Справа № 640/8766/21
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року м. Київ № 640/8766/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до1. Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації 2. Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
провизнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) із позовною заявою до Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (далі по тексту відповідач 1, Управління соцзахисту) та Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі по тексту відповідач 2), у якій просить:

1) визнати протиправною бездіяльність Управління соцзахисту щодо:

- направлення на підставі заяви від 07 листопада 2019 року №52 та відповідно до пункту 27 Порядку надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок санаторно-курортним закладам та закладам відпочинку, здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплати грошової компенсації громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2016 року №854, до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) уточненої інформації стосовно позивача для подальшого вирішення питання щодо фінансування виплати йому у 2020 році щорічної грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2020 рік;

- призначення та через Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат організації нарахування і здійснення виплати позивачу у 2020 році щорічної грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2020 рік відповідно до пункту 4 частини першої статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ (зі змінами);

- взяти позивача на облік для отримання у 2021 році щорічної грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2021 рік на підставі заяв від 16 грудня 2020 року і 01 лютого 2021 року та відповідно до пункту 4 частини першої статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ (зі змінами);

2) визнати протиправною бездіяльність Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо вжиття заходів для запобігання і погашення сум невиплаченої йому у 2020 році щорічної грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2020 рік (на підставі заяви від 07 листопада 2019 року №52), а також не взяття його на облік для отримання такої компенсації у 2021 році (на підставі заяв від 16 грудня 2020 року та 01 лютого 2021 року), в тому числі за наслідками розгляду його заяви від 10 березня 2021 року;

3) зобов`язати Управління соцзахисту призначити через Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) забезпечити фінансування і через Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат організувати нарахування і здійснення виплати йому у 2021 році щорічної грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2020 та 2021 роки на підставі заяв від 07 листопада 2019 року (вх. №52), від 16 грудня 2020 року та 01 лютого 2021 року, довідки форми №070/о від 14 грудня 2020 року№836 та відповідно до пункту 4 частини першої статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ (зі змінами);

4) зобов`язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати і здійснити виплати йому у 2021 році щорічної грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2020 та 2021 роки на підставі розпоряджень Управління соцзахисту, заяв від 07 листопада 2019 року (вх. №52), від 16 грудня 2020 року та 01 лютого 2021 року, довідки форми №070/о від 14 грудня 2020 року №836 та відповідно до пункту 4 частини першої статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ (зі змінами);

5) звернути до негайного виконання судове рішення в частині призначення, нарахування і здійснення виплати щорічної грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2020 рік на підставі заяви від 07 листопада 2019 року (вх. №52).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (Категорія 1) та особою з інвалідністю ІІІ групи, спричиненою тяжкими захворюваннями безпосередньо пов`язаними з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому має право на гарантовані державою пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, зокрема на одержання грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні.

З метою отримання грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2020 та 2021 роки позивач звернувся до Управління соцзахисту з відповідними пакетами документів у кожному році, проте, Управління соцзахисту протиправно не сформувало та не направило до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат розпорядження про призначення йому грошової компенсації, а тому Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат така виплата не була виплачена у 2020 та 2021 році.

З вказаними діями відповідача щодо невиплати щорічної грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2020 та 2021 роки позивач не погоджується, що стало підставою для звернення до адміністративного суду з цією позовною заявою.

Ухвалою від 05 квітня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Вказаною ухвалою відповідачу надано час для надання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

07 травня 2021 року позивач подав письмові пояснення, у яких зазначив, що пунктом 27 Порядку надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок санаторно-курортним закладам та закладам відпочинку, здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплати грошової компенсації громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2016 року №854, передбачено, що Управління соцзахисту має подавати уточнені списки осіб, які мають право на грошову компенсацію відпустки, до 01 червня того ж року.

