Справа № 344/8081/22
Суддя: Шамотайло О. В.
Дата ухвалення: 2022-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/8081/22
Провадження № 2-а/344/145/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Шамотайла О.В.,

секретаря Устинської Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції №5 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області Павлюка В.М., Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою серії ЕАР№5516559 від 22.06.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі він визнаний винним в тому, що 22.06.2022 о 18 год. 03 хв. керуючи транспортним засобом ХЮНДАЙ ТУКСОН, д.н.з. НОМЕР_1 в с. Нижнів по вул. Дністерській , 128 не користувався ременем безпеки під час керування транспортним засобом, чим порушив правила дорожнього руху п. 8.5.1, чим порушив п.2.3.в ПДР порушення правил користування ременем безпеки та скоїв правопорушення за ч.5 ст. 121 КУпАП. Відповідно до даної постанови, до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510грн. При цьому, позивач просить скасувати дану постанову про адміністративне правопорушення, на переконання позивача поліцейський виніс оскаржувану постанову без повного, всебічного та об`єктивного вивчення обставин справи, права позивачу поліцейським не було роз`яснено, скаржувана постанова не містить посилань на жодні допустимі та належні докази, просив позов задовольнити, постанову скасувати, а провадження по справі - закрити.

Позивач позов підтримав та просив про його задоволення з мотивів наведених в позовній заяві, а розгляд справи проводити без участі позивача.

Відповідачі, представник якого у судове засідання не з`явився, скористався правом на відзив, який долучено до матеріалів справи та заперечував щодо задоволення позову з підстав наведених у відзиві, однак до відзиву не долучено і суду не представив відео- чи фото доказів вчинення порушення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступних висновків і відповідних їм правовідносин.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР№5516559від 16.07.2020, винесеної інспектора відділення поліції №5 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області Павлюком В.М., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.125 КУпАП та накладено стягнення - штраф у розмірі 510 грн.

В оскаржуваній постанові, копія якої долучена до матеріалів справи, вказується, що 22.06.2022 о 18 год. 03 хв. керуючи транспортним засобом ХЮНДАЙ ТУКСОН, д.н.з. НОМЕР_1 в с. Нижнів по вул. Дністерській , 128 водій ОСОБА_1 не користувався ременем безпеки під час керування транспортним засобом чим порушив правила дорожнього руху п. 8.5.1, чим порушив п.2.3.в ПДР порушення правил користування ременем безпеки та скоїв правопорушення за ч.5 ст. 121 КУпАП. Відповідно до даної постанови, до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510грн.

Згідно до п. 8.5.1 ПДР України - горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Згідно із п. 2.3.в ПДР України Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Ч.5 ст. 121 КУПАП передбачає, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами -тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Суд враховує, що згідно до вимог ч.2 ст. 84КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому відповідачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги п. 8.5.1 та 2.3.в ПДР України.

Жодних доказів, як то фотокопія транспортного засобу позивача із зафіксованими порушеннями ПДР чи запис відео з реєстратору або бодікамери поліцейського, чи інших доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови суду відповідачами не надано.

Представлений суду відповідачем відзив не підтверджує факт вчинення правопорушення, а лише підтверджує факт розгляду справи поліцейським на місці та факт винесення постанови, однак самих доказів скоєння позивачем порушення правил дорожнього руху суду не представлено.

Суд звертає увагу на те, що у своїй постанові у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020 Верховний Суд вказав, що за нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. При цьому сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Слід зауважити, що в даному конкретному випадку, із наявних у суду матеріалів, постанови про адміністративне правопорушення, не вбачається сукупності доказів, передбачених ст. 251 КУпАП України, які б свідчили про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Тому з цих підстав обґрунтованості ухваленого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вбачається.

Відповідачем по справі не враховані положення ст.62 Конституції України, а саме - обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (також правопорушення).

Відтак суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає за необхідне скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, відповідно до ч.5 ст.121, 251, 252 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Cкасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР№5516559 від 22.06.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя О.В. Шамотайло