Справа № 260/375/22
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2022 року м. Ужгород№ 260/375/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання Рошко Л.М.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмежено відповідальністю "ЛКТЕКС" представник Дьордь Василь Васильович;

відповідач: Закарпатська митниця ДМС України представник Пензов Сергій Вікторович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмежено відповідальністю "ЛКТЕКС" до Закарпатської митниці ДМС України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом звернулося з позовом Товариство з обмежено відповідальністю "ЛКТЕКС" (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вул. Фединця Олександра, будинок 35, ) до Закарпатської митниці ДМС (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вул. Собранецька, 20, ), в якому просить суд: "1. Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА305000/2021/000089/1 від 12.11.2021 року; 2. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА305000/2021/000032 від 12.11.2021 року; 3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача на користь позивача судові витрати; 4. Розглянути дану справу у спрощеному провадженні без виклику сторін.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року даний позов було залишено без руху.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Розгляд даної адміністративної справи відкладався з існуванням на те об`єктивних причин.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 листопада 2021 року позивачем до митного оформлення було задекларовано за митною декларацією № UA305130/2021/033358 товари: Одяг та додаткові речі до одягу, що були у користуванні, для подальшого використання, не сортований, дезінфікований, з текстильних матеріалів (Second Hand) - 3-ї категорії. Ступінь зношеності не перевищує 30%., вага нетто 11900 кг; Вироби, що були у використанні: Взуття вживане дезінфіковане, несортоване (до 30% зносу) - 3-ї категорії, вага нетто - 955кг; Вироби, що були у використанні: Постільна білизна, тюлі, скатертини та інші текстильні вироби, вживані, дезинфіковані, несортовані (до 30% зносу) - 3-ї категорії, вага нетто - 577 кг. Торговельна марка та країна виробництва товарів невідомі, країна походження Словаччина. Товари задекларовані в режимі імпорту в межах посередницького контракту з угорською фірмою EASTEUROTEX KFT (4624 Tiszabezded, 081/36 hrsz. Hungary) і на умовах поставки FCA Tiszabezded. Обсяг партії товару - 13432 кг нетто, заявлена за першим (основним) методом митна вартість товару - 162059,13 грн, у тому числі фактурна вартість (є однаковою для всіх товарів і становить 0,40 євро/кг) - 5384 євро (або 161059,13 грн) та транспортні витрати за межами митної території України - 1000 грн. Для підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною контракту, разом з митною декларацією № UA305130/2021/033358 подано наступні документи, які підтверджують числові значення митної декларації: контракт № 09-09 від 09 вересня 2021 року, сертифікат про дезінфекцію, експертний висновок № К-221 від 15 вересня 2021 року, довідку про транспортні витрати № 34 від 11 листопада 2021 року, товаро-транспорту накладну СМR № 2021111 від 11 листопада 2021 року, інвойс № ТХ 2021/00095 від 11 листопада 2021 року, договір перевезення № 1-21 від 14 вересня 2021 року, акт проведення огляду товару від 12 листопада 2021 року, пакувальний лист № ТХ 2021/00095 від 11 листопада 2021 року, сертифікацію № ТХ 2021/00095 від 11 листопада 2021 року, експортна декларація 21НU721000291Е7D19 від 11 листопада 2021 року, платіжне доручення № 1 від 02 грудня 2021 року. Позивач вказує, що зазначені документи не містять розбіжностей, ознак підробки, відомості яких узгоджуються один з одним, однак всупереч діючим нормам митного законодавства, митниця винесла Рішення про коригування митної вартості UА305000/2021/000089/1 від 12 листопада 2021 року та у зв`язку з цим відмовлено в оформленні товару шляхом прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА305000/2021/000032 від 12 листопада 2021 року. Рішення про коригування митної вартості № UА305000/2021/000089/1 від 12 листопада 2021 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА305000/2021/000032 від 12 листопада 2021 року позивач вважає протиправними, та такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства, а тому звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідач проти задоволення даного позову заперечили з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, що рішення про коригування митної вартості № UА305000/2021/000089/1 від 12 листопада 2021 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА305000/2021/000032 від 12 листопада 2021 року митним органом прийняті з дотриманням норм чинного законодавства, оскільки в документах, які надано декларантом до митного оформлення разом з митною декларацією № UA305130/2021/033358, містяться розбіжності, а надані Товариством документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за дані товари. Отже, у зв`язку з тим, що в наданих декларантом до митного органу документах містилися розбіжності, а також з урахуванням ненадання декларантом до митного органу витребуваних документів, митницею правомірно прийнято спірне рішення про коригування митної вартості та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, у зв`язку з чим представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні даного адміністративного позову.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у позові.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог, просив у задоволенні таких відмовити в повному обсязі з підстав наведених у відзиві на позов.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів адміністративної справи, 09 вересня 2021 року № 09-09 року між TOB "ЛКТЕКС" (Покупець) та компанією EASTEUROTEX KFT (4624 Tiszabezded, 081/36 hrsz. Hungary) (Постачальник) укладено Контракт № 69 про поставку свіжих вживаного текстилю та взуття (далі по тексту - Контракт) (а.с.а.с. 17-25).

Перевезення вантажу відбувалося автомобільним транспортом на підставі Договору № 1-21 про комплекс послуг з організації міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом від 14 вересня 2021 року, укладеного між TOB "ЛКТЕКС" та ФОП ОСОБА_1 (а.с.а.с. 33-38).

Місцем завантаження та здійснення процедур із митного оформлення товару (Експорт) було визначено - Tiszabezded (Тисабездед, Угорщина), відповідно до довідки про транспортні витрати № 34 від 11 листопада 2021 року, яка видана ФОП ОСОБА_1 (а.с. 30).

12 листопада 2021 року позивачем до митного оформлення було задекларовано за митною декларацією № UA305130/2021/033358 товари: одяг та додаткові речі до одягу, що були у користуванні, для подальшого використання, не сортований, дезінфікований, з текстильних матеріалів (Second Hand) - 3-ї категорії. Ступінь зношеності не перевищує 30%, вага нетто 11900 кг; Вироби, що були у використанні: Взуття вживане дезінфіковане, несортоване (до 30% зносу) - 3-ї категорії, вага нетто - 955кг; Вироби, що були у використанні: Постільна білизна, тюлі, скатертини та інші текстильні вироби, вживані, дезинфіковані, несортовані (до 30% зносу) - 3-ї категорії, вага нетто - 577 кг. Обсяг партії товару - 13432 кг нетто, заявлена за першим (основним) методом митна вартість товару - 162059,13 грн, у тому числі фактурна вартість (є однаковою для всіх товарів і становить 0,40 євро/кг) - 5384 євро (або 161059,13 грн) та транспортні витрати за межами митної території України - 1000 грн (а.с.а.с. 45-47).

Для підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною контракту, разом з митною декларацією № UA305130/2021/033358 подано наступні документи, які підтверджують числові значення митної декларації: контракт № 09-09 від 09 вересня 2021 року (а.с.а.с. 17-27), сертифікат про дезінфекцію (а.с. 28), експертний висновок № К-221 від 15 вересня 2021 року (а.с. 29), довідку про транспортні витрати № 34 від 11 листопада 2021 року (а.с. 30), товаро-транспорту накладну СМR № 2021111 від 11 листопада 2021 року (а.с. 31), інвойс № ТХ 2021/00095 від 11 листопада 2021 року (а.с. 32), договір перевезення № 1-21 від 14 вересня 2021 року (а.с.а.с. 33-38), акт проведення огляду товару від 12 листопада 2021 року (а.с. 39), пакувальний лист № ТХ 2021/00095 від 11 листопада 2021 року (а.с. 40), сертифікацію № ТХ 2021/00095 від 11 листопада 2021 року (а.с. 41), експортна декларація 21НU721000291Е7D19 від 11 листопада 2021 року (а.с. 54), платіжне доручення № 1 від 02 грудня 2021 року (а.с. 53).

На підставі поданих позивачем документів митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА305000/2021/000089/1 від 12 листопада 2021 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА305000/2021/000032 від 12 листопада 2021 року (а.с.а.с. 48-50).

У графі 33 вищевказаного рішення "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначено, що "В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, встановлено, що заявлена декларантом митна вартість товару не може бути визнана з наступних причин: у поданих декларантом до митного оформлення документах, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині другій статті 53 МКУ, відсутні всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, а також всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарі; невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у ст.58 МКУ в частині достовірності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості;неподання декларантом додаткових документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товару, відповідно до умов, наведених у частині третій статті 55 МКУ. Надані декларантом до митного оформлення документа містять розбіжності та не мають всіх відомостей щодо ціни, що була фактично оплачена за товар, а також всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, зокрема: Пунктом 4.1 контракту передбачено, що товар поставляться на умовах РСА відповідно до правил Інкотермс-2020, при цьому пункт поставки не вказано, у рахунку- фактурі вказано "РСА згідно Інкотермс" і також пункт поставки не вказано, що суперечить вимогам правил Інкотермс в частині застосування умови поставки РСА, для якої зазначення пункту поставки є визначальним, оскільки саме там здійснюється перехід ризиків від продавця до покупця і від цього пункту укладається договір на перевезення товарів. Також, пунктом 5.1 контракту передбачено, що про перехід ризиків до покупця у відповідності до Інкотермс-2020, пункти поставки (переходу ризиків) також не вказано. Тим не менше, в митній декларації заявлені умови поставки товару РСА з указаним пунктом Tiszabezded, що попередніми документами (контрактом та рахунком- фактурою) не узгоджено. Неповні відомості щодо умов поставки (які не конкретизовані) товару викликають обґрунтований сумнів у достовірності як заявлених складових митної вартості так безпосередньо ціни, фактично сплачена чи підлягає сплаті на таких договірних умовах; Відповідно до автотранспортної накладної перевізником товару с український підприємець ПП ОСОБА_1 . Згідно з вимогами умови поставки РСА, покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого пункту відправлення. Вказаний договір про перевезення товару покупцем укладено та копію надано до митного оформлення. Зокрема, у пункті 6.1 договору про перевезення передбачено, що договірна сума вартості перевезення зазначається у заявці перед початком кожного окремої поставки, однак вказана заявка до митного оформлення не подана (а договір на перевезення таку інформацію не містить). Відповідно до пункту б частини другої ст.53 МКУ, документами, що підтверджують митну вартість товару, є транспорті (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Натомість, до митного оформлення надано довідку перевізника довільної форми про витрати на перевезення товарів. При цьому, в своїй довідці перевізником розподіллено витрати в сумі 3000 грн наступним чином: від міста Tiszabezded, до митного кордону України - 1000 грн та від кордону до міста Ужгород-2000 грн. Зважаючи на вкрай низьку вартість перевезення до кордону (1000 грн), яка економічно не може перекрити фактичні витрат перевізника на здійснення міжнародного перевезення вантажу такого обсягу навіть на мінімальну відстань (дозволи, пальне, супутні витрати тощо) надана довідка викликає сумнів у своїй дійсності та потребує додаткового підтвердження. 3. Вантаж є таким, що був у використанні, імпортуються товари різних категорій (одяг, взуття, текстиль), при цьому, фактурна вартість всіх товарів є однаковою. Інформація, яка підтверджує стан товару, зазначена тільки в додатку до контракту та інвойсі (ступінь зношеності не перевищує 30%), при цьому висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, не надавались. Також, необхідно визначити той факт, що заявлений рівень митної вартості (0,403 євро/кг) товару є значно меншим рівня митної вартості попередніх митних оформлень таких товарів (1,27-1,28- євро/кг) від того ж продавця товару EASTEUROTEX KFT, що на тлі наявних розбіжностей також виникає сумнів у достовірності заявленої митної вартості оцінюваних товарів. Відповідно до ст. 53 митним органом було здійснено запит додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: - документи, що містять відомості про вартість про вартість перевезення оцінюваного товару (заявка, рахунок тощо); - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;- інші додаткові документи за бажанням декларанта, що підтверджують митну вартість товару. Також, відповідно до частини 5 статті 55 МКУ декларанту було запропоновано провести консультації митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Запитувані додаткові документи декларантом надано не було, право на проведення консультації з митним органом відповідно до частини 5 ст.55 МКУ декларант не використав, обґрунтовані сумніви митного органу у достовірності (дійсності) заявленої митної вартості спростовано не було, у зв`язку з чим митницею було прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості товару. Метод 1 (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосовувався відповідно до положень частини другої ст.58 МКУ, оскільки в наданих до митного оформлення документах відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Метод 2а (за ціною договору щодо ідентичних товарів) та метод 26 (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) не застосовувались у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості ідентичних та подібних товарів з дотриманням вимог статей 59, 60 та 61 МКУ. Метод 2в (на основі віднімання вартості) та 2г (на основі додавання вартості (обчислена вартість)) не застосовувались у зв`язку з відсутністю документально підтвердженої інформації, необхідної для застосування цих методів. Відповідно до ст. 64 МКУ, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст. 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (САТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Митним органом застосовано резервний метод визначення митної вартості товару у зв`язку з наявністю відповідної інформації. При визначені числового значення митної вартості товарів за основу взята наявна в ЄАІС Держмитслужби інформація щодо митної вартості попередніх оформлень аналогічних товарів на ідентичних комерційних умовах, оформлених за наступними митними деклараціями: Товари 1,2,3 визначена митна вартість 1,28 євро/кг (МД № UА А305130/2021/28679 від 09.10.2021, UА 305130/2021/27758 від 01.10.2021. UА 305130/2021/29445 від 16.10.2021) ".

Не погоджуючись із зазначеними вище рішенням про коригування митної вартості № UА305000/2021/000089/1 від 12 листопада 2021 року та відмовою в оформленні товару шляхом прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА305000/2021/000032 від 12 листопада 2021 року, позивач звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання їх протиправними та скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами на час виникнення спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 частини 1 Митного кодексу України (далі по тексту МК України), законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до статті 4 частини 1 пункту 24 МК України, митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно зі статтею 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 52 частини 1 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно із статтею 53 частини 1 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно зі статтею 53 частиною 2 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до статті 53 частини 3 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із статтею 54 частиною 4 МК України у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Як вже зазначалося судом, для підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною контракту, разом з митною декларацією № UA305130/2021/033358 позивачем подано наступні документи, які підтверджують числові значення митної декларації: контракт № 09-09 від 09 вересня 2021 року (а.с.а.с. 17-27), сертифікат про дезінфекцію (а.с. 28), експертний висновок № К-221 від 15 вересня 2021 року (а.с. 29), довідку про транспортні витрати № 34 від 11 листопада 2021 року (а.с. 30), товаро-транспорту накладну СМR № 2021111 від 11 листопада 2021 року (а.с. 31), інвойс № ТХ 2021/00095 від 11 листопада 2021 року (а.с. 32), договір перевезення № 1-21 від 14 вересня 2021 року (а.с.а.с. 33-38), акт проведення огляду товару від 12 листопада 2021 року (а.с. 39), пакувальний лист № ТХ 2021/00095 від 11 листопада 2021 року (а.с. 40) сертифікацію № ТХ 2021/00095 від 11 листопада 2021 року (а.с. 41), експортна декларація 21НU721000291Е7D19 від 11 листопада 2021 року (а.с. 54), платіжне доручення № 1 від 02 грудня 2021 року (а.с. 53).

Зокрема, як встановлено судом, та зазначено вище, під час перевірки Закарпатською митницею ДФС наданих декларантом для підтвердження митної вартості товару документів, фахівцями контролюючого органу відповідачем прийнято рішення про коригування у зв`язку з відсутністю інформації про умови поставки відповідно до правил Інкотермс-2020; необхідністю додаткового підтвердження вартості перевезення вантажу; Фактурна вартість всіх товарів (одяг, взуття, текстиль), які постачаються однакова; Відсутність інформації, яка підтверджує стан товару (ступінь зношеності); Рівень митної вартості (0,403 євро/кг) товару є значно меншим рівня митної вартості попередніх митних оформлень таких товарів (1,27-1,28- євро/кг) від того ж продавця товару EASTEUROTEX KFT; Наявна в ЄАІС Держмитслужби інформація щодо митної вартості попередніх оформлень аналогічних товарів на ідентичних комерційних умовах, оформлених за наступними митними деклараціями.