18 травня 2021 року представник Управління соцзахисту подав відзив на позовну заяву, у якому вказав, що з 13 листопада 2017 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні соцзахисту для отримання компенсації замість санаторно-курортної путівки, яка особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесена до Категорії 1. Водночас, усупереч положенням пункту 8 Порядку надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок санаторно-курортним закладам та закладам відпочинку, здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплати грошової компенсації громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2016 року №854, позивач звернувся із заявою після 15 жовтня, тобто поза встановленими цим Порядком строками, у зв`язку з чим втратив право на отримання грошової компенсації у 2020 році.

При цьому, відповідач вважає вимоги за 2021 рік передчасними, оскільки виплата у 2021 році буде проведена протягом поточного року.

19 травня 2021 року представником Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат подано відзив на позовну заяву, у якому вказано, що позивач звернувся до Управління соцзахисту із заявою на виплату грошової компенсації поза строками, визначеними пунктом 8 Порядку надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок санаторно-курортним закладам та закладам відпочинку, здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплати грошової компенсації громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2016 року №854, а тому втратив право на таку виплату у 2020 році.

Поряд із цим, у 2020 році позивач вчасно звернувся із заявою про виплату грошової компенсації, а тому Управлінням соцзахисту було передано інформацію щодо нього до Департаменту соціальної політики для отримання компенсації у 2021 році.

21 травня 2021 року позивач подав відповідь на відзиви, у яких вказав, що пунктом 8 Порядку надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок санаторно-курортним закладам та закладам відпочинку, здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплати грошової компенсації громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2016 року №854, визначено строк відповідно до якого Управління соцзахисту подає до Департаменту соціального захисту списки громадян, взятих на облік для виплати грошової компенсації на наступний рік. Водночас, вказаною нормою та взагалі цим Порядком не визначено строк, до якого особа повинна звернутись із заявою про виплату грошової компенсації.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (Категорія 1) та особою з інвалідністю ІІІ групи, спричиненою тяжкими захворюваннями безпосередньо пов`язаними з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 від 27 березня 2019 року та довідкою до акта огляду МСЕК серії КА-1 №030693.

ОСОБА_1 звернувся до Управління соцзахисту із заявою від 07 листопада 2019 року №52 про призначення виплати грошової компенсації громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки.

12 листопада 2020 року позивач звернувся до начальника Управління соцзахисту зі зверненням про надання інформації стосовно призначення та виплати йому грошової компенсації вартості курортної путівки у 2020 році.

Управління соцзахисту листом від 12 листопада 2020 року №37/15-14013 повідомило позивача про те, що разом з заявою ним надана довідка форми 070/о від 09 квітня 2019 року №373, дія якої закінчилась 09 квітня 2020 року. Отже, враховуючи вищезазначене, грошова компенсація замість путівки може бути виплачена тільки при поновленні медичної довідки та надходженні додаткових коштів.

16 грудня 2020 року позивач подав до Управління соцзахисту оновлену довідку форми 070/о від 14 грудня 2020 року №836 для отримання грошової компенсації у 2020 році, а також просив прийняти заяву про отримання грошової компенсації замість путівки на 2021 рік.

Листом від 21 грудня 2020 року №37/15-15950 Управління соцзахисту повідомило позивача, що надана ним нова довідка буде долучено до особової справи, а питання виплати грошової компенсації буде вирішено при надходженні коштів.

01 лютого 2021 року позивач повторно звернувся до начальника Управління соцзахисту із зверненням у якому просив надати інформацію стосовно нарахування та виплати грошової компенсації замість путівки за 2020 та 2021 роки.

Відповіді на зазначений запит матеріали справи не містять.

20 січня 2021 року позивач звернувся до Управління соцзахисту зі зверненням, у якому просив надати інформацію стосовно того, чи взято його на облік для виплати грошової компенсації, чи призначена йому компенсація та коли вона буде виплачена.

Листом від 21 січня 2021 року №37/185-1164 Управління соцзахисту повідомило позивача, що він перебуває на обліку в Управлінні з 07 листопада 2019 року, його оновлена довідка прийнята та долучена до справи, грошова компенсація за 2021 рік буде виплачена після надходження коштів.

