Справа № 640/21047/20
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Єгорової Н.М., суддів Федотова І.В, Чаку Є.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яким просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку пенсії позивачу з 01 січня 2016 року, виходячи з розрахунку 70% відповідних сум грошового забезпечення та обмеження максимальним розміром;

- зобов`язати відповідача перерахувати розмір пенсії позивачу, виходячи з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2016 року та здійснити виплату пенсії у цьому розмірі з 01 січня 2016 року без врахування її максимального розміру із врахуванням раніше виплачених сум;

- нарахувати та виплатити позивачу суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з їх несвоєчасною виплатою, яка не нараховувалась у повному обсязі за період з 01 січня 2016 року, компенсацію провести відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2020, яке набрало законної сили 04 березня 2021, позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року, виходячи з розрахунку 70% відповідних сум грошового забезпечення та обмеження максимальним розміром;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2016 року без обмеження її максимальним розміром із врахуванням раніше виплачених сум;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою у порядку ст. 383 КАС України, в якій просив:

- зобов`язати суб`єкта владних повноважень Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, не на користь якого ухвалене судове рішення, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, перерахунок пенсії провести послідовно, з урахуванням достовірних (оновлених) даних (цифрових значень), підвищення сум грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 31 серпня 2016 року із врахування довідки Офісу Генерального прокурора від 11 червня 2020 року №21-1198зп, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №763 станом на 15 грудня 2015 року, з вересня 2016 року по 22 березня 2021 року з врахуванням довідки Офісу Генерального прокурора від 11 червня 2020 року №21-1197зп, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 2016 року №488, станом на 03 серпня 2016 року;

- постановити окрему ухвалу в порядку передбаченому ст. 249 КАС України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року у заява ОСОБА_1 залишена без задоволення.

Не погоджуючись із викладеним в ухвалі рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року та зобов`язати суб`єкта владних повноважень Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, не на користь якого ухвалене судове рішення, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, перерахунок пенсії провести послідовно, з урахуванням достовірних (оновлених) даних (цифрових значень), підвищення сум грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 31 серпня 2016 року із врахування довідки Офісу Генерального прокурора від 11 червня 2020 року №21-1198зп, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №763 станом на 15 грудня 2015 року, з вересня 2016 року по 22 березня 2021 року з врахуванням довідки Офісу Генерального прокурора від 11 червня 2020 року №21-1197зп, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 2016 року №488, станом на 03 серпня 2016 року.

Перевіривши подану апеляційну скаргу, суд прийшов до висновку, що апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою не може бути відкрито з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

З наведеного випливає, що у процесуальному законі міститься пряма заборона на оскарження ухвал суду, які не передбачені ст. 294 КАС України, окремо від рішення суду.

При цьому судова колегія звертає увагу, що серед визначеного у ст. 294 КАС України переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, відсутня ухвала про залишення без задоволення заяви, поданої особою у порядку ст. 383 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Вимоги до такої заяви, а також строки її подання і документи, які можуть бути додані до неї, закріплені у частинах другій - четвертій наведеної статті.

Приписи ч. 5 ст. 383 КАС України передбачають, що у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Згідно ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції, виходячи із змісту приписів ст. 383 КАС України, вважає за необхідне зазначити, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Така заява повертається заявнику, якщо вона не відповідає вимогам, вказаним в ст. 383 КАС України, і таке повернення підлягає оскарженню, про що зазначено в ч. 5 цієї статті.

Також, виходячи із змісту ч. 6 ст. 383 КАС України, оскарженню підлягає й ухвала суду у разі задоволення цієї заяви, яка в такому випадку приймається у порядку ст. 249 КАС України.

Разом з тим, положеннями вказаної статті не передбачено можливості оскарження ухвали суду першої інстанції, якою встановлена відсутність протиправності дій відповідача.

Не передбачено оскарження такої ухвали, як було зазначено вище, і нормами ст. 294 КАС України.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку, що нормами Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено права апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції про залишення без задоволення (відмову у задоволенні) заяви, поданої у порядку ст. 383 КАС України.

Наведений висновок щодо застосування вказаних правових норм сформульований у постановах Верховного Суду від 11 липня 2019 року у справі №821/11/18, від 30 квітня 2020 року у справі №814/1171/17, від 10 липня 2020 року у справі № 816/1861/17, від 20 січня 2021 року у справі № 280/4632/18, від 07 грудня 2021 року у справі №420/5553/19.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне у відкритті апеляційного провадження відмовити та повернути апеляційну скаргу апелянту.

Керуючись ст. ст. 245, 248, 293, 294, 299, 321, 325, 383 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Повернути апелянту апеляційну скаргу та додані до неї матеріали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді І.В. Федотов

Є.В. Чаку