішення.

При цьому, якщо товаром № 1, оформленим на підставі митної декларації від 27.03.2021 № UA100300/2021/007599, було взуття спортивне на підошві з гуми з верхом з текстильних матеріалів: кросівки для хлопчиків, то товаром, якого стосується оскаржуване рішення, є взуття спортивне на підошві з гуми з верхом з текстильних матеріалів, призначене для гри в залі або для повсякденного використання: кросівки дитячі.

Відповідно до рахунку-фактури (інвойс) № AD2OK1-211UA1 від 20.01.2021 товар № 1, оформлений на підставі митної декларації від 27.03.2021 № UA100300/2021/007599, був поставлений продавцем на адресу позивача за ціною 10,30 доларів США за пару.

Щодо товару, якого стосується оскаржуване рішення, то згідно з рахунком-фактурою (інвойс) від 29.01.2021 № AD20K1-190UA1, то його ціною, визначеною продавцем, є 6,8 доларів США за пару.

Відповідно до рішення відповідача про визначення митної вартості від 27.03.2021 № UA100300/2021/000299/2, митна вартість товару № 1, оформленого на підставі митної декларації від 27.03.2021 № UA100300/2021/007599, була скоригована до рівня 18,00 доларів США за пару.

В оскаржуваному рішенні, відповідачем не наведено інформації, за яких підстав митна вартість товару, якого воно стосується, та який був поставлений в Україну за ціною 6,8 доларів США за пару, була скоригована до рівня 18,00 доларів США за пару, як і в рішенні від 27.03.2021 № UA100300/2021/000299/2, де митна вартість коригувалась щодо товару, ціною якого були 10,30 доларів США за пару.

Крім того, в графі 43 митної декларації від 27.03.2021 № UA100300/2021/007599 вказано цифру « 6», що свідчить про визначення митної вартості резервним методом, який застосовується тоді, коли неможливо застосувати всі інші.

У зв`язку з цим, митна вартість, вказана в митній декларації від 27.03.2021 № UA100300/2021/007599, не розраховувалась виходячи з ціни, визначеної виробником, а визначалась за обставин, що оскаржуються позивачем у суді, тому, посилання на неї в оскаржуваному рішенні є необґрунтованим.

Відповідачем не було наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Суд наголошує на тому, що оцінка для митних цілей митниця повинна ґрунтувати на найближчому еквіваленті дійсної вартості, якщо дійсну вартість імпортованого товару неможливо визначити за ціною такого ж чи подібного товару. Тож, що ціна товару, імпортованого за іншими мовами поставки, ніж оцінюваний товар, може вважатися таким найближчим еквівалентом тільки у тому випадку, якщо митниця доведе, що в її розпорядженні немає інформації про ціну товару, оставленого за такими ж умовами поставки, що й оцінюваний товар.

Враховуючи викладене, та з огляду на те, що всупереч пункту 1 частини 2 статті 55 МК України, рішення про коригування митної вартості товару не містять обґрунтувань причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, таке рішення є протиправним.

Відтак, за висновком суду, сумніви відповідача щодо неможливості встановлення митної вартості товару, на підставі поданих позивачем документів, ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

За наведених обставин, суд погоджується з доводами сторони позивача про те, що рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам ст. 55 Митного кодексу України, адже відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн. Відтак, на користь позивача підлягають стягненню вказані судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги, у даному випадку, підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242 - 246, 250, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Пегас-СК» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 02.04.2021 № UA100480/2021/610095/2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пегас-СК» понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пегас-СК» (, вул. Сирецька, 9, м. Київ, 04073);

Відповідач: Київська митниця Держмитслужби (, бульвар Вацлава Гавела, 8-а, м. Київ, 03124).

Суддя В.І. Келеберда