Справа № 560/7108/22
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7108/22
РІШЕННЯ

іменем України

29 вересня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28.01.2022 р. за платежем податок на доходи фізосіб, що сплачують фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 96841,98 грн., крім того 9684,20 грн. штрафних санкцій; податкове повідомлення-рішення № від 28.01.2022 р. за платежем адміністративний штраф та інші санкції в сумі 1020,00 грн.; податкове повідомлення - рішення № від 28.01.2022 р., за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 8070,17 грн., крім того 807,02 грн. штрафних санкцій; податкове повідомлення - рішення № від 28.01.2022 р., за платежем єдиний податок з фізичних осіб в сумі 4370,03 грн., крім того 437,00 грн. штрафних санкцій; податкове повідомлення - рішення № від 28.01.2022 р., за платежем податок на доходи з фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 680,00 грн. штрафних санкцій; Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 28.01.2022 р. за платежем єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 8855,94 гри. та штрафних санкцій 25022,62 грн.; вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф - від 28.01.2022 за платежем єдиний внесок в сумі 51952,12 грн.; податкове повідомлення - рішення № від 28.01.2022 р., за платежем єдиний податок з фізичних осіб, в сумі 2503,80 грн., крім того 1251,90 грн. штрафних санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем в період проведення перевірки в 1 кв. 2017 р. було встановлено взаємовідносини з ТОВ "Енселко Агро" () а також те, що мною були отримані доходи за надані транспортні послуги в сумі 29133,50 грн. На думку начальника Славутського відділу перевірок платників - фізичних осіб управління податкового аудиту (який здійснював документальну перевірку) позивач, як приватний підприємець 2 групи не мав права надавати транспортні послуги юридичній особі (ТОВ "Енселко Агро") яке перебувало на загальній системі оподаткування, а тому відповідач виніс оскаржувані рішення, які позивач вважає протиправними.

Ухвалою суду від 26.07.2022 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому останній вказує, що прийняті ним рішення та вимога відповідають вимогам закону, а тому необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі щодо їх скасування.

Від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, оцінивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 , місцезнаходження (місце реєстрацїї/проживання - АДРЕСА_1 , зареєстрований суб`єктом підприємницької діяльності 28.12.2006 р. за № НОМЕР_2 , на податко вому обліку перебував в Головному управлінні ДПС Хмельницькій області, Полонська ДПІ з 29.12.2006 та припинив підприємницьку діяльність 11.09.2020.

Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 23.12.2021 № 9232/22-01-07- 17/.

На підставі зазначеного акту прийняті оскаржувані від 28.01.2022 , форми "Ш" № про застосування штрафної санкції з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 1251,9 грн.; форми "ПС" № про застосування штрафної санкції з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 680 грн.; форми "ПС" № про застосування штрафної санкції в розмірі 1020 грн.; - форми "Р" № про збільшення податкового зобов`язання з військового збору в сумі 8070,17 грн та штрафної санкції в сумі 807,02 грн; форми "Р" № про збільшення податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в сумі 96841,98 грн та штрафної санкції в сумі 9684,2 грн; форми "Р" № про збільшення податкового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 4370,03 грн та штрафної санкції в сумі 437 грн.; рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування або своєчасно не нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 25022,62 грн; - вимога № про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ЄСВ) в розмірі 51952,12 грн.

Не погоджуючись з винесеними рішенням позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно п.п. 14.1.39. п. 14.1. ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк, п.п. 14.1.156. п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Предметом даного позову є правомірність винесення відповідачем оскаржуваних рішень, які винесені в результаті того, що позивач як фізична особа- підприємець 2 групи не мав права надавати транспортні послуги юридичній особі (ТОВ "Енселко Агро") яке перебувало на загальній системі оподаткування, зокрема щодо рішень № , № , № .

Згідно абз.9 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України, платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки у разі здійснення платниками першої або другої групи діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу відповідно, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому здійснювалася така діяльність.

Матеріалами перевірки встановлено, що позивач у І кварталі 2017 року порушив умови перебування на II групі спрощеної системи оподаткування, оскільки надав послуги на загальну суму 29133,50 грн для ТОВ "Енселко агро" - суб`єкту господарювання, який у 2017 році не був платникам єдиного податку, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів ОСОБА_1 що не заперечується позивачем.

При цьому, ФОП ОСОБА_1 за приписами абз. 9 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу з 01.04.2017 не перейшов на сплату інших податків та зборів.

Згідно абз.5 п.293.4 ст.293 ПК України ФОП ОСОБА_1 зобов`язаний був дохід в сумі 29133,50 грн оподаткувати за ставкою 15% та відобразити такий дохід та нарахування податку в сумі 4370,03 грн. у Податковій декларації платника єдиного податку за І квартал 2017 року.

Згідно вимог п.п. 296.5.1, п. 296.5, ст. 296 ПК України платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду, у разі перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, або самостійного прийняття рішення про перехід на сплату податку за ставками, встановленими для платників єдиного податку другої або третьої (фізичні особи - підприємці) груп, або відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених Кодексом.

При цьому у податковій декларації окремо відображаються обсяг доходу, оподаткований за ставками, визначеними для платників єдиного податку першої та другої груп, обсяг доходу, оподаткований за ставкою 15 відсотків, обсяг доходу, оподаткований за новою ставкою єдиного податку, обраною згідно з умовами, визначеними цієї главою, авансові внески, встановлені пунктом 295.1 статті 295 Кодексу.

З врахуванням зазначеного, в порушення вимог абз.5 п.293.4 ст.293 Податкового кодексу ФОП ОСОБА_1 занижений у І кварталі 2017 року єдиний податок в сумі 4370,03 грн.

Щодо вказаних тверджень відповідача суд зазначає, що ТОВ "Енселко агро" () згідно Довідки про набуття (підтвердження) статусу платника єдиного податку четвертої групи № 296-22-10-15-03-22 від 28.02.2017 перебував у статусі платника єдиного податку четвертої групи на 2017 рік на підставі поданих декларацій та додатків до них.

А отже, позивач як суб`єкт підприємницької діяльності на законних підставах отримав кошти у 1 кв. 2017 року від ТОВ "Енселко агро" не порушуючи податкове законодавство в частині спрощеної системи оподаткування та не мав обов`язку переходити з 01.04.2017 року на загальну систему оподаткування.

Твердження відповідача стосовно того, що вказана вище довідка від 28.02.2017 №296-22-10-15-03-22 платником податків до перевірки не надавалась, а тому не була покладена в суть виявленого порушення, з огляду на що вона не є належним доказом по справі, є на думку суду безпідставними, оскільки вказана довідка підтверджує той факт, що ТОВ "Енселко агро" у спірний період мало статус платника єдиного податку четвертої групи, що не спростовано відповідачем.

Враховуючи наведене вище, позивач не мав жодного обов`язку переходити з 01.04.2017 року на загальну систему оподаткування, а тому, правопорушення зазначені у Акті перевірки, зокрема: - абз. 5 п. 293.4 ст. 293 ПК України щодо заниження у 1 кв. 2017 р. єдиного податку в сумі 4370.03 грн. в результаті не оподаткування за ставкою 15% доходу в сумі 29133,50 грн. отриманого платником другої групи від провадження діяльності, яка не передбачена у пп. 2 п. 291.4 ст. 294 цього Кодексу; п. 161 Підрозділу 10 "Інші перехідні положення" пп. 162.1.1 п. 162.1 ст.1 пп.163.1.2 п. 163.1 ст. 163 ПК України занижено військовий збір у 2017 році 8070,17 грн. в результаті заниження чистого оподаткованого доходу в загальній сумі 538011,00 грн, п.44.1 ст.44 п. 167.1 ст. 167 пп. 177.1 п. 177.2 п. 177.4.3 п. 177.4 ст. 177 ПК України в частині заниження податку з доходів фізичних осіб в сумі 96841,98 грн., внаслідок заниження чистого оподаткованого доходу в сумі 538011 грн.; п.2 ч.1 ст.7, п.5 ст. 8 розділу ІІІ Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове пенсійне страхування" від 08.07.10 № 2464-VI, в результаті чого занижений єдиний внесок в загальній сумі 51952,12 грн., в т.ч. 2017 р. в сумі 48774,00 гри., у 2020 р. в сумі 3178,12 грн. не відповідають податковому законодавству та є безпідставними.

Отже, суд вважає, що відповідач протиправно виніс податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 28.01.2022 року, яким збільшено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 96841,98 грн та застосовано штрафні санкції на суму 9684,20 грн, податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 28.01.2022 року, яким збільшено податкове зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 8070,17 грн. та застосовано штрафні санкції на суму 807,02 грн (оскільки військовий збір нараховується з чистого оподатковуваного доходу), податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 28.01.2022 року, яким збільшено податкове зобов`язання з єдиного податку на суму 4370,03 грн. та застосовано штрафні санкції на суму 437,00 грн, вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 28.01.2022 року, якою збільшено податкове зобов`язання з єдиного соціального внеску на суму 51952,12 грн. в частині 48774,00 грн та рішення № від 28.01.2022 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 25022,62 грн в частині 24387.00 грн., а тому рішення податкового органу та вимога підлягають скасуванню в зазначених межах.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення форми "Ш" № про застосування штрафної санкції з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 1251,90 грн, що стосується несвоєчасної сплати єдиного податку.

Згідно п. 296.2 ст. 296 ПК України платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу.

Відповідно до п. 295.1 ст.295 ПК України платники єдиного податку першої та другої груп сплачують єдиний внесок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Згідно п.87.9. ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 код класифікації доходів бюджету 18050400 (ЄДИНИЙ ПОДАТОК З ФІЗИЧНИХ ОСІБ) встановлено, що 30.06.2019 у позивача наявна переплата в сумі 5,88 грн; 20.07.2019 по терміну сплати (згідно п. 295.1 ст.295 ПКУ) нараховано єдиного податку в сумі 834,60 грн.

В рахунок вказаної суми зараховано переплату в сумі 5,88 грн., у зв`язку з цим борг (недоїмка) станом на 20.07.2019 становить 828,72 грн (сплата в липні відсутня).

19.08.2022 платником сплачено 835,00 грн, які в порядку черговості зарахувались в рахунок погашення боргу за липень в сумі 828,72 грн. (835,00-828,72=6,28- переплата).

Тобто граничний строк сплати за липень - 20.07.2019, а сплата фактично відбулась -19.08.2019.

19.08.2019, наявна переплата в сумі 6,28 грн. грн. 20.08.2019 по терміну сплати (згідно п. 295.1 ст.295 ПКУ) нараховано єдиного податку в сумі 834,60 грн, в рахунок вказаної суми зараховано переплату в сумі 6,28 грн, у зв`язку з цим борг (недоїмка) станом на 20.08.2019 року становить 828,32 грн (сплата в серпні відсутня). 20.09.2019 р. по терміну сплати (згідно п. 295.1 ст.295 ПКУ) нараховано єдиного податку в сумі 834,60 грн. Недоїмка станом на 30.09.2019 - 1662,92 грн (828,32+834,60=1662,92 грн). 01.10.2019 платник сплатив 1700 грн, які в порядку черговості зарахувались в рахунок погашення боргу за серпень 2019 року в сумі 828,32 грн.

Тобто, граничний строк сплати за серпень - 20.08.2019, а сплата фактично відбулась - 01.10.2019.

Граничний строк сплати за вересень - 20.09.2019, а сплата фактично відбулась -01.10.2019.

Враховуючи наведене суд встановив, що в порушення вимог п.295.1 ст.295 ПК України ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно сплачений єдиний податок у в липні, серпні, вересні 2019 року.

Згідно ст.122 ПК України несплата (неперерахування) або сплата (перерахування) не в повному обсязі фізичною особою-платником єдиного податку, визначеного пп.1 і 2 п.291.4 ст.291 ПК України, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим ПК України, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50% ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до ПК України.

Враховуючи наведене вище, а також відсутність обґрунтувань і доказів зі сторони позивача щодо протиправності податкового повідомлення-рішення форми "Ш" № про застосування штрафної санкції з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 1251,90 грн, суд вважає, що вимога про визнання його протиправним та скасування не підлягає задоволенню.

Стосовно правомірності податкового повідомлення-рішення форми "ПС" № від 28.01.2022 про застосування штрафної санкції з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 680 грн, що спричинено поданням декларації з єдиного податку за 2019 рік з порушенням законодавчо встановленого терміну та не подання декларації з єдиного податку за 2020 рік.

Згідно пп. 49.18.3 п.49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Граничний термін подання Податкової декларації платника єдиного податку за 2019 рік - 02.03.2020.

Однак, ФОП ОСОБА_1 . Податкову декларацію платника єдиного податку за 2019 рік фактично подано 03.06.2020 з порушенням законодавчо встановленого терміну.

Вказане порушення підтверджується копією податкової декларації платника єдиного податку - ФОП за 2019 рік з відміткою про отримання 03.06.2020 та знімком екрана з Автоматизованої інформаційної системи "Податковий блок" розділ "податкова звітність 2019"

Згідно п.49.2 ст.49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації, щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Дана норма застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Оскільки згідно баз даних ДПС України для ФОП ОСОБА_1 виплачений ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) у 1 кварталі 2020 року дохід сумі 447200,00 грн., у 2 кварталі 2020 дохід в сумі 447200,00 грн.

Оскільки, у ФОП ОСОБА_1 у звітних періодах з 01.01.2020 по 30.06.2020 виник об`єкт оподаткування - дохід від здійснення підприємницької діяльності він зобов`язаний був за 2020 рік подати звітність платника єдиного податку в термін до 02.03.2021.

ФОП ОСОБА_1 . Податкова декларація платника єдиного податку за 2020 рік не подана.

Вказане порушення підтверджується знімком екрана з Автоматизованої інформаційної системи "Податковий блок" розділ "податкова звітність 2020 р." та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів.

В порушення вимог п.49.2 ст.49, пп. 49.18.3 п.49.18 ст. 49, п. 296.2 ст. 296 ПК України ФОП ОСОБА_1 . Податкову декларацію платника єдиного податку за 2019 рік подано з порушенням законодавчо встановленого терміну, а Податкову декларацію платника єдиного податку 2020 рік не подано.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "ПС" № про застосування штрафної санкції з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 680,00 грн відсутні.

Також, щодо правомірності податкового повідомлення-рішення форми "ПС" № про застосування штрафної санкції в розмірі 1020,00 грн, зокрема щодо не надання документів до перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 296.1. ст.296 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які не є платниками податку на додану вартість, ведуть Книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів.

Згідно з п. 44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Згідно з пп. 20.1.6 п.20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи під час проведення перевірок мають право запитувати, а платники згідно пп.16.1.5 п.16.1 ст.16 Кодексу зобов`язані надати документи з обліку доходів, витрат та інших доходів, первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, інші документи, пов`язані з обчисленням та > сплатою податків та зборів.

Відповідно до п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області для позивача було надіслано наказ №3262-П від 12.11.2021 та повідомлення від 12.11.2021 №1821 про проведення документальної позапланової невиїзної платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 , де була зазначена вимога про надання усіх документів, які пов`язані з бухгалтерським обліком та з нарахуванням і сплатою податків.

Однак, позивачем в порушення вимог п.44.1, п.44.3, п.44.5 ст.44, п.85.2 ст.85 ПК України до перевірки не надано книгу обліку доходів, пов`язану з обчисленням доходів при перебуванні на спрощеній системі оподаткування за періоди 01.01.2017 по 11.09.2020 та первинних документів, що жодним чином не спростовано позивачем, а тому відповідач правомірно застосував штрафну санкцію в розмірі 1020,00 грн.

У Рішенні від 20.10.2011 у справі "Rysovskyy v. Ukraine" Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб ("Beyeler v. Italy", "Oneryildiz v. Turkey", "Megadat.com S.r.l. v. Moldova", "Moskal v. Poland"). На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Lelas v. Croatia" і "Toscuta and Others v. Romania") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (Oneryildiz v. Turkey", та "Beyeler v. Italy").

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Lelas v. Croatia").

У відповідності до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Відповідно до п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

В процесі судового розгляду відповідач частково довів правомірність оскаржуваних рішень Головного управління ДПС у Хмельницькій області, а тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки) - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області № від 28.01.2022, № від 28.01.2022, № від 28.01.2022.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 28.01.2022 в частині застосування штрафних санкцій на суму 24387 (двадцять чотири тисячі триста вісімдесят сім) грн.

Визнати протиправним та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Хмельницькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф - від 28.01.2022 в частині збільшення зобов`язання з єдиного соціального внеску на суму 48774 (сорок вісім тисяч сімсот сімдесят чотири) грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1946 (одна тисяча дев`ятсот сорок шість) грн 87 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, буд. 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя О.П. Шевчук