Справа № 640/10031/20
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу від 05.11.2019 № 121 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування за фактом невиходу військовослужбовця інституту на службу" про оголошення ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - суворої догани;

- визнати протиправним та скасувати наказ від 05.11.2019 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) № 226 про виключення ОСОБА_1 із списків особового складу інституту, всіх видів забезпечення;

- визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу (по стройовій частині) начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.11.2019 № 41 про дострокове розірвання контракту через недисциплінованість та звільнення з військової служби у запас за пунктом "ж" у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 на військовій службі (навчанні) на 3 курсі факультету телекомунікаційних систем за спеціальністю "Телекомунікації та радіотехніка".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 .

Окружним адміністративним судом міста Києва 03 грудня 2021 року прийнято ухвалу, якою залишено без розгляду позовну заяву на підставі пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючи рішення у справі суд першої інстанції зазначив, що старший солдат ОСОБА_1 особисто ознайомився з актом службового розслідування № 1/12/13/75, про що свідчить його особистий підпис на останньому аркуші вказаного акту, датованого 05.11.2019, а також особисто ознайомився з наказом начальника інституту №121 від 05.11.2019 про результати службового розслідування, про що свідчить його особистий підпис від 05.11.2019 та отримав витяг з наказу начальника інституту від 05.11.2019 №226 про відрахування з військового інституту та звільнення зі збройних Сил України.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду по суті.

Апеляційні вимоги, мотивовані тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність встановлених статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для залишення позовної заяви позивача без розгляду.

Зокрема, апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутній доказ вручення позивачу та донесення до його відмова тексту наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.11.2019 року №14, а факт ознайомлення із актом службового розслідування №1/12/13/75, з наказом начальника інституту №121 від 05.11.2019 року про результати службового розслідування не є доказом обізнаності позивача щодо його наступного звільнення та відрахування із інститут.

Окрім цього, звертає увагу, що у позивача відсутні документи, на які посилається відповідач у клопотанні про залишення без руху позовної заяви у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, а тому зазначені докази не можуть братися судом до уваги в силу положень статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, апелянт вважає, що причина пропуску строку звернення до суду з даним позовом є поважною, оскільки лише 16.03.2020 року він дізнався від свого представника - адвоката Литвиненко А.В. в телефонному режимі про витяг із наказу від 05.11.2019 року №41 про звільнення з військової служби у запас.

Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 серпня 2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , встановлено строк до 19.09.2022 року для подання відзиву на апеляційну скаргу. Іншою ухвалою від 24 серпня 2022 року призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судового засіданні на 22 вересня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів цієї справи, з цим позовом позивач звернувся до суду 05.05.2020 року, стверджуючи, що про порушення своїх прав він дізнався 16.03.2020 року.

Так, відповідно до частин першої, п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У пункті 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, законодавством регламентовано спеціальний місячний строк оскарження до суду рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про звільнення з публічної служби, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

При цьому, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справи «Стаббігс на інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії»).

Доводи апелянта про те, що про наказ від 05.11.2019 року №41 він дізнався лише 16.03.2020 року, не знаходять свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи містяться докази того, що старший солдат ОСОБА_1 особисто ознайомився з актом службового розслідування № 1/12/13/75, про що свідчить його особистий підпис на останньому аркуші вказаного акту, датованого 05.11.2019, а також особисто ознайомився з наказом начальника інституту №121 від 05.11.2019 про результати службового розслідування, про що свідчить його особистий підпис від 05.11.2019 та отримав витяг з наказу начальника інституту від 05.11.2019 №226 про відрахування з військового інституту та звільнення зі збройних Сил України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що предметом судового оскарження в цій справі є не лише наказ від 05.11.2019 року №41 про дострокове розірвання контракту через недисциплінованість та звільнення з військової служби у запас за пунктом "ж" у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем ОСОБА_1 , а також

правомірність наказів відповідача від 05.11.2019 про оголошення ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - суворої догани; про виключення ОСОБА_1 із списків особового складу інституту, всіх видів забезпечення.

Окрім цього, відповідачем до суду першої інстанції подано клопотання разом із доданими документами до нього, в якому міститься копія рапорту ОСОБА_1 від 05.11.2019 року про небажання проходити військову службу в Збройних Силах України та прохання направити на облік до ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.57).

Щодо доводів апелянта про те, що суд не може брати до уваги зазначений доказ у зв`язку із тим, що зазначене клопотання разом із доданими до нього документами не направлено позивачу, колегія суддів зазначає, що відповідачем направлено зазначені документи на адресу позивача, що підтверджується доданою копією поштового чеку про направлення на адресу позивача.

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду та відсутності поважних причин для його поновлення.

За такого правового регулювання та обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для залишення без розгляду позовної заяви, оскільки позивачем пропущено встановлений процесуальним законом строк звернення до суду з даним позовом, а наведені ним причини пропуску такого строку є неповажними.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 27 вересня 2022 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.П.Мельничук

Суддя О.М.Оксененко