Справа № 540/1196/22
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/1196/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Радчука А.А.,

розглянувши заяву представника Національної академії внутрішніх справ про усунення недоліків по справі за адміністративним позовом Національної академії внутрішніх справ (пл. Солом`янська, 1, м. Київ, 03035, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Національної академії внутрішніх справ (пл. Солом`янська, м. Київ, 03035, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у сумі 41353,62 грн.

Відповідно до ч.13 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Під час розгляду справи судом встановлено, що з 01.05.2021 року у позивача розпочався перебіг місячного строку на звернення до суду з даним позовом. Разом з цим позивач звернувся до суду з даним позовом 14.02.2022 року, тобто після спливу місячного строку на звернення до суду.

У зв`язку з цим, ухвалою суду від 21.09.2022 року позовну заяву залишено без руху, та надано позивачу строк на усунення недоліків, які необхідно було усунути шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

До суду від представника Національної академії внутрішніх справ надійшла заява про усунення недоліків, до якоъ додано заяву про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

На протязі останніх років сформувалася судова практика щодо юрисдикційної підсудності розгляду справ про відшкодуванню витрат, пов`язаних з утриманням осіб в навчальному закладі, а саме загальними судами в порядку цивільного судочинства, підтвердження цьому є рішення 2021-2022 років, в яких НАВС як позивачу задовольняють позовні вимоги щодо відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі.

10.12.2021 НАВС в межах строку позовної давності (три роки) та відповідно до норм ЦПК України (ст.ст. 526, 610, 611, 623, 625) звернулась до місцевого загального суду (Херсонський міський суд Херсонської області) з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості.

12.01.2022 Херсонським міським судом Херсонської області винесено ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі № 766/25879/21 за позовом НАВС до ОСОБА_1 про стягнення боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості, у зв`язку з тим, що вказаний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, звертаючись з позовами в такій же категорії справ, суди задовольняють позовні вимоги НАВС щодо відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі осіб, із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості.

Таким чином, НАВС звернулась до місцевого суду з позовом до ОСОБА_1 в межах строків позовної давності, а про необхідність звернення з позовом в порядку адміністративного судочинства НАВС стало відомо після отримання вказаної ухвали суду.

Ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 12.01.2022 була надіслана на адресу НАВС 21.01.2022 (вх. № 357), що підтверджується листом суду.

Після отримання ухвали від Херсонського міського суду Херсонської області НАВС оплативши судовий збір із дотриманням місячного строку (07.02.2022) звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду.

З наведених підстав позивач просить поновити строк звернення до суду.

Надаючи оцінку доводам викладеним у заяві обставинам суддя зазначає, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення з позовом, тобто коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз дізналася та повинна була дізнатися дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Вказані висновки узгоджуються з висновками, наведеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24 лютого 2021 року по справі №9901/141/20.

Початок перебігу строку на звернення до суду не може бути пов`язаний з обізнаністю чи необізнаністю позивача про окремі підстави позову, які є фактичними та/або юридичними обставинами, на яких ґрунтується вимога позивача.

Початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини.

Вказані висновки узгоджуються з висновками, наведеними Верховним Судом у постанові від 16.12.2020 року по справі №826/2477/16.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Згідно з частиною п`ятою статті 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення особи до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до правової позиції, зазначеної у постанові Верховного Суду від 17.09.2020 року по справі №520/8425/19, спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відшкодування шкоди, що відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 КАС України.

Тобто, у цьому випадку підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 804/285/16, у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року в справі № 140/721/19, від 30 вересня 2019 року в справі № 340/685/19, від 24 грудня 2019 року в справі № 824/284/19-а, від 29 квітня 2020 року в справі №560/1942/19, від 18 червня 2020 року в справі №140/2024/19 та ін.

Як вбачається з позовної заяви, предметом спірних правовідносин є стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у сумі 41353,62 грн.

Судом встановлено, що наказом ГУНП в Херсонській області №90 о/с від 31.03.2021 року було звільнено за ст. 77 ч. 1 п.7. Закону України Про Національну поліцію за власним бажанням старшого лейтенанта поліції Стренюк Марину інспектора вiддiлу комунікації.

В матеріалах справи міститься повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в начальному закладі, з яким була ознайомлена відповідачка 31.03.2021 року, виходячи з цього вона мала обов`язок відшкодувати витрати, які були понесені позивачем до 30.04.2021 року включно.

Оскільки відповідачка працювала на посаді слідчого слідчого відділення Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції ГУНП, що є публічною службою, то у позивача був строк з 01.05.2021 року до 01.06.2021 для подання позовної заяви до адміністративного суду.

Проте, із даним позовом позивач звернувся лише 14.02.2022 року.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що позивачем пропущений встановлений КАС України строк звернення до суду.

При цьому суд відхиляє посилання позивача на ч. 1 ст. 257 ЦК України та на те, що на протязі останніх років сформувалася судова практика щодо юрисдикційної підсудності розгляду справ про відшкодуванню витрат, пов`язаних з утриманням осіб в навчальному закладі, а саме загальними судами в порядку цивільного судочинства, підтвердження цьому є рішення 2021-2022 років, в яких НАВС як позивачу задовольняють позовні вимоги щодо відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі з огляду на наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18), дійшла висновку, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

У межах цивільного судочинства суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному судочинстві в силу вимог статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Аналогічний висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду також у постановах від 16 жовтня 2019 року у справі № 1.380.2019.001198 (провадження № 11-878апп19), від 30 січня 2019 року у справі № 810/2610/16 (провадження № 11-1004апп18), від 13 березня 2019 року у справі № 723/18/17 (провадження № 14-563цс18), від 10 квітня 2019 року у справі № 705/1664/17 (провадження № 14-31цс19).

Оцінюючи у сукупності доводи позивача, суд дійшов висновку, що останнім не доведено поважності причин пропуску місячного строку для звернення з даною позовною заявою до адміністративного суду відповідно до ч.5 ст.122 КАС України, оскільки останній звернувся із позовною заявою лише 14.02.2022 року, тобто більш, ніж через 9 місяців після того, як йому стало відомо про порушення його прав.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (параграф 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка та Шереметьєв проти України).

За практикою ЄСПЛ, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду. І навпаки, безпідставне поновлення таких строків свідчить про порушення принципу правової визначеності.

Жодних обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на звернення до суду з позовом, позивачем не наведено, існування будь-яких перепон у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів не зазначено та судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до ч. 15 ст.171 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Відповідно до ч. 7 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З наведених підстав, враховуючи що строк звернення до суду позивачем пропущено і позивачем не надано до суду доказів поважності пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 171, 229, 240, 241, 243, 248, 256, 293-295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Національної академії внутрішніх справ (пл. Солом`янська, 1, м. Київ, 03035, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук