Справа № 378/428/22
Суддя: Скороход Т. Н.
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 378/428/22
Провадження № 2-а/378/9/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2022 року Ставищенський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Скороход Т. Н.,

за участю секретаря Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа: Інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП № 5 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області Савчук Володимир Арсеньович, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , посилаючись на те, що 14 серпня 2022 року інспектором СРПП ВП № 5 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області Савчуком В.А. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 647937 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, якою накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення п. п. 2.1а, 2.1б ПДР України, зі змісту якої вбачається, що він 14 серпня 2022 року, о 21 год. 10 хв., в с. Іванівка по вул. Петрівських, поблизу будинку,19, керував транспортним засобом Мазда-323, реєстраційний номер НОМЕР_1 без посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Вважає, що оскільки в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на докази, передбачені ст. 251 КУпАП, в тому числі на технічний прилад та технічний засіб, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тому факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є не доведеним.

Позивач просить суд скасувати вищевказану постанову та провадження у справі закрити.

Ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 8 вересня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами розгляду окремих категорій термінованих адміністративних справ. Крім цього, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 27-28).

В судове засідання позивач та його представник не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач направив до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі (а.с. 37). Представник позивача направив до суду пояснення до адміністративного позову (а.с. 58-61, 62-63), в яких зазначив, що оскільки в оскаржуваній постанові в графі «7 до постанови додаються» не зазначено жодного доказу на підтвердження наявності в діях позивача адмінправопорушення, тому відеозапис долучений до матеріалів справи не є належним та допустимим доказом вчинення останнім правопорушення. Крім того, вказаний доказ третьою особою не був направлений іншим учасникам справи, а тому не може бути долучений до матеріалів справи і взятий до уваги судом, як допустимий доказ. Сама лише постанова про накладення адміністративного правопорушення не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, з поданого відеозапису неможливо встановити, що відеозапис записаний в день події, 14 серпня 2022 року, о 23 год. 50 хв., так як жодної інформації на відео не відображено. Даний запис проводився на мобільний телефон, що є прямим порушенням правил чинного законодавства. Разом з тим, із відеозапису встановлено, що працівник поліції не задав жодного питання позивачу ОСОБА_1 про наявність чи відсутність саме посвідчення водія чи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Всі питання працівника поліції стосувалися того чи є у ОСОБА_1 якісь документи. Також в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт керування останнім автомобілем, о 23 год. 50 хв., 14 серпня 2022 року.

В судове засідання представник відповідача не прибув про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений у відповідності з вимогами ч. 1 ч. 2 ст. 268 КАС України шляхом направлення 09.09.2022 тексту повістки, копій ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками на офіційну електронну адресу (а. с. 35) та, крім того, шляхом вручення поштового відправлення (а.с. 45). Відзив на позов до суду від відповідача не надходив.

В судове засідання третя особа Інспектор СРПП ВП № 5 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області Савчук В.А. не прибув про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений у відповідності з вимогами ч. 1 ч. 2 ст. 268 КАС України шляхом направлення 09.09.2022 тексту повістки, копій ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками на офіційну електронну адресу (а. с. 36) та, крім того, шляхом вручення судової повістки (а.с. 39). Інспектор Савчук В. А. подав до суду заперечення на позовну заяву (а.с. 40-41), в яких зазначив, що він 14 серпня 2022 року, близько 21 год. 20 хв., отримавши повідомлення про ДТП в с. Іванівка, виїхав на місце події, де було встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Мазда, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, під час руху по вул. Петрівських в с. Іванівка, допустив наїзд на пішохода неповнолітню ОСОБА_2 , 2011 року народження, яка рухалася по зустрічній смузі руху, та в результаті чого, отримала тілесні ушкодження і була доставлена до КНП «Ставищенська лікарня» для надання медичної допомоги. При цьому, при зверненні до водія ОСОБА_1 з проханням пред`явити відповідно до п. 2.1 ПДР України посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та страхового полісу, останній повідомив, що він немає їх при собі, що зафіксовано на відео записуючий пристрій. Своїми діями водій допустив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, тому відносно нього було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії БАБ № 647937 та складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а автомобіль затримано та доставлено на штраф майданчик в м. Біла Церква. В подальшому стало відомо, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , на момент скоєння ДТП знаходилося у ОСОБА_3 , тому у позивача були відсутні документи на право керування транспортним засобом. Просить справу розглядати без його участі (а. с. 47).

