Справа № 752/10252/22
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/752/307/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття справи,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Панченко Олександра Олександрівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до Голосіївського районного суду міста Києва про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 09.08.2022 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення вигляді штрафу в сумі 20400 грн., про що винесено постанову про накладення на неї адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5731965.

Позивача було притягнуто до відповідальності за те, що він 09.08.2022 о 23-46 год. в м. Києві по вул. Смолича Юрія, буд. 80, керував транспортним засобом «Ягуар», н.з. НОМЕР_1 , без права керування транспортним засобом.

Вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки 02.08.2022 постановою Києво-Святошинського районного суду міста Києва по справі №369/4874/22 ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

На зазначену постанову було подано апеляційну скаргу, а тому вона не набрала законної сили, оскільки постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Таким чином, постанова від 02.08.2022 по справі №369/4874/22 набрала законної сили 12.08.2022, а тому ОСОБА_1 09.08.2022 мав право керувати транспортним засобом на підставі тимчасового дозволу на керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 .

Просила суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №5731965 від 09.08.2022 та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

22.08.2022 судом постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

07.06.2022 ОСОБА_1 був виданий тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами категорії В1, В серії НОМЕР_2 замість посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

02.08.2022 Києво-Святошинським районним судом міста Києва по справі №369/4874/22 ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

09.08.2022 відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №5731965 від 09.08.2022 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн.

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 09.08.2022 о 23-46 год. в м. Києві по вул. Смолича Юрія, буд. 80, керував транспортним засобом «Ягуар», н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, чим порушив п.2.1. (а) Правил дорожнього руху.

11.08.2022 адвокатом Панченко О.О. подано апеляційну скаргу на постанову від 02.08.2022 по справі №369/4874/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

25.08.2022 апеляційну скаргу на постанову від 02.08.2022 по справі №369/4874/22 Київським апеляційним судом було повернуто особі, яка її подала.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до п. 2.1. (а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст. 258 КУпАП, а також змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція).

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, частина друга статті 44-3, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП без складання відповідного протоколу відповідає вимогам ст.ст.222, 258 КУпАП та Інструкції.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.ст.75,76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідними доказами.

Проте відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не виконав свого обов`язку та не надав суду доказів щодо правомірності прийнятого ним рішення стосовно позивача, тому суд буде встановлювати наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги, оцінюючи докази надані представником позивача.

Судом встановлено, що 07.06.2022 ОСОБА_1 був виданий тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами категорії В1, В серії НОМЕР_2 замість посвідчення водія серії НОМЕР_3 , що відповідає приписам п.1 р. ХІІ Інструкції.

Так, п.3 р. ХІІ Інструкції визначено, що до винесення судом постанови у справі про адміністративне правопорушення та набрання нею законної сили поліцейський видає водієві тимчасовий дозвіл (додаток 9) на право керування транспортним засобом строком до трьох місяців з дати вилучення посвідчення.

Постанову стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП було винесено судом 02.08.2022, тому законної сили ця постанова набрала 25.08.2022 (в день повернення апеляційної скарги на постанову від 02.08.2022 по справі №369/4874/22).

Зазначене свідчить про те, що станом на 09.08.2022, коли позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом не почало діяти, а тому позивач не вважався особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тобто не був суб`єктом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, що має наслідком її скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення, отже позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вимога про розподіл судових витрат у позові не заявлялась.

Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 14, 72-77, 229, 241- 247, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАР №5731965 від 09.08.2022 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закрити провадження у справі.

Рішення може бути оскаржене в Шостому апеляційному адміністративному суді шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_4 .

Представник позивача: адвокат Панченко Олександра Олександрівна, місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в м. Києві, місцезнаходження: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 9.

Суддя Ж. І. Кордюкова