20 січня 2021 року позивач подав скаргу до Департаменту соціальної політики Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) з метою отримання інформації щодо нарахування та виплати йому грошової компенсації замість путівки за 2020 та 2021 роки.

Листом від 18 лютого 2021 року №051/Л-462-009/1 Департамент соціальної політики Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) повідомив позивача, що в жовтні 2020 року Управлінням соцзахисту було подано до Департаменту інформацію щодо чисельності осіб, які перебувають на обліку для отримання компенсації у 2021 році. Також повідомлено, що після визначення Міністерством соціальної політики середньої вартості путівки для виплати компенсації Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, позивачу буде виплачено компенсацію на підставі відповідного розпорядження Управління.

Також, листом від 05 лютого 2021 року №37/15-1827 Управління соцзахисту повідомило позивача, що на його звернення про виплату грошової компенсації, були надані відповіді від 12 листопада 2020 року №37/15-14013, від 21 грудня 2020 року №37/15-15950, від 21 січня 2021 року №37/15-1164. Оскільки позивач отримав повні усні та письмові роз`яснення з порушених у заявах питань, подальші заяви з даного питання розглядатись не будуть.

23 лютого 2021 року позивач звернувся до Управління соцзахисту із запитом на інформацію, у якому просив повідомити його стосовно того, чи прийнято рішення про виплату компенсації на підставі заяви від 07 листопада 2019 року №52, чи взято його на облік для виплати грошової компенсації, чи призначена йому компенсація та коли вона буде виплачена.

Листом від 01 березня 2021 року №37/07-3104 Управління соцзахисту повідомило позивача, що він перебуває на обліку в Управлінні з 07 листопада 2019 року; на його запити Управлінням надані відповіді; в жовтні 2020 року Управлінням подано до Департаменту інформацію щодо чисельності осіб, які перебувають на обліку для отримання компенсації у 2021 році, в яку його було включено; повідомило про перелік документів, які необхідно подати до Управління з метою отримання компенсації у 2022 році.

24 лютого 2021 року позивач звернувся до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат з метою отримання інформації про нарахування та виплату грошової компенсації замість путівки за 2020 та 2021 роки.

Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат листом від 26 лютого 2021 року №051-16(з)-04-044 повідомив позивача про те, що станом на 26 лютого 2021 року розпорядження Управління соцзахисту щодо призначення йому грошової компенсації замість путівки у 2020 та 2021 році до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат не надходило.

10 березня 2021 року позивач звернувся до Управління соцзахисту та Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат із заявою про негайну виплату грошової компенсації замість путівки за 2020 та 2021 роки.

Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат листом від 24 березня 2021 року №051-Л-183-04-044 повідомив позивача про те, що станом на 22 березня 2021 року розпорядження Управління соцзахисту щодо призначення йому грошової компенсації замість путівки у 2020 та 2021 році до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат не надходило.

Управління соцзахисту листом від 16 березня 2021 року №37/15-3651 повідомило позивача, що заява про виплату компенсації за 2020 рік подана після 15 жовтня цього року, тому права на цю виплату позивач не має. Після визначення Міністерством соціальної політики середньої вартості путівки для компенсації у 2021 році, Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат буде виплачено компенсацію за 2021 рік.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо виплати компенсації замість путівки за 2020 та 2021 роки, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ (далі по тексту Закон №796-ХІ) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення. Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території, громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 20 Закону №796-ХІ особам, віднесеним до категорії 1, надаються гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема, позачергове щорічне безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками шляхом надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок через безготівкове перерахування санаторно- курортним закладам, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, за надання послуг із санаторно-курортного лікування чи одержання за їх бажанням грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні; право вільного вибору санаторно-курортного закладу відповідного профілю чи закладу відпочинку, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, та, за бажанням, здійснення доплати за надання додаткових послуг за рахунок власних коштів у разі недостатності суми щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок на санаторно-курортне лікування чи відпочинок у вибраному закладі. Санаторно-курортні заклади незалежно від форми власності зобов`язані надавати санаторно-курортні та оздоровчі послуги шляхом безготівкових розрахунків.

