Справа № 160/20301/21
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 вересня 2022 року

м. Київ

справа №160/20301/21

адміністративне провадження № К/990/25717/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Тацій Л.В.,

суддів: Стеценка С.Г., Бучик А.Ю.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІНЗА» на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03.08.2022 у справі № 160/20301/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гінза» до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Янчука Сергія Володимировича про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гінза» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Янчука Сергія Володимировича, в якому просило:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Янчука Сергія Володимировича щодо несвоєчасного, з порушенням встановлених строків, розгляду: повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Гінза» про виявлення технічної помилки фізичною або юридичною особою з вх. № 69-216-04-2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:382:0057 від 03.03.2021; повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Гінза» про виявлення технічної помилки фізичною або юридичною особою з вх. № 72-216-04-2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:382:0058 від 03.03.2021;

- визнати протиправними та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Янчука Сергія Володимировича у вигляді: повідомлення про відмову в прийнятті заяв про виправлення технічних помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру за № 1/130821/04 від 13.08.2021; повідомлення про відмову в прийнятті заяв про виправлення технічних помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру за № 2/130821/04 від 13.08.2021;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області вчинити певні дії - повторно розглянути: повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Гінза» про виявлення технічної помилки фізичною або юридичною особою з вх. № 69-216-04-2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:382:0057 від 03.03.2021; повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Гінза» про виявлення технічної помилки фізичною або юридичною особою з вх. № 72-216-04-2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:382:0058 від 03.03.2021.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2022, яке залишене без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.08.2022, адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано прийняті державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Янчуком Сергієм Володимировичем: повідомлення про відмову в прийнятті заяв про виправлення технічних помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру за № 1/130821/04 від 13.08.2021; повідомлення про відмову в прийнятті заяв про виправлення технічних помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру за № 2/130821/04 від 13.08.2021; Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області розглянути: повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Гінза» про виявлення технічної помилки фізичною або юридичною особою з вх. № 69-216-04-2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:382:0057 від 03.03.2021; повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Гінза» про виявлення технічної помилки фізичною або юридичною особою з вх. № 72-216-04-2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:382:0058 від 03.03.2021.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Частиною 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо, не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Відповідно до частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Частиною ж шостою статті 12 КАС України визначено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, який, втім не є вичерпним.

Згідно з пунктом 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

З урахуванням того, що за предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження, тому з урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, колегія суддів вважає, що вищезгадану касаційну скаргу подано на судове рішення у справі незначної складності, яка була розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Однак, обґрунтовані посилання на наявність обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, у касаційній скарзі відсутні.

Касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи, підстави непогодження з рішенням суду апеляційної інстанції щодо встановлених обставин справи та застосування нормативно-правових актів.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Суд також враховує й правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в ухвалі щодо неприйнятності у справі Азюковська проти України (Azyukovska v. Ukraine) від 09 жовтня 2018 року (заява № 26293/18), в якій заявником оскаржувалась відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, Суд вказав, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 257, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІНЗА» на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03.08.2022 у справі № 160/20301/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гінза» до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Янчука Сергія Володимировича про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Надіслати заявнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач (підпис) Л.В. Тацій

Суддя (підпис) А.Ю. Бучик

Суддя (підпис) С.Г. Стеценко

Згідно з оригіналом

Помічник судді Ольга ЛЕВЧЕНКО

28.09.2022