Суд керуючись положеннями ч. 6 ст. 77, ч. 3 ст. 268 КАС України приймає рішення на підставі доказів наявних у справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

14 серпня 2022 року інспектором СРПП ВП № 5 Білоцерківського РУП Савчуком В.А. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 647937 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, що підтверджується копією постанови (а. с. 11).

Відповідно до змісту вказаної постанови ОСОБА_1 14 серпня 2022 року, близько 21 год. 10 хв., в с. Іванівка керував автомобілем Мазда 323, номерний знак НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.п. 2.1(а), 2.1(б) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція, відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція, відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3 статті 122, статті 126 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП України керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Судом встановлено, що на підтвердження порушення позивачем підпункту «а» та «б» пункту 2.1 ПДР третя особа надав відеозапис, який не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова серії БАБ № 647937 від 14 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року за №524/5536/17, №К/9901/1403/17.

Крім того, переглянете надане третьою особою відео, не відображає обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом без наявного при собі посвідчення водія чи реєстраційного документу на транспортний засіб.

Застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису регулюються Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, згідно з п. п. 4, 5 розділу 2 якої передбачено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

В судовому засіданні під час перегляду відеозапису на оптичному диску, долученому до матеріалів справи встановлено, що відеофіксація працівниками поліції здійснювалася не на портативний відеореєстратор, а на невідомий пристрій.

Оскільки, наявний відеозапис події здійснений з порушенням ст. 283 КУпАП, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, тому є не належним та не допустимим доказом у справі.

В даному випадку єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що наданий третьою особою доказ вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП не підтверджує факту вчинення позивачем зазначеного правопорушення, і інших доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення відповідач не надав, суд приходить до переконання в тому, що відповідач притягнув позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за відсутності доказів вчинення ним відповідного правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є не доведеним.

Відповідач не надав в судове засідання при розгляді справи по суті безперечні докази того, що позивач, керував транспортним засобом та допустив вищевказане адміністративне правопорушення, тоді як саме на нього законом покладено обов`язок доказування вини позивача у скоєні правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову, оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв не у спосіб що визначені Конституцією та законами України.

Не знайшли у судовому засіданні підтвердження викладені у письмовому запереченні Інспектора поліції Савчука В. А. щодо того, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Мазда, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, під час руху по вул. Петрівських в с. Іванівка, допустив наїзд на пішохода неповнолітню ОСОБА_2 , 2011 року народження, яка рухалася по зустрічній смузі руху, та в результаті чого, отримала тілесні ушкодження і була доставлена до КНП «Ставищенська лікарня» для надання медичної допомоги, оскільки ним на підтвердження даних обставин не додано відповідних рішень, що набрали законної сили, а судом даних обставин не встановлено.

Суд критично оцінює та не бере до уваги рапорт Старшого інспектора-чергового ВП № 5 Метулинського Ю. В. від 13.09.2022, оскільки у ньому викладена інформація щодо подій 16.08.2022, а оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 647937 від 14.08.2022.

Відповідачем в порушення ст.72 КАС України не доведено правомірність прийнятого рішення. Сам факт правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджено.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи, що належними та допустимими доказами не підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність скасувати оскаржувану постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст.ст. 126 ч. 1 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 94, 241-246, 271, 172, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Савчука Володимира Арсеньовича від 14 серпня 2022 року серії БАБ № 647937 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т. Н. Скороход