Порядок надання щорічної грошової допомоги та здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплати грошової компенсації в розмірі середньої вартості путівки в Україні встановлюється Кабінетом Міністрів України. Розмір щорічної грошової допомоги, щорічний розмір середньої вартості путівки в Україні визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Так, механізм надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості санаторно-курортних путівок або путівок на відпочинок через безготівкове перерахування санаторно-курортним закладам та закладам відпочинку, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, здійснення громадянами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, доплати за надання додаткових послуг за рахунок власних коштів у разі недостатності суми грошової допомоги, а також виплати зазначеним громадянам грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні, визначений Порядком надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок санаторно-курортним закладам та закладам відпочинку, здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплати грошової компенсації громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2016 року №854 (в редакції, що діє на час виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - Порядок №854).

Згідно з пунктом 2 Порядку №854 пріоритетним напрямом оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є забезпечення їх санаторно-курортними путівками або путівками на відпочинок.

Безоплатними санаторно-курортними путівками або путівками на відпочинок (далі - путівки) шляхом надання грошової допомоги забезпечуються громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (пункт 3 Порядку №854).

У відповідності до пункту 5 Порядку №854 забезпечення громадян, віднесених до категорії 1, та дітей з інвалідністю послугами на санаторно-курортне лікування проводиться з дотриманням вимог пункту 2 цього Порядку в межах виділених коштів пропорційно кількості таких громадян, які перебувають на обліку для отримання такого лікування.

Безоплатне забезпечення путівками громадян, віднесених до категорії 1, та дітей з інвалідністю проводиться шляхом надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок через безготівкове перерахування санаторно-курортним закладам та закладам відпочинку, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики (далі - заклади), за надання послуг із санаторно-курортного лікування або відпочинку (пункт 6 Порядку №854).

Згідно положень пункту 24 Порядку №854 за бажанням громадянина, віднесеного до категорії 1, одного із батьків дитини з інвалідністю або особи, яка їх замінює, у разі відмови від отримання санаторно-курортного лікування або відпочинку виплачується грошова компенсація у розмірі середньої вартості путівки в Україні, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 25 Порядку №854 для виплати грошової компенсації громадянин, віднесений до категорії 1, один із батьків дитини з інвалідністю або особа, яка їх замінює, подають органу соціального захисту населення за місцем проживання заяву на отримання грошової компенсації замість путівки за формою, затвердженою Мінсоцполітики, та документи, передбачені абзацами третім - шостим підпункту 1 або абзацами третім, п`ятим, сьомим, дев`ятим і десятим підпункту 2 пункту 9 цього Порядку.

Облік осіб, які подали заяви про отримання грошової компенсації замість путівки, ведеться окремо відповідно до пункту 8 цього Порядку (пункт 26 Порядку №854).

За приписами пункту 27 Порядку №854 інформація про кількість громадян, віднесених до категорії 1, та дітей з інвалідністю, яких взято на облік для забезпечення путівками та для виплати грошової компенсації у наступному році, подається органами соціального захисту населення структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних і Київської міської держадміністрацій до 1 листопада поточного року (уточнена інформація - до 1 червня наступного року) з метою узагальнення такої інформації та подання Мінсоцполітики до 15 листопада поточного року (уточнена - до 15 червня наступного року).

Пунктом 8 Порядку №854 передбачено, що облік громадян, віднесених до категорії 1, та дітей з інвалідністю, які мають право на забезпечення путівками шляхом надання грошової допомоги, проводять структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах у разі утворення (крім м. Києва) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання таких громадян.

