Справа № 580/3196/22
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 вересня 2022 року Справа № 580/3196/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Гаврилюку В.О. в адміністративній справі №580/3196/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подала позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо внесення недостовірної інформації в Особистий кабінет пенсіонера ОСОБА_1 про видачу пенсійного посвідчення 12 липня 2022р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області внести достовірну інформації в Особистий кабінет пенсіонера ОСОБА_1 щодо розгляду заяви від 14 червня 2022р.;

- стягнути на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10 000.

21.09.2022 позивач ОСОБА_1 подала заяву про відвід головуючого судді Гаврилюка В.О.

В обгрунтування заяви зазначила, що якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, водночас практика Європейського суду з прав людини (справи «Пуллар проти Сполученого королівства», «Томанн проти Швейцарії», «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції», «Дакторас проти Литви») наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це може бути розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, не задоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Також позивач посилається на рішення ВРП від 22.06.2020 № 1918/2дп/15-20, в якому зазначено, що законом прямо не визначено вичерпного переліку осіб, стосунки з якими виключають участь судді у кримінальному провадженні, проте наявність сумнівів у неупередженості судді можлива лише за наявності будь-яких відносин саме судді з учасником справи, та чи мають стосунки, що розглядаються, такі природу та ступінь, що можуть свідчити про упередженість суду, та аналогічний висновок Великої Палати Верховного Суду, зазначений в ухвалі від 04.02.2020

Отже, на думку позивача, ігноруючи висновки Великої Палати Верховного Суду, норми міжнародного права та матеріального права, суддя В. Гаврилюк, діючи у змові з колегами, протиправно наполягає на своїй участі у розгляді даної справи.

Дослідивши матеріали справи та заяву відповідача про відвід головуючому судді Гаврилюку В.О. від 21.09.2022, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відводу судді виходячи з наступного.

Згідно частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997) (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно частини першої статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод і інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Підстави для відводу судді передбачені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 цієї статті суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Отже у разі наявності обставин, які викликають сумнів щодо неупередженості або об`єктивності судді, такий суддя підлягає відводу.

Європейський суд з прав людини (відповідно до пунктів 49-52 рішення Європейського суду з прав людини справа Білуха проти України (Заява № 33949/02 від 09.11.2006) вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного

Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 передбачено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що, з одного боку, дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого - є можливістю для зловживань з боку недобросовісних учасників в реалізації механізму безпідставного затягування строків розгляду справи.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, позивач як на підстави відводу судді Гаврилюка В.О. посилається лише на приписи законодавства, практику Європейського суду з прав людини, правові позиції Великої Палати Верховного Суду України, рішення ВРП від 22.06.2020 № 1918/2дп/15-20, проте не наводить жодних фактичних обставин, які б свідчили про упередженість та небезсторонність судді Гаврилюка В.О, отже заява про відвід грунтується на припущеннях, тому є необгрунтованою.

Припущеннями є також твердження позивача про те, що суддя Гаврилюк В.О. діє у змові з колегами та протиправно наполягає на своїй участі у розгляді справи.

Посилання заявника на рішення ВРП від 22.06.2020 № 1918/2дп/15-20 суд вважає необґрунтованим, оскільки в ньому зазначено, що наявність сумнівів у неупередженості судді можлива лише за наявності будь-яких відносин саме судді з учасником справи. Водночас заява про відвід не містить жодних доводів та доказів існування будь-яких відносин головуючого судді Гаврилюка В.О. з позивачем чи відповідачем у даній справі.

Доводи позивача щодо того, що щонайменші сумніви в неупередженості судді є підставою для відводу судді, є необгрунтованими.

Так, ЄСПЛ у рішенні 15 жовтня 2009 року у справі «Мікаллеф проти Мальти» вказав, що «будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись» (Micallef. Malta, заява № 17056/06, § 98). У рішенні від 15 липня 2005 року у справі ж «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Отже при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аналогічний висновок зазначений в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №908/137/18.

Беручи до уваги, що позивач не вказала обставини, які б свідчили про можливу упередженість та необ`єктивність судді Гаврилюка В.О., суд дійшов висновку, що заява про відвід є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 від 21.09.2022 про відвід судді Гаврилюка В.О в адміністративній справі №580/3196/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди відмовити повністю.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Матеріали адміністративної справи №580/3196/22 повернути судді Черкаського окружного адміністративного суду Гаврилюку В.О.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий Алла РУДЕНКО