Відповідно до статті 54 частини 1 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (стаття 54 частина 2 МК України).

Відповідно до статті 54 частини 3 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з статтею 54 частиною 6 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (стаття 54 частина 7 МК України).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обгрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митті вартість товарів, у разі: 1 ) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраною декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товар умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного орган документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Відповідно до статті 54 частини 4 пункту 1 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: ) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значений заявленої мінної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягав сплаті за ці товари.

У справі №21-498а15 Верховний Суд України (постанова від 02.06.2015 р.) зазначив, що "митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Неподання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи с недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації".

Всупереч наведеному, в рішенні про коригування митної вартості відповідач вказав на наявність розбіжностей, які ніяким чином не впливають на числові показники митної вартості, а більше стосуються договірних відносин контрагентів, на які не мають розповсюджуватися повноваження державного органу. Визначені підстави для прийняття такого рішення не можуть являтися об`єктом митного контролю, а отже як підставою в прийнятті рішення про коригування митної вартості.

Відповідно до статті 55 частини 1 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У відповідності до статті 55 частини 2 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту визначені статтею 57 Митного кодексу України.

Так, відповідно до статті 57 частини 1 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до статті 57 частини 2 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2018 у справі № 809/1884/16, від 04 вересня 2018 року у справі № 808/9123/15.

Відповідно до статті 242 частини 5 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, позивачем не надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, передбачені статтею 53 частиною 2 Митного кодексу України, оскільки документи, що були подані разом з митною декларацією містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами статті 58 частин 4, 5 Митного кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, суд відхиляє посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, яка підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12 червня 2018 року у справі № 820/1780/18 .

Статтею 58 частинами 1 та 3 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до статті 58 частин 4,5 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

До митного оформлення ТОВ "ЛКТЕКС" подало інвойс № інвойс № ТХ 2021/00095 від 11 листопада 2021 року, в якому чітко визначено характеристики товару, кількість, ціна за одиницю та умови поставки. Всі витрати на транспортування, страхування, митне очищення з країни відправлення та інші витрати включено до піни товару, оскільки це передбачено умовами поставки. Даний рахунок містить всі реквізити Сторін договору, підпис та печатку Продавця. При здійсненні митного контролю, відповідачем не виявлено в ньому розбіжностей або ознак підробки (а.с. 32).

Таким чином, для підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною контракту, разом з митною декларацією № UA305130/2021/033358 подані і необхідні документи, які з врахуванням статтею 53 МК України, підтверджують митну вартість товару.

У вказаних документах митним органом не виявлено розбіжностей, так само митним органом не вказано, що наявні в них відомості унеможливлюють ідентифікувати товар або підтвердити числові показники митної декларації.

Для визначення митної вартості не за основним методом, відповідач в Рішенні про коригування митної вартості зазначив, що для визначення митної вартості використано резервний метод, джерелом інформації для коригування митної вартості слугували митні декларації № UА305130/2021/28679 від 09 жовтня 2021 року, UА305130/2021/27758 від 01 жовтня 2021 року, UА305130/2021/29445 від 16. жовтня 2021 року.

Тому, на думку суду, наявна інформація з митного оформлення подібного товару за митними деклараціями не є і не може бути належним доказом в обґрунтування неможливості здійснення розмитнення товару, що ввозиться позивачем.

Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Таким чином, суд відхиляє доводи відповідача про встановлення різниці вартості товару, оскільки, така інформація не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Крім того, як вже судом зазначалося, з аналізу прийнятого відповідачем рішення про коригування випливає, що підставами відмови є: відсутність інформації про умови поставки відповідно до правил Інкотермс-2020; необхідність додаткового підтвердження вартості перевезення вантажу; фактурна вартість всіх товарів (одяг, взуття, текстиль), які постачаються однакова; відсутність інформації, яка підтверджує стан товару (ступінь зношеності); рівень митної вартості (0,403 євро/кг) товару є значно меншим рівня митної вартості попередніх митних оформлень таких товарів (1,27-1,28- євро/кг) від того ж продавця товару EASTEUROTEX KFT.

Щодо відсутності інформації про умови поставки відповідно до правил Інкотермс-2020, суд зазначає, що між позивачем та угорською компанією EASTEUROTEX KFT 09 вересня 2021 року укладено контракт № 09-09, який зокрема, передбачає (пункт 4.1), що при відвантаженні Товару автотранспортом, товар поставляється на умовах FСА (відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів ІНКОТЕРМС-2020). Пунктом 5.1. цього ж контракту передбачено, що право власності, а також ризики по втраті і пошкодженню товару переходять до Покупця у відповідності до ІНКОТЕРМС- 2020. Пунктом 7.1. цього ж контракту передбачено, що Продавець при поставці товару повинен надати всі документи, котрі необхідні для експорту (а.с.а.с. 17-27).

Перевезення вантажу відбувалося автомобільним транспортом на підставі Договору № 1-21 про комплекс послуг з організації міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом від 14 вересня 2021 року, укладеним між позивачем та ФОП ОСОБА_1 (а.с.а.с. 33-38).

Судом встановлено, що місцем завантаження та здійснення процедур із митного оформлення товару (Експорт) було визначено - Tiszabezded (Тисабездед, Угорщина), про що відповідно до довідки про транспортні витрати № 34 від 11 листопада 2021 року, яка видана ФОП ОСОБА_1 (а.с. 30), товаро-транспортної накладної СМR № 2021111 від 11 листопада 2021 року (графа 4) (а.с. 31) та експортної декларації, яка видана митними органами Угорщини № 21НU721000291Е7D19 від 11 листопада 2021 року (а.с. 54).

Таким чином, позивачем належним чином підтверджено умови поставки товару зазначеного у митній декларації № UA305130/2021/033358.

Щодо необхідності додаткового підтвердження вартості перевезення вантажу слід зазначити, що між позивачем та ФОП ОСОБА_1 14 вересня 2021 року був укладений договір № 1-21 про комплекс послуг з організації міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом від 14 вересня 2021 року (а.с.а.с. 33-38) пунктом 3.1. якого передбачено, що виконавець (ФОП ОСОБА_1 ) надає послуги згідно Заявки Замовника. Заявка може бути відправлена шляхом передачі заявки за допомогою засобів мобільного зв`язку (CMC, Телеграм, месенджер, вайбер - номер якого вказується у реквізитах), поштовим відправленням, електронною поштою або вручена представнику Виконавця особисто не пізніше одного дня до терміну надання автотранспорту Виконавцем. У разі термінового перевезення Замовник, за згодою Виконавця, подає Заявку того ж дня.

Згідно із пунктом 3.4. договору, комплекс послуг з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом здійснюється Виконавцем з місця вказаного у заявці.

Згідно із пунктом 6.3 договору перевезення термін оплати послуг Виконавця: протягом тридцяти банківських днів з дати підписання акту приймання - передачі наданих послуг та передачі Замовнику повного пакету документів на оплату, вказаного в пункті 6.4. цього Договору.

Відповідно до копії платіжного доручення № 3 від 15 листопада 2021 року позивачем було здійснено оплату послуг з перевезення ОСОБА_1 (а.с.а.с. 55).

Разом з тим, як було встановлено судом, довідкою про транспортні витрати № 34 від 11 листопада 2021 року, були передбачені всі істотні умови у тому числі оплата вартості перевезення.

Митним законодавством не визначено форму для доказів, які повинні підтверджувати розмір витрат на перевезення товару (ів), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом підтвердження розміру витрат на перевезення товарів. Така позиція узгоджується із обов`язковою для врахування практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема у постанові від 04 квітня 2018 року по справі № 826/27058/15 (№К/9901/35148/18).

Щодо твердження відповідача про те, що фактурна вартість всіх товарів (одяг, взуття, текстиль), які постачаються однакова, слід зазначити, що у додатку № 1 до основного контракту від 09 вересня 2021 року, позивач та постачальник визначили, що вартість всіх трьох товарних позицій однакова (а.с.а.с. 26, 27), а відтак відсутні сумніви щодо достовірності фактурної вартості всіх товарів вказаних у митній декларації позивачем.

Щодо відсутності інформації, яка підтверджує стан товару (ступінь зношеності), слід зазначити, що ступінь зносу імпортованого товару був вказаний у додатку № 1 до основного контракту від 09 вересня 2021 року (а.с.а.с. 26, 27), сертифікаті про дезінфекцію (а.с. 28), пакувальному листу № ТХ 2021/00095 від 11 листопада 2021 року (а.с. 40), сертифікації № ТХ 2021/00095 від 11 листопада 2021 року (а.с. 41) та інвойсі № ТХ 2021/00095 від 11 листопада 2021 року (а.с. 32), однак відповідачем при здіймання митного оформлення не було враховано вказані документи, що підтверджують ступінь зносу імпортованого товару.

Щодо тверджень відповідача про те, що рівень митної вартості (0,403 євро/кг) товару є значно меншим рівня митної вартості попередніх митних оформлень таких товарів (1,27-1,28- євро/кг) від того ж продавця товару EASTEUROTEX KFT, слід зазначити наступне.

Відповідач вказує, що рівень митної вартості (0,403 євро/кг) товару є значно меншим рівня митної вартості попередніх митних оформлень таких товарів (1,27-1,28- євро/кг) від того ж продавця товару EASTEUROTEX KFT, що підтверджується інформацією з митних оформлень за МД № UA305130/2021/28679 від 09 жовтня 2021 року (а.с.а.с. 106-108), UA305130/2021/27758 від 01 жовтня 2021 року (а.с.а.с. 103-105), UA305130/2021/29445 від 16 жовтня 2021 року (а.с.а.с. 100-102), які в подальшому стали основою для коригування заявленої митної вартості товарів.

Однак, як вже судом зазначалося вище, наявна інформація з митного оформлення подібного товару за митними деклараціями не є і не може бути належним доказом в обґрунтування неможливості здійснення розмитнення товару, що ввозиться позивачем. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Таким чином, суд відхиляє доводи відповідача вказані у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості № UА305000/2021/000089/1 від 12 листопада 2021 року підлягає до задоволення повністю.

Щодо позовної вимоги позивача про скасування картки в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 264 частини 11 МКУ орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною шостою статті 54 МКУ орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Із наведених положень випливає, що однією з підстав для відмови у прийнятті митної декларації є неправильність визначення декларантом митної вартості товарів.

Отже, скасування судом рішення органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів є підставою для скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а тому враховуючи, що судом рішення про коригування митної вартості № UА305000/2021/000089/1 від 12 листопада 2021 року визнано протиправним та таким, що підлягає скасуванню, тому відповідно і картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА305000/2021/000032 від 12 листопада 2021 року також підлягає визнанню протиправною та відповідно скасуванню.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 частини 2 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів № UА305000/2021/000089/1 від 12 листопада 2021 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митного оформлення випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UА305000/2021/000032 від 12 листопада 2021 року Закарпатської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України не відповідають критеріям, встановленим статтею 2 частини 2 КАС України, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 139, 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмежено відповідальністю "ЛКТЕКС" (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вул. Фединця Олександра, будинок 35, ) до Закарпатської митниці ДМС України (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вул. Собранецька, 20, ) про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА305000/2021/000089/1 від 12 листопада 2021 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА305000/2021/000032 від 12 листопада 2021 року.

Стягнути з Закарпатської митниці ДМС України (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вул. Собранецька, 20, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмежено відповідальністю "ЛКТЕКС" (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вул. Фединця Олександра, будинок 35, ) судовий збір у розмірі 4962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві гривні) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 19 вересня 2022 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 29 вересня 2022 року.

СуддяС.Є. Гаврилко