Справа № 160/10022/22
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2022-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.,
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне.
У період з 15.12.2021 р. по 29.01.2021 р. Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) проведено плановий захід державного нагляду (контроль) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і хорони природних ресурсів Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» (далі - ДП «КШЗ»).
За результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) складено акт від 29.12.2021 р. № 529/4.3(Ц)-7/21.
Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу з метою усунення порушень виявлених під час планового заходу визначених в акті, виданий Припис від 06.01.2022 р. № 529/4.3(Ц)-7/21.
З пунктами 1, 2, 3, 4, 5, 6 Припису ДП «КШЗ» не погоджується, вважає їх протиправними, прийнятими без урахування всіх обставин, такими, що суперечать законодавству, та підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 липня 2022 р. відкрито провадження у справі. Призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
На підставі викладеного вище, суд зазначає, що останній вжив заходи, щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, у порядку визначеним КАС України.
Відтак, оскільки відзив на позовну заяву до суду не надходив, а матеріали справи містять відомості про належне повідомлення відповідача щодо відкриття провадження у справі та необхідність подання відзиву до суду, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, останнє не перешкоджає розгляду справи.
На підставі викладеного вище, суд розглянув справу відповідно до ст. 262 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, враховуючи строк розгляду справи, передбачений ст.258 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
У період з 15.12.2021 р. по 29.01.2021 р. Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) проведено плановий захід державного нагляду (контроль) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і хорони природних ресурсів Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» (далі - ДП «КШЗ»).
За результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) складено акт від 29.12.2021 р. № 529/4.3(Ц)-7/21.
Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу з метою усунення порушень виявлених під час планового заходу визначених в акті, виданий Припис від 06.01.2022 р. № 529/4.3(Ц)-7/21.
Пункт 1 Припису - Забезпечити організацію процедури та вжиття відповідних заходів для отримання висновку з оцінки впливу на довкілля для провадження діяльності, пов`язаної із акумуляцією надлишків зворотних вод у ставку-накопичувачі балки Свистунова та їх скиданням у р. Інгупець (обґрунтування - пункти 13, 14 частини третьої статті 3, стаття 9 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», стаття 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»), термін виконання 31.03.2022 р.
П. 2. Припису - Забезпечити розробку матеріалів щодо обґрунтування потреби у воді з помісячним нормативним розрахунком водокористування і водовідведення (згідно вимог Наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 23.06.2017 № 234 «Про затвердження форми дозволу на спеціальне водокористування та форми нормативного розрахунку водокористування і водовідведення»); опис та схему місць забору води та скиду зворотних вод; нормативи гранично допустимого скидання (гдс) забруднюючих речовин у водні об`єкти із зворотними водами (з розрахунком на кожний випуск (скид) окремо та подання їх територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства для отримання Дозволу на спеціальне водокористування (обґрунтування - пункт 9 статті 44, статті 48, 49, 72 Водного кодексу України), пункт 70 Переліку документів дозвільного характер у сфері господарської діяльності, затвердженого Законом України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності»), термін виконання 31.03.2022 р., термін виконання 31.03.2022 р.
п. 3. Припису - Забезпечити розробку технічних рішень та плану-графіку реалізації заходів із впровадження ефективних технологій для зменшення вмісту забруднюючих речовин та /або забезпечення умов для повторного використання зворотних (високо мінералізованих шахтних) вод (статті 70. 74 Водного кодексу України), термін виконання 31.03.2022 р.
п. 5. Припису - Забезпечити вжиття заходів з утримання обвідного каналу (розташованого на правому борту б.Свистунова та призначеного для перехоплення поверхневого стоку з водозбірної площі верхів`я балки зі ставка Латівка) у належному санітарно-технічному стані: ліквідувати захаращеність чагарниковою рослинністю, тощо (пункт 6 статті 44 Водного кодексу України)., термін виконання 31.01.2022 р.
п. 6. Акту - Забезпечити здійснення заходів, передбачених робочим проектом «Ліквідація шахти «Гігант», зокрема закінчення будівництва ставків-відстійників ємністю 30 тис, м3 для акумуляції зворотних (шахтних) вод, будівництво водовідвідної канави, виведення шахтних вод, осушення та рекультивація хвостосховища ЦЗФ шахти «Гігант» (стаття 44 Водного кодексу України, пункт 5.1 Плану заходів щодо поетапного зменшення обсягів скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець, поліпшення якості води у басейні зазначеної річки, Карачуновському водосховищі, водозаборі Інгулецької зрошувальної системи до 2025 року, затвердженого спільним наказом Мінекономрозвитку та Мінприроди від 08.11.2017 р. № 1622/405), термін виконання 31.05.2022 р.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 275 від 19.04.2017 (далі - Положення № 275), Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення № 275).
Діяльність територіальних та міжрегіональних територіальних органів Держекоінспекції регулюється Положенням про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженим наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України № 230 від 07.04.2020 (далі - Положення № 230).
Відповідно до пункту 1 розділу І Положення № 230, Державна екологічна інспекція відповідної області (далі - Інспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекція) та їй підпорядковується.
Повноваження Інспекції поширюються на територію Автономної Республіки Крим, відповідних областей, міст Києва та Севастополя, внутрішні морські води, територіальне море, виключну (морську) економічну зону України, континентальний шельф України та лимани.
За змістом підпункту 3 пункту 2 розділу II Положення № 230, Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, зокрема щодо:
виконання державних цільових, міждержавних та регіональних програм використання і охорони вод, відтворення водних ресурсів;
наявності та додержання умов дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин;
права державної власності на води;
ведення водокористувачами обліку забору та використання вод, здійснення контролю за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подання відповідним органам звітів;
дотримання встановленого режиму господарської діяльності у зонах санітарної охорони джерел питного та господарсько-побутового водопостачання, водоохоронних зонах, прибережних захисних смугах, смугах відведення та берегових смугах водних шляхів, очисних та інших водогосподарських споруд і технічних пристроїв;
здійснення водокористувачами заходів із запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з їх території;
здійснення заходів з економного використання водних ресурсів;
використання води (водних об`єктів) відповідно до цілей та умов їх надання водокористувачам;
здійснення погоджених у встановленому порядку технологічних, лісомеліоративних, гідротехнічних та інших заходів щодо охорони вод від вичерпання, поліпшення їх стану, а також припинення скидання забруднених зворотних вод (стічні, шахтні, кар`єрні, дренажні води);
проведення робіт, пов`язаних із ліквідацією наслідків аварій, які можуть спричинити погіршення якості води;
дотримання екологічних вимог під час проектування, розміщення, будівництва нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об`єктів;
здійснення заходів, пов`язаних із запобіганням шкідливій дії води і ліквідацією її наслідків;
дотримання регламентів скидання промислових забруднених стічних чи шахтних, кар`єрних, рудникових вод з накопичувачів, норм і правил експлуатації технологічних водойм (ставки-охолоджувачі теплових і атомних станцій, рибоводні ставки, ставки-відстійники та інші);
використання, відтворення і охорони морського середовища і природних ресурсів внутрішніх морських вод, територіального моря, виключної (морської) економічної зони України та континентального шельфу України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає, зокрема, Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V.
Відповідно до абзаців 2, 3 частини першої статті 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Статтею 6 Закону № 877-V передбачено підстави для здійснення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю), у тому числі доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.
Відповідно до ст. 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 № 1264-XII, державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.
Порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншими законами України.
Відповідно до статті 4 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 7 Закону № 877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.
Відповідно до статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 № 1264-XII, до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, та здійснення контролю за їх виконанням.
Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 7 Закону № 877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Нормами ч.1 ст.8 Закону № 877-V встановлено, що орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.
За змістом зазначених норм слідує, що за результатом проведення перевірки орган державного нагляду (контролю) у разі виявлення правопорушення відносно суб`єкта господарювання та наявності підстав для вжиття заходів реагування на підставі акту складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення виявлених порушень.
Крім того, вирішуючи дану справу, суд насамперед, виходить з принципів забезпечення безпеки життя та здоров`ю людей, що в свою чергу безпосередньо залежить від дотримання позивачем вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.
Відповідно до ч. 9 ст. 7 Закону № 877-V, розпорядчі документи щодо усунення порушень вимог законодавства можуть бути оскаржені до відповідного центрального органу виконавчої влади або суду в установленому законом порядку.
Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Позивач не погоджується з пунктами 1, 2, 3, 4, 5, 6 припису Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) № 529/4.3(Ц)-7/21 від 06.01.2022 р., що стало підставою для звернення до суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування припису у цих частинах.
Пункт 1 Припису - Забезпечити організацію процедури та вжиття відповідних заходів для отримання висновку з оцінки впливу на довкілля для провадження діяльності, пов`язаної із акумуляцією надлишків зворотних вод у ставку-накопичувачі балки Свистунова та їх скиданням у р. Інгулець.
В обґрунтування даної вимоги припису відповідач посилається на пункти 13, 14 частини третьої статті З, стаття 9 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», стаття 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Частиною 1 статті 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» передбачено, що здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішення про провадження планової діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планова діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.
Відповідно до ч. 2 статті 2 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» оцінка впливу на довкілля здійснюється з дотриманням вимог законодавства про охорону навколишнього природнього середовища, з урахуванням стану довкілля в місці, де планується провадити планову діяльність, екологічних ризиків і прогнозів, перспектив соціально - економічного розвитку регіону, потужності та видів сукупного впливу (прямого та опосередкованого) на довкілля, в тому числі з урахуванням впливу наявних об`єктів, планованої діяльності та об`єктів, щодо яких отримано рішення про провадження планованої діяльності, або розглядається питання про прийняття таких рішень.
У п. 3. ч. 1 статті 1 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» дається визначення планованій діяльності, а саме - це планова господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище. Планована діяльність не включає реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, розширення, перепрофілювання об`єктів, інші втручання в природне середовище, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Судом досліджено рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 р. по справі №160/1611/20, на яке посилається позивач. Так, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.03.2021 р. залишено без змін, між тими самими сторонами про оскарження Припису Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 18.12.2019 року №2/4-7.
Судом апеляційної інстанції було зазначено, що не може судова колегія також погодитися з доводами апеляційної скарги позивача в частині наявності, на думку апелянта, підстав для скасування пунктів 3, 5, 7, 10, 11, 12 Припису, оскільки судом першої інстанції беззаперечно було встановлено та позивачем по справі не спростовано належними і допустимими доказами, що: у Державного підприємства "Кривбасшахтозакриття" відсутній дозвіл на спеціальне водокористування, який є обов`язковим у зв`язку із здійсненням позивачем скидання забруднюючих речовин із надлишками зворотних вод із ставка-накопичувача балки Свистунова у р. Інгулець (пункт 3 Припису); Державне підприємство "Кривбасшахтозакриття" є водокористувачем, який здійснює спеціальне водокористування та стосовно якого систематизуються дані під час державного обліку водокористування, що свідчить про наявність обов`язку подавати річні звіти про використання води за формою № 2ТП-водгосп (пункт 5 Припису).
На підставі означеного суд зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, у відповідності до норм ст.ст. 73-74 КАС України, щодо забезпечення організації процедури та вжиття відповідних заходів для отримання висновку з оцінки впливу на довкілля для провадження діяльності, пов`язаної із акумуляцією надлишків зворотних вод у ставку-накопичувачі балки Свистунова та їх скиданням у р. Інгулець.
Щодо пункту 2 Припису - Забезпечити розробку матеріалів щодо обґрунтування потреби у воді з помісячним нормативним розрахунком водокористування і водовідведення (згідно вимог Наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 23.06.2017 № 234 «Про затвердження форми дозволу на спеціальне водокористування та форми нормативного розрахунку водокористування і водовідведення»); опис та схему місць забору води та скиду зворотних вод; нормативи гранично допустимого скидання (где) забруднюючих речовин у водні об`єкти із зворотними водами (з розрахунком на кожний випуск (скид) окремо та подання їх територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства для отримання Дозволу на спеціальне водокористування.
В обґрунтування даної вимоги припису відповідач посилається на пункти 9 статті 44, статті 48, 49, 72 Водного кодексу України, пункт 70 Переліку документів дозвільного характер у сфері господарської діяльності, затвердженого Законом України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності».
За визначенням статті 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.
За приписами статті 46 Водного кодексу України (далі - ВК України) водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.
У статті 48 ВК України встановлено, що, спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.
Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.
При цьому, не належать до спеціального водокористування: - пропуск води через гідровузли (крім гідроенергетичних); - скид води з водних об`єктів для підтримання санітарних витрат у річці та з метою запобігання виникненню гідродинамічних аварій; - подача (перекачування) води водокористувачам в маловодні регіони; - усунення шкідливої дії вод (підтоплення, засолення, заболочення);- використання підземних вод для вилучення корисних компонентів; - вилучення води з надр разом з видобуванням корисних копалин; - виконання будівельних, днопоглиблювальних і вибухових робіт; - видобування корисних копалин і водних рослин; - прокладання трубопроводів і кабелів; - проведення бурових, геологорозвідувальних робіт;- інші роботи, які виконуються без забору води та скидання зворотних вод.
Відповідно до статті 49 ВК України, для одержання дозволу на спеціальне водокористування юридична або фізична особа, фізична особа - підприємець звертається до органів, зазначених у частині другій цієї статті, із заявою, до якої додаються обґрунтування потреби у воді з помісячним нормативним розрахунком водокористування і водовідведення; опис та схема місць забору води та скиду зворотних вод.
Також суд зазначає, що Державна екологічна інспекція України здійснює державний нагляд (контроль), зокрема, за додержанням підприємствами, установами та організаціями вимог законодавства про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів щодо ведення водокористувачами обліку забору та використання вод, здійснення контролю за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подання відповідним органам звітів (п.п. «в» п.п. 2 п. 4 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою КМУ № 275 від 19.04.2017).
Відповідно до п. 7 ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані здійснювати засобами вимірювальної техніки, у тому числі автоматизованими, облік забору та використання вод, контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами.
Порядок ведення державного обліку водокористування затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 16.03.2015 №78 організація ведення державного обліку водокористування здійснюється Держводагентством встановлює єдині правила ведення державного обліку водокористування, які є обов`язковими для фізичних та юридичних осіб, діяльність яких підлягає державному обліку водокористування (далі - водокористувачі).
Під час державного обліку водокористування систематизуються дані про водокористувачів, які здійснюють діяльність, пов`язану із забором та/або використанням води, скиданням зворотних (стічних) вод та забруднюючих речовин, та:
- здійснюють забір води із поверхневих та підземних водних об`єктів в обсязі від 20 метрів кубічних води на добу;
- забирають воду з водопровідних мереж або інших систем водопостачання в обсязі від 20 метрів кубічних води на добу (у середньому протягом календарного року) і передають зворотні (стічні) води до систем водовідведення;
- забирають воду для зрошення в обсязі від 20 метрів кубічних води на добу (у середньому протягом зрошувального періоду);
- мають сезонний режим роботи та забирають воду в обсязі від 20 метрів кубічних води на добу (у середньому протягом періоду його роботи у межах календарного року);
- мають оборотні системи водопостачання загальною потужністю 1000 метрів кубічних води на добу і більше незалежно від кількості забраної (отриманої) води;
- використовують воду для виробництва напоїв незалежно від кількості води;
- здійснюють скид (незалежно від об`єму) зворотних (стічних) вод безпосередньо у водні об`єкти та підземні горизонти;
- віднесені до галузі гідроенергетики;
- користуються водними об`єктами для рибогосподарських потреб (крім суден флоту рибної промисловості).
Як встановлено судом, ДП Кривбасшахтозакриття є водокористувачем, який здійснює спеціальне водокористування, а отже п.2 припису винесено відповідачем правомірно.
Пункт 3. Припису - Забезпечити розробку технічних рішень та плану-графіку реалізації заходів із впровадження ефективних технологій для зменшення вмісту забруднюючих речовин та /або забезпечення умов для повторного використання зворотних (високо мінералізованих шахтних) вод.
В обґрунтування даної вимоги припису відповідач посилається на статті 70, 74 Водного кодексу України.
Відповідно до ст.70 Водного кодексу України, Скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.
Водокористувачі зобов`язані здійснювати заходи щодо запобігання скиданню стічних вод чи його припинення, якщо вони:
1) можуть бути використані у системах оборотного, повторного і послідовного водопостачання;
2) містять цінні відходи, що можуть бути вилучені;
3) містять промислову сировину, реагенти, напівпродукти та кінцеві продукти підприємств у кількості, що перевищує встановлені нормативи технологічних відходів;
4) містять речовини, щодо яких не встановлено гранично допустимі концентрації;
5) перевищують гранично допустимі скиди токсичних речовин та містять збудників інфекційних захворювань;
6) за обсягом скидання забруднюючих речовин перевищують гранично допустимі нормативи;
7) призводять до підвищення температури води водного об`єкта більш ніж на 3 градуси за Цельсієм порівняно з її природною температурою в літній період;
8) є кубовими залишками, шламами, що утворюються в результаті їх очищення і знезараження.
Скидати стічні води, використовуючи рельєф місцевості (балки, пониззя, кар`єри тощо), забороняється.
Відповідно до ст.74 Водного кодексу України, підприємства, установи і організації, що мають накопичувачі промислових забруднених стічних чи шахтних, кар`єрних, рудникових вод, зобов`язані впроваджувати ефективні технології для їх знешкодження і утилізації та здійснювати рекультивацію земель, зайнятих цими накопичувачами.
Скидання цих вод у поверхневі водні об`єкти здійснюється згідно з індивідуальним регламентом, погодженим з обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.
Використання технологічних водойм (ставки-охолоджувачі теплових і атомних станцій, рибницькі ставки, ставки-відстійники та інші) повинно проводитись відповідно до норм і правил експлуатації, визначених у технічних проектах, затверджених у встановленому законодавством порядку.
Судом встановлено, що ДП Кривбасшахтозакриття є власником ставка-накопичувача шахтних вод балки Свистунова, який знаходиться в Широківському районі Дніпропетровської області та призначений для тимчасової акумуляції надлишку шахтних вод у вегетаційний період, із наступним його повним спорожненням в осінньо-зимовий період (міжвегетаційний період) згідно регламенту скиду та експлуатує його з 01.09.2004.
Так, під час судового розгляду справи, позивачем не надано технічних рішень та плану-графіку реалізації заходів із впровадження ефективних технологій для зменшення вмісту забруднюючих речовин та /або забезпечення умов для повторного використання зворотних (високо мінералізованих шахтних) вод.
Пункт 4. Припису - Забезпечити вжиття заходів щодо приведення діяльності пов`язаної із акумуляцією надлишків зворотних вод у ставку-накопичувачу балки Свистунова та їх скиданням у р.Інгулець у відповідність до вимог Порядку ведення державного обліку водокористування від 16.03.2015 № 78 в частині подання Звіту про використання води за формою № 2ТП-водгосп (річна).
Відповідно до статті 25 ВК України, державний облік та аналіз стану водокористування здійснюються шляхом подання водокористувачами звітів про водокористування.
Стаття 44 ВК України, встановлює певні обов`язки суб`єктів господарювання під час водокористування.
Організація ведення державного обліку водокористування здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.
Відповідно до п. 1.3 Порядку ведення державного обліку водокористування, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 16.03.2015 року № 78, організація ведення державного обліку водокористування здійснюється Держводагентством.
Державний облік водокористування здійснюється шляхом подання водокористувачами звітів про використання води за формою N 2ТП-водгосп (річна) (далі Звіт).
Звіти подаються до Держводагентства через спеціалізовані підприємства, установи та організації, що належать до сфери його управління, які є виконавцями робіт зі складання державного водного кадастру (далі організації, що належать до сфери управління Держводагентства), за місцем здійснення водокористування.
Відповідно до п.1.3, 1.4 та 1.5 Порядку ведення державного обліку водокористування затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 16.03.2015 №78 організація ведення державного обліку водокористування здійснюється Держводагентством. Державний облік водокористування здійснюється шляхом подання водокористувачами звітів про використання води за формою № 2ТП-водгосп (річна) (далі - Звіт).
Звіти подаються до Держводагентства через спеціалізовані підприємства, установи та організації, що належать до сфери його управління, які є виконавцями робіт зі складання державного водного кадастру (далі - організації, що належать до сфери управління Держводагентства), за місцем здійснення водокористування.
Цей Порядок встановлює єдині правила ведення державного обліку водокористування, які є обов`язковими для фізичних та юридичних осіб, діяльність яких підлягає державному обліку водокористування (далі - водокористувачі).
Під час державного обліку водокористування систематизуються дані про водокористувачів, які здійснюють діяльність, пов`язану із забором та/або використанням води, скиданням зворотних (стічних) вод та забруднюючих речовин, та:
- здійснюють забір води із поверхневих та підземних водних об`єктів в обсязі від 20 метрів кубічних води на добу;
- забирають воду з водопровідних мереж або інших систем водопостачання в обсязі від 20 метрів кубічних води на добу (у середньому протягом календарного року) і передають зворотні (стічні) води до систем водовідведення;
- забирають воду для зрошення в обсязі від 20 метрів кубічних води на добу (у середньому протягом зрошувального періоду);
- мають сезонний режим роботи та забирають воду в обсязі від 20 метрів кубічних води на добу (у середньому протягом періоду його роботи у межах календарного року);
- мають оборотні системи водопостачання загальною потужністю 1000 метрів кубічних води на добу і більше незалежно від кількості забраної (отриманої) води;
- використовують воду для виробництва напоїв незалежно від кількості води;
- здійснюють скид (незалежно від об`єму) зворотних (стічних) вод безпосередньо у водні об`єкти та підземні горизонти;
- віднесені до галузі гідроенергетики;
- користуються водними об`єктами для рибогосподарських потреб (крім суден флоту рибної промисловості).
Як встановлено судом, ДП Кривбасшахтозакриття є водокористувачем, який здійснює спеціальне водокористування, а отже повинно подавати звіт про використання води за формою № 2ТП-водгосп (річна), у зв`язку з чим, оскаржуваний пункт припису є правомірним.
Пункт 5 Припису - Забезпечити вжиття заходів з утримання обвідного каналу (розташованого на правому борту б.Свистунова та призначеного для перехоплення поверхневого стоку з водозбірної площі верхів`я балки зі ставка Латівка) у належному санітарно-технічному стані: ліквідувати захаращеність чагарниковою рослинністю, тощо.
В обґрунтування даної вимоги припису відповідач посилається на пункт 6 статті 44 Водного кодексу України.
Відповідно до п.6 ст.44 ВК України, водокористувачі зобов`язані утримувати в належному стані зони санітарної охорони джерел питного та господарсько-побутового водопостачання, прибережні захисні смуги, смуги відведення, берегові смуги водних шляхів, очисні та інші водогосподарські споруди та технічні пристрої.
Так, ДП «Кривбасшахтозакриття» є власником ставка-накопичувача шахтних вод балки Свистунова, який знаходиться в Широківському районі Дніпропетровської області. Відповідно, ДП «Кривбасшахтозакриття» зобов`язане забезпечити вжиття заходів з утримання обвідного каналу (розташованого на правому борту б.Свистунова та призначеного для перехоплення поверхневого стоку з водозбірної площі верхів`я балки зі ставка Латівка) у належному санітарно-технічному стані.
Відтак, п. 5 Припису, винесений відповідачем правомірно.
Пункт 6. Акту - Забезпечити здійснення заходів, передбачених робочим проектом «Ліквідація шахти «Гігант», зокрема закінчення будівництва ставків-відстійників ємністю 30 тис, м3 для акумуляції зворотних (шахтних) вод, будівництво водовідвідної канави, виведення шахтних вод, осушення та рекультивація хвостосховища ЦЗФ шахти «Гігант».
В обґрунтування даної вимоги припису відповідач посилається на статтю 44 Водного кодексу України, пункт 5.1 Плану заходів щодо поетапного зменшення обсягів скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець, поліпшення якості води у басейні зазначеної річки, Карачуновському водосховищі, водозаборі Інгулецької зрошувальної системи до 2025 року, затвердженого спільним наказом Мінекономрозвитку та Мінприроди від 08.11.2017№ 1622/405.
Відповідно до пункту 5.1 Плану заходів щодо поетапного зменшення обсягів скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець, поліпшення якості води у басейні зазначеної річки, Карачунівському водосховищі, водозаборі Інгулецької зрошувальної системи до 2025 року, затвердженого спільним наказом Мінекономрозвитку та Мінприроди від 08.11.2017 № 1622/405 на ДП «КІШ» та Дніпропетровську облдержадміністрацію покладено завершення виконання заходів робочого проекту «Ліквідація шахти «Гігант», зокрема закінчення будівництва ставків - відстійників ємністю 30 тис. м3 для акумуляції зворотних (шахтних) вод, будівництво водовідвідної канави, виведення шахтних вод, осушення та рекультивація хвостосховища шахти «Гігант» (строк виконання робіт 2018-2020 роки) за рахунок коштів місцевих бюджетів.
При цьому, суд зазначає, що станом на дату винесення рішення у даній справі, позивачем не було надано як доказів щодо звернення з листом до Управління Державної казначейської служби України про виділення коштів, так і листів від Управління Державної казначейської служби України про наявність/відсутність фінансування на 2022 рік.
Відтак, п.6 припису винесений відповідачем правомірно.
Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві, є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова