Справа № 560/3507/19
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року

м. Київ

справа №560/3507/19

адміністративне провадження № К/9901/48062/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шарапи В. М.,

суддів: Берназюка Я. О., Коваленко Н. В.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2021 (у складі колегії суддів: Кузьмишина В.М. (суддя-доповідач), Мацького Є.М., Білої Л.М.) у справі №560/3507/19 за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Комунальне підприємство по організації роботи міського пасажирського транспорту, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Хмельницької міської ради (далі - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Комунальне підприємство по організації роботи міського пасажирського транспорту, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення тридцять другої сесії Хмельницької міської ради №52 від 26.06.2019 «Про розгляд клопотання громадянки ОСОБА_1 від 26.08.2016 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 та надання її в оренду»;

- зобов`язати Хмельницьку міську раду видати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 0,64 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та надання її в оренду, згідно з поданою ОСОБА_1 заявою від 26.08.2016.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.03.2020 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020 апеляційні скарги Хмельницької міської ради та Комунального підприємства по організації роботи міського пасажирського транспорту задоволено повністю. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.03.2020 скасовано. Прийнято постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Ухвалами Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року та 13 серпня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті касаційного провадження за її касаційними скаргами на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року у справі №560/3507/19.

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020 у справі №560/3507/19 за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування поданої заяви зазначила, що Хмельницький окружний адміністративний суд постановляючи рішення від 23.03.2020 правильно вирішив справу, врахував норми права, які зазначені як підстави позову, прийняв законне та обґрунтоване рішення. При цьому апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, послався на позиції Верховного Суду, які стосуються інших правових підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. 15.07.2021 за результатами моніторингу судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень позивачка ознайомилася з поставною Верховного Суду від 27.05.2021 у справі № 442/3936/17 у якій суд касаційної інстанції вказав: «повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивованої відмови у його наданні регламентовано частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України (далі -ЗК України). Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл». Позивач вважає, що це являється істотною для справи обставиною, а тому постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2021 у задоволенні заяви позивача про перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020 за нововиявленими обставинами у справі №560/3507/19 відмовлено. Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020 залишено в силі.

Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви, суд апеляційної інстанції виходив з того, що не є нововиявленими обставинами ті, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Також, суд апеляційної інстанції зазначив, що предметом позову у цій справі (№560/3507/19) є надання земельної ділянки в користування, а предметом позовних вимог у справі №442/3936/17 (яка на переконання позивача є нововиявленою обставиною) є безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян, отже правовідносини у цих справах не є подібними та не пов`язані з підставами позову. У підсумку дійшов висновку, що заявником, не наведено жодних істотних обставин, віднесених до нововиявлених та визначених частиною 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) на підставі яких постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020 мала б переглядатися за нововиявленими обставинами.

На адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій позивач просить скасувати ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2021, переглянути постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020 за нововиявленими обставинами, скасувавши її, та залишити в силі рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.03.2020.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що під час вирішення справи та постановлення оскаржуваного рішення суд апеляційної не в повному обсязі дослідив докази у справі та не з`ясував усіх обставин справи. Скаржник посилається на постанову Верховного Суду від 27.05.2021 у справі № 442/3936/17, у якій суд касаційної інстанції вказав: «повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивованої відмови у його наданні регламентовано частиною 6 статті 118 ЗК України. Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл». Саме цю істотну обставину (постанову Верховного Суду від 27.05.2021 у справі № 442/3936/17), заявник вважає нововиявленою, оскільки вона існувала на час розгляду справи і не була відома заявнику.

Відповідачем поданий відзив на касаційну скаргу, в якому просить у задоволенні вимог касаційної скарги відмовити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

Приписами частин 1, 2 статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, Суд виходить із такого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 361 КАС судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що спричинили ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Наведений перелік підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами, який визначений у частині другій статті 361 КАС, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 800/578/17).

Разом із тим аналіз наведених положень свідчить про те, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

При цьому необхідними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

Частиною 4 статті 361 КАС визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Наведене свідчить, що обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими.

Водночас в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду в адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження й ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі № 9901/230/20.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, предметом судового розгляду в цій справі (№560/3507/19) є визнання протиправним та скасування рішення тридцять другої сесії Хмельницької міської ради №52 від 26.06.2019 «Про розгляд клопотання громадянки ОСОБА_1 від 26.08.2016 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 та надання її в оренду» та зобов`язання відповідача видати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 0,64 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та надання її в оренду, згідно з поданою ОСОБА_1 заявою від 26.08.2016.

На переконання позивача, нововиявленою обставиною є наявність постанови Верховного Суду від 27.05.2021 року у справі №442/3936/17.

Проте, предметом розгляду у цій справі (№560/3507/19) є надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її в оренду, у той час, коли предметом позову справі №442/3936/17 є надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та стосується безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадян.

Таким чином, оскільки предметом позову у справі №560/3507/19 є надання земельної ділянки в користування, а предметом позовних вимог у справі №442/3936/17 є безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян, дані відносини не є подібними та не пов`язані з підставами позову.

Окрім того, колегія суддів наголошує, що не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 06.03.2018 у справі № 2а-23903/09/1270, від 03.04.2018 у справі № 477/1012/14-а та від 18.07.2022 у справі №826/2212/17.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020.

Отже, Суд констатує, що суди апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви позивача про перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020 за нововиявленими обставинами у справі № 560/3507/19, правильно застосував положення статті 361 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

У відповідності до частини 1 статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване судове рішення у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд ухвалив рішення, не допустивши порушень норм процесуального права, тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2021 у справі №560/3507/19 - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і не оскаржується.

Судді В. М. Шарапа

Я. О. Берназюк

Н. В. Коваленко