Справа № 749/2/22
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 749/2/22 Суддя (судді) першої інстанції: Кравчук М.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 16 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, старшого інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Чернігівської області, начальника відділу контролю за використанням та охороною земель № 1 управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Журавльова Володимира Михайловича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Щорського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, старшого інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Чернігівської області, начальника відділу контролю за використанням та охороною земель № 1 управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Журавльова Володимира Михайловича про скасування постанови.

Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 16 червня 2022 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках та з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може продовжити строк розгляду справи, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

З огляду на особливості розгляду даної категорії справ та вищезазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що існує необхідність продовження строку розгляду даної справи на розумний строк.

Сторони були належним чином повідомлені про дату апеляційного розгляду справи - 26 вересня 2022 року, проте у судове засідання не з`явилися. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з даними копії інформаційної довідки № 276170778 від 22.09.2021 року земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:1848 площею 3, 4802 га перебуває у комунальній власності територіальної громади Сновської міської ради (право власності зареєстроване 30.09.2020 року) (а. с. 176).

Як вбачається із копії акту перевірки вимог земельного законодавства за об`єктом - земельною ділянкою від 25.06.2021 року № 313-ДК 300/АП/09/01/-21 (проведеної на виконання вимог наказу відповідача «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усі категорій і форм власності» від 10.06.2021 року № 313ДК) земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:1848 перебуває у комунальній власності. Засіяна соняшником земельна ділянка одним масивом переходить на територію господарських дворів ПСП ім. Ватутіна з кадастровим номером :03:000:1854 (а. с. 154).

02.07.2021 року за № 313-ДК/0035/04/01/-21 відповідач направив на адресу директора ПСП ім. Ватутіна ОСОБА_1 запрошення на 09.07.2021 року для надання пояснень по даній справі (а. с. 162).

Вказане запрошення отримано позивачем 08.07.2021 року (а. с. 163).

Судом першої інстанції встановлено, що позивач на запрошення не відреагувала та 09.07.2021 року для надання пояснень не з`являлась.

Листом від 17.08.2021 року № 10-25-0.1-633/90-21 відповідач направив на адресу ГУ НП в Чернігівській області та Чернігівської обласної прокуратури матеріали для перевірки. Відомості до ЄРДР внесено 14.09.2021 року за ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Постановою дізнавача у кримінальному провадженні 0000048 від 28.10.2021 року провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. В мотивувальній частині постанови зазначено, що розмір шкоди не є достатнім для настання кримінальної відповідальності. Направлено матеріали до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності (а. с. 196 - 198).

16.11.2021 року старшим державним інспектором Журавльовим В. М. складено протокол про адміністративне правопорушення та повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням (а. с. 16 - 21).

Повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення № 351-ДК/0096/04/-21 від 16.11.2021 року було направлено позивачу 18.11.2021 року, що вбачається з копії опису вкладення у рекомендований лист (а. с. 34). Разом з тим, позивачем надано копію конверта, яким 17.11.2021 року відділ Держгеокадастру у Щорському районі Чернігівської області направив поштове відправлення ПСП ім. Ватутіна, зі штрихкодовим ідентифікатором 846 (а. с. 33). З наданої позивачем роздруківки трекінгу поштового відправлення вбачається, що вказаний лист було отримано 01.12.2021 року (а. с. 29).

З протоколу про адміністративне правопорушення від 16.11.2021 року вбачається, що 28.10.2021 року дізнавач у кримінальному провадженні ДОП СПД № 1 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000048 від 14.09.2021 року за ч. 1 ст. 197-1 КК України відносно директора ПСП ім. Ватутіна ОСОБА_1 , з подальшим притягненням її до адміністративної відповідальності за порушення вимог земельного законодавства.

ПСП ім. Ватутіна в особі директора ОСОБА_1 вчинило самовільне зайняття земельної ділянки № :03:000:1848 пл. 3,4434 га під посівом соняшнику без оформлення правовстановлюючих документів, що є порушенням п. «б» ст.ст. 211, 125, 126 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель». Відповідальність за вчинене правопорушення передбачена ст. 531 КУпАП та пунктом «б» частини 1 статті 211 Земельного кодексу України (а. с. 16-18).

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 30.11.2021 року № 351-ДК/0267 По/08/01/-21 на ОСОБА_1 , яка працює директором ПСП ім. Ватутіна, за порушення вимог ст. 531 КУпАП, а саме: самовільного зайняття земельної ділянки № :03:000:1848 пл. 3,4434 га під посівом соняшнику без оформлення правовстановлюючих документів накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700, 00 грн (а. с. 22-24).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до п. «б» ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення: самовільне зайняття земельних ділянок.

За змістом ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 року № 963-IV (далі - Закон № 963), самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Отже, будь-які дії, направлені на фактичне використання земельної ділянки без оформлення права власності на земельну ділянку або права постійного користування чи права оренди земельної ділянки в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV, є самовільним зайняттям земельної ділянки.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, а також не заперечувалось учасниками справи, спірна земельна ділянка перебуває у комунальній власності та на момент перевірки мав місце дійсний факт вирощування на ній соняшника.

Доводи позивача зводяться до того, що вона не мала можливості скористатися своїм правом на надання пояснень, оскільки не була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, а також того, що матеріалами справи не підтверджується, що самовільне зайняття земельної ділянки відбулося саме з боку ПСП ім. Ватутіна.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач дійсно була повідомлена про розгляд справи 01.12.2021 року, що не заперечується учасниками справи.

Разом з тим, можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена також шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду.

Аналогічних висновків дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд у постановах від 07.07.2020 року у справі № 705/981/20, від 28.09.2020 року у справі № 752/13636/19, від 26.04.2021 року у справі № 751/8576/20.

Крім того, суд звертає увагу, що запрошення на 09.07.2021 року для надання пояснень було отримано позивачем 08.07.2021 року. Також позивач викликалася дізнавачем в рамках кримінального провадження на 04.10.2021 року.

Принцип змагальності сторін був забезпечений позивачу у належному обсязі, а відтак відповідні доводи позивача про порушення відповідачем процедури притягнення її до адміністративної відповідальності не можуть слугувати самостійною підставою для задоволення позову в умовах встановлення факту порушення позивачем вимог законодавства.

За таких обставин, неможливість участі позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не може бути самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови в середовищі достеменної обізнаності позивача про існування справи щодо самовільного зайняття земельної ділянки.

Статтею 531 КУпАП визначено два суб`єкта правопорушення: громадянин та посадова особа.

У оскаржуваній постанові зазначено: «громадянин(ка) ОСОБА_1 », штраф накладено у розмірі 1700, 00 грн, що відповідає санкції для посадової особи.

Відповідно до п. 7 розділі 3 Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.01.2017 року № 6 (далі - Інструкція № 6), розглянувши справу про адміністративне правопорушення, державний інспектор виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення (додаток 3); про закриття справи (додаток 4).

В графі «працює» (посада, місце роботи, його місцезнаходження) оскаржуваної постанови зазначено: «директор ПСП ім. Ватутіна».

Отже, старшим інспектором Журавльовим В. М. правильно визначено суб`єкта правопорушення (посадова особа), однак заповнено графи постанови у відповідності до нормативно встановленого формуляра (громадянка). Відтак вказаний формальний недолік не порушує прав позивача та не виключає правомірності оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 16 червня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.

< Справа слухалась у (обов`язкове для заповнення) >