Справа № 711/3307/22
Суддя: Демчик Р. В.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3307/22
Номер провадження2-а/711/45/22
РІШЕННЯ
26 вересня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого - судді Демчика Р.В.
при секретарі Кофановій А.О.,
за участі:
представника відповідача Колесник Н.І.,
відповідача Савонік Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за адміністративним позовомОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Черкаській області, начальника сектору ювенальної поліції Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області Савонік Т.М. про визнання протиправними дії та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Головного управління Національної поліції у Черкаській області про визнання протиправними дії та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Позов обґрунтовує тим, що 16.07.2022 року начальником сектору ювенальної поліції Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції Савонік Т.М. винесено постанову № 490183 по справі про адміністративне правопорушення.
З постанови вбачається, що 16.07.2022 о 14.30 години за місцем проживання в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 пригостив неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 алкогольними напоями, внаслідок чого неповнолітня ОСОБА_2 сп`яніла.
Вказує на те, що обставини справи зазначені поліцейським в постанові є сфабрикованими та не відповідають дійсності.
Вважає дії працівника поліції, який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення №490183 не законними з наступних причин
Так, було порушено процедуру розгляду адміністративної справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки не було складено протокол про адміністративне правопорушення. Крім того постанова була винесена не на місці вчинення правопорушення смт. Катеринопіль Звенигородського району Черкаської області, а у відділенні поліції в м. Ватутіне Звенигородського району Черкаської області. Працівником поліції не дотримано вимоги ч.5 ст. 258 КУпАП. Працівник поліції повинен дотримуватися вимог ст.283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи. Розгляд справи в Ватутінському відділенні поліції унеможливив виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин відповідної справи.
Незаконно розглянувши справу, відповідач не дав можливості позивачу скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, у т .ч. на використання правової допомоги, у повному обсязі.
Отже, відповідач виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.
Таким чином, з боку відповідача були допущені наступні порушення: відповідач незаконно розглянув справу у Ватутінському відділенні поліції, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи; позивач був позбавлений можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП; при розгляді справи відповідачем були порушені вимоги ст.ст. 258,278,279 КУпАП. Крім того вказує на відсутність доказів вчинення адміністративного правопорушення, що стали підставою для винесення оскаржуваної постанови.
На підставі наведеного просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №490183 від 16.07.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 180 КУпАП; закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; стягнути на його користь витрати, пов`язані із сплатою судового збору.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.07.2022 року відкрите провадження у справі.
12.08.2022 року до суду надійшов відзив ГУНП в Черкаській області на адміністративний позов ОСОБА_1 .
У відзиві представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову. посилаючись на те, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а ГУНП в Черкаській області як суб`єкт владних повноважень під час винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.08.2022 року, яка постановлена без виходу до нарадчої кімнати, до участі в справі як співвідповідача залучено начальника сектора ювенальної поліції Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції Савонік Т.М.
В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав. викладених у позові.
Представник відповідача ГУНП в Черкаській області проти задоволення позову заперечувала.
Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови начальника сектору ювенальної поліції Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції Савонік Т.М. від 16.07.2022 року серії ГАБІ №490183 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 180 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 136 грн.
Відповідно до вищевказаної постанови, 16.07.2022 року о 14:30 за місцем проживання АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 пригостив неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 алкогольним напоєм, внаслідок чого неповнолітня ОСОБА_2 сп`яніла.
Так, зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ( ст. 7 КУпАП).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.
Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
В оскаржуваній постанові зазначено поліцейським, що 16.07.2022 року о 14:30 за місцем проживання АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 пригостив неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 алкогольним напоєм, внаслідок чого неповнолітня ОСОБА_2 сп`яніла, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 180 КУпАП.
Відповідно до ст. 180 КУпАП доведення неповнолітнього до стану сп`яніння батьками неповнолітнього, особами, які їх замінюють, або іншими особами - тягне за собою накладення штрафу від шести до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 180 КУпАП, полягає у доведенні неповнолітнього до стану сп`яніння батьками неповнолітнього, особами, які їх замінюють, або іншими особами. Неповнолітніми вважаються громадяни віком до 18 років. Доведення неповнолітнього до стану сп`яніння це активні дії (безпосереднє розливання, пригощання) чи бездіяльність (не реагування на активні дії інших осіб) сторонніх осіб, наслідком яких стало його сп`яніння.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків, характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.
Суб`єктами правопорушення можуть бути батьки неповнолітнього, особи, які їх замінюють, або інші особи, яким виповнилося 18 років.
Слід зазначити, що Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року передбачений Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення.
Згідно розділу IV цієї Інструкції, розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюють уповноважені посадові особи органів поліції відповідно до статті 222 КУпАП.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.
Справа про адміністративне правопорушення відповідно до частини першої статті 268 КУпАП розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Уповноважені посадові особи органів поліції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до статті 278 КУпАП вирішують такі питання: чи належить до їх компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвокатів.
Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка постанови по справі про адміністративне правопорушення, на якому проставлено відповідні серію і номер.

Бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

При винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема:

у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка винесла постанову» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції (повністю, без скорочень);

у графі «установив» - число, місяць, рік, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи;

у графі «ураховуючи, що гр-нин(ка)» - прізвище та ініціали правопорушника;

у графі «постановив» - уповноважена посадова особа органу поліції з урахуванням та зазначенням обставин, що пом`якшують (стаття 34 КУпАП) чи обтяжують (стаття 35 КУпАП) відповідальність за адміністративне правопорушення, зазначає прийняте у справі рішення.

У справі про адміністративне правопорушення посадова особа органу поліції, яка її розглядає, відповідно до статті 284 КУпАП виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про закриття справи.

Судом встановлено, що поліцейським під час складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності дотриманні вимоги КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Так, поліцейським під час розгляду адміністративної справи надана належна оцінка доказам, а сам: електронному рапорту ЄО № 6997 від 16.07.2022, протоколу прийняття заяви від ОСОБА_4 від 16.07.2022, заяві ОСОБА_4 , поясненню неповнолітньої ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , свідоцтву про народження неповнолітньої ОСОБА_2 , висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння неповнолітньої ОСОБА_2 від 16.07.2022, поясненню ОСОБА_1 від 16.07.2022 року, рапорту начальника СЮП Звенигородського РВП ГУНП.

Також суд враховує ту обставину, що неповнолітня ОСОБА_2 в своїх поясненнях від 16.07.2022 року прямо вказала на те, що позивач, який представлявся їй ОСОБА_5 , пригощав її слабоалкогольними напоями.

При цьому ОСОБА_1 достовірно було відомо про те, що ОСОБА_2 є неповнолітньою, про що він зазначає у своїй позовній заяві.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 180 КУпАП повністю підтверджується матеріалами, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, які були досліджені судом в судовому засіданні.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що відповідач незаконно розглянув справу у Ватутінському відділенні поліції, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, виходячи з наступного

Відповідно до ст.276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування.

Вказане вбачається з Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, в якому зазначено, що: «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Пунктом 2.3 вказаного Рішення передбачено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Разом з тим розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника відповідно до статті 276 КУпАП у строки, визначені статтею 277 КУпАП.

У випадках, передбачених частиною першою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції національної поліції.

Судом встановлено, що зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_2 . Зі слів позивача, будинок АДРЕСА_1 належить його кумові. Також позивач зазначив, що він періодично перебуває у вказаному будинку.

Також встановлено, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена начальником сектору ювенальної поліції Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області в м. Ватутіне.

Місто Ватутіне територіально відноситься до Звенигородського району Черкаської області. Звенигородський РВП підпорядковується начальнику ГУНП та здійснює повноваження Національної поліції України на території обслуговування до якої, серед інших входять м. Звенигородка, Звенигородський район, смт. Катеринопіль, Катеринопільський район.

А тому поліцейським правомірно винесено постанову в м. Ватутіне Звенигородського району Черкаської області.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі наведеного, суд приходить до висновку що постанова про від 16.07.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 180 КУпАП є законною та обґрунтованою, винесена уповноваженою на те особою з урахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для її скасування.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, ч.1,ч.5,ч.9,12,ч.13ст.96, 245, 247, 251, 256, 280, 288, 288, 293 КУпАП, ст.ст. ст.ст.2, 19, 46, 157,241-244,246,286 КАС України , суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Черкаській області, начальника сектору ювенальної поліції Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області Савонік Т.М. про визнання протиправними дії та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого адміністративного апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Головуючий: Р.В.Демчик

Повне судове рішення складене 26.09.2022 року

Головуючий: Р. В. Демчик