Інформація про кількість громадян, узятих на облік для забезпечення путівками шляхом надання грошової допомоги та виплати грошової компенсації у наступному році, формується органами соціального захисту населення до 15 жовтня поточного року.

У відповідності до підпункту 1 пункту 9 Порядку №854 для взяття на облік для забезпечення путівкою шляхом надання грошової допомоги громадянин, віднесений до категорії 1, один із батьків дитини з інвалідністю або особа, яка їх замінює, подають до органу соціального захисту населення, зокрема для забезпечення громадянина, віднесеного до категорії 1:

заяву про взяття на облік для отримання путівки за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

довідку для одержання путівки на санаторно-курортне лікування за формою 070/о;

копію посвідчення громадянина, віднесеного до категорії 1 (із вкладкою);

копію паспорта.

Під час подання копій документів, передбачених цим пунктом, пред`являються оригінали зазначених документів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про розмір середньої вартості путівки для виплати грошової компенсації замість путівки громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 08 листопада 2017 року №838 середня вартість путівки для виплати грошової компенсації замість путівки громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, та дітям, яким установлено інвалідність, пов`язану з Чорнобильською катастрофою, визначається Міністерством соціальної політики щороку з розрахунку 35 відсотків розміру одного прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня відповідного року для осіб, які втратили працездатність (із заокругленням до однієї гривні).

Наказом Міністерства соціальної політики України від 25 лютого 2020 року №165 «Про встановлення середньої вартості путівки для виплати грошової компенсації замість путівки громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, та дітям, яким установлено інвалідність, пов`язану з Чорнобильською катастрофою» установлено середню вартість путівки для виплати грошової компенсації замість путівки громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, та дітям, яким установлено інвалідність, пов`язану з Чорнобильською катастрофою, в межах бюджетних коштів, виділених відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», у сумі 573 грн.

Також, наказом Міністерства соціальної політики України від 02 квітня 2021 року №166 «Про встановлення середньої вартості путівки для виплати грошової компенсації замість путівки громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, та дітям, яким установлено інвалідність, пов`язану з Чорнобильською катастрофою» установлено середню вартість путівки для виплати грошової компенсації замість путівки громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, та дітям, яким установлено інвалідність, пов`язану з Чорнобильською катастрофою, в межах бюджетних коштів, виділених відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», у сумі 619 грн.

З огляду на наведені приписи Порядку №854, суд встановив, що за бажанням особи, віднесеної до категорії 1, замість отримання санаторно-курортного лікування або відпочинку може бути виплачена грошова компенсація у розмірі середньої вартості путівки в України.

При цьому, ані вказаними положеннями Порядку №854, ані нормами Закону №796-ХІІ не визначено граничний строк подачі заяви разом з відповідними документами до настання якого особа може звернутись з відповідною заявою.

При цьому, нормами пункту 8 та 27 Порядку №854 визначено, що інформація про кількість громадян, узятих на облік для забезпечення путівками шляхом надання грошової допомоги та виплати грошової компенсації у наступному році:

1) формується органами соціального захисту населення до 15 жовтня поточного року;

2) подається органами соціального захисту населення структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних і Київської міської держадміністрацій до 1 листопада поточного року (уточнена інформація - до 1 червня наступного року);

3) структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних і Київської міської держадміністрацій узагальнюють таку інформацію та подають Мінсоцполітики до 15 листопада поточного року (уточнена - до 15 червня наступного року).

Таким чином, посилання відповідача на те, що заява про надання грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в України подана позивачем поза строком, спростовується наведеними вище положеннями законодавства, оскільки пунктами 8 та 27 Порядку №854 передбачена можливість подання органами соціального захисту уточненої інформації про кількість осіб, узятих на облік для виплати грошової компенсації у наступному році до 1 червня наступного року.

З огляду на те, що позивач виконав всі умови, визначені пунктами 9, 24 Порядку №854 стосовно подання заяви та необхідних документів, бездіяльність Управління соцзахисту не включення ОСОБА_1 до списку осіб, яким у 2020 році надається виплата компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні, та не направлення до Департаменту соціального захисту Київської міської ради (КМДА) інформації про ОСОБА_1 , як особи, якій у 2020 році надається виплата компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні, є протиправною, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, посилання відповідача на те, що позивача включено до списків осіб, яким підлягає виплата грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2021 рік не підтверджені жодними доказами, а тому суд вважає, що вимога позивача щодо визнання бездіяльності Управління соцзахисту щодо не направлення до Департаменту соціального захисту Київської міської ради (КМДА) інформації про позивача, як особи, якій підлягає виплата у 2021 році також підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, з метою належного захисту та відновлення порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Управління соцзахисту підготувати та направити до Департаменту соціального захисту Київської міської ради (КМДА) інформацію про ОСОБА_1 , як особу, яка має право на виплату грошової компенсації середньої вартості путівки в України за 2020 та 2021 рік.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача щодо взяття його на облік для отримання у 2021 році щорічної грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2021 рік на підставі заяв від 16 грудня 2020 року і 01 лютого 2021 року та відповідно до пункту 4 частини першої статті 20 Закону №796-ХІІ, оскільки з неодноразових відповідей відповідача на запити позивача вбачається, що останній перебуває на обліку в Управлінні соцзахисту для отримання компенсації замість путівки.

Також, судом не встановлено підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та зобов`язання вчинити дії, оскільки обов`язок щодо виплати Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні виникає у останнього лише після отримання від Департаменту соціального захисту населення Київської міської ради (КМДА) відповідних списків, сформованих Управлінням соцзахисту, про осіб, яким така виплата повинна бути здійснена.

Оскільки Управлінням соцзахисту не було включено позивача до списків осіб, та, відповідно, не направлено такі списки до Департаменту соціального захисту населення Київської міської ради (КМДА), у Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат не виникло обов`язку здійснити виплату позивачу компенсації замість путівки, а тому вказані вимоги позивача суд вважає передчасними.

Стосовно позовних вимог в частині звернення до негайного виконання судового рішення в частині призначення, нарахування і здійснення виплати щорічної грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2020 рік на підставі заяви від 07 листопада 2019 року (вх. №52), суд зазначає таке.

Згідно з положеннями пункту 6 частини першої статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

За приписами частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про:

1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць;

2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць;

3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби;

4) припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності;

5) уточнення списку виборців;

6) усунення перешкод та заборону втручання у здійснення свободи мирних зібрань;

7) включення фізичних осіб, юридичних осіб та організацій до переліку осіб, пов`язаних з провадженням терористичної діяльності або стосовно яких застосовано міжнародні санкції, виключення фізичних осіб, юридичних осіб та організацій з такого переліку та надання доступу до активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням.

Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

Оскільки у даному рішенні судом не вирішувалось питання щодо присудження на користь позивача виплати грошових коштів, а було зобов`язано Управління соцзахисту вчинити дії щодо направлення до Департаменту соціального захисту Київської міської ради (КМДА) інформацію про позивача, як особу, якій повинна бути нарахована та виплачена така грошова компенсація, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

У відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про доведеність позивачем заявлених вимог та необхідності часткового задоволення адміністративного позову.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положень Закону України «Про судовий збір», а у матеріалах справи відсутні докази понесення ним інших судових витрат, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243 246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації () щодо не включення ОСОБА_1 до списку осіб, яким у 2020 та 2021 році надається виплата компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні, та не направлення до Департаменту соціального захисту Київської міської ради (КМДА) інформації про ОСОБА_1 , як особи, якій у 2020 та 2021 році надається виплата компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні.

3. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації () підготувати та направити до Департаменту соціального захисту Київської міської ради (КМДА) інформацію про ОСОБА_1 , для виплати компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2020 та 2021 рік.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Погрібніченко