Справа № 640/17911/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року місто Київ № 640/17911/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до проГоловного управління Національної поліції у місті Києві визнання протиправними та скасування наказів від 15.06.2020 №426 о/с та від 09.06.2020 №495, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у місті Києві, в якій просить суд (з урахуванням уточненої позовної заяви (вх. від 17.08.2020 №03-14/117562/20)):

- визнати незаконними і скасувати Наказ Головного управління Національної поліції у місті Києві від 15.06.2020 №426 о/с "Щодо особового складу" та Наказ Головного управління Національної поліції у місті Києві від 09.06.2020 №495 "Про застосування дисциплінарного стягнення до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 " як його правову підставу;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора інженерно-технічного взводу роти швидкого реагування полку патрульної служби поліції особливого призначення полку патрульної поліції особливого призначення "Київ" - з моменту звільнення 15.06.2020;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у місті Києві суму грошового утримання за весь період вимушеного прогулу ОСОБА_1 , а також невиплачене грошове утримання за останній місяць роботи.

В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначив про те, що оскаржувані накази є незаконними, необгрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки відсутність позивача на робочому місці в періоди з 18.05.2020 по 22.05.2020 та з 26.05.2020 по 28.05.2020, що стало підставою для його звільнення, була зумовлена станом його здоров`я, однак відповідач зазначених аргументів не взяв до уваги та всупереч нормам чинного законодавства прийняв Наказ від 09.06.2020 №495 "Про застосування дисциплінарного стягнення до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 " та Наказ від 15.06.2020 №426 о/с "Щодо особового складу". Разом з тим, представником позивача наголошено на тому, що службове розслідування відносно позивача відбулось без належного повідомлення і без забезпечення йому належного права на захист, зокрема, права на правову допомогу адвоката.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.08.2020 (суддя Шрамко Ю.Т.) позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Позивач у встановлені судом строки усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.08.2020 (суддя Шрамко Ю.Т.) відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправними скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 28.09.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній заперечує проти позовних вимог та зазначає про те, що всі, без винятку, дії посадових осіб суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції у місті Києві, що пов`язані з підготовкою та виданням наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, були вчинені з неухильним дотриманням вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України "Про Національну поліцію"та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність працівників поліції.

Відповідач вказав на те, що підставою призначення та проведення служового розслідування відносно позивача стали рапорти та Акти "Про відсутність на службі" інспектора інженерно-технічного взводу роти швидкого реагування полку патрульної поліції служби поліції особливого призначення "Київ" старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Також відповідач пояснив, що у ході проведення службового розслідування встановлено, що інспектор інженерно-технічного взводу роти швидкого реагування полку патрульної служби поліції особливого призначення "Київ" старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не вийшов на службу без поважних причин: 18.05.2020, 19.05.2020, 20.05.2020, 21.05.2020, 22.05.2020, 26.05.2020, 27.05.2020 та 28.05.2020, чим порушив вимоги пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та вимоги пунктів 4, 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. На думку відповідача, сам факт неодноразового звернення позивач до лікарів не звільняє останнього від несення служби відповідно до затвердженого графіку. Більше того, єдиним офіційним та законним документом який звільняє поліцейського від несення служби є Довідка про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України, форма якої затверджена наказом МВС України від 23.03.2016 № 201.

Таким чином, відповідач вважає, що він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, а відтак, відсутні підстави для визнання протиправними та скасування наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 09.06.2020 № 295 в частині застосування до інспектора інженерно-технічного взводу роти швидкого реагування полку патрульної служби поліції особливого призначення «Київ» Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді, справу в порядку п.п. 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду передано на повторний автомазитований розподіл справ між суддями.

Відповідно до частини дев`ятої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у визначених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з протоколом повтороного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №640/17911/20 передано на розгляд судді Іщуку І.О.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.05.2022 адміністративну справу №640/17911/20 прийнято до провадження суддею Іщуком І.О. в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Частиною другою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої, другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Наказу Національної академії внутрішніх справ України від 11.11.2017 №202 о/с ОСОБА_1 прийнято на службу до Національної поліції України.

До керівництва полку патрульної служби поліції особливого призначення «Київ» Головного управління Національної поліції у місті Києві 22.05.2020 надійшли рапорти т.в.о. командира роти швидкого реагування полку ПСПОП «Київ» Головного управління Національної поліції у місті Києвіі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про те, що інспектор інженерно-технічного взводу роти швидкого реагування полку патрульної служби поліції особливого призначення «Київ» старший лейтенант поліції ОСОБА_1 був відсутній на службі без поважних причин з 18.05.2020 по 22.05.2020, про що складено акти про відсутність на службі: від 18.05.2020 №178/125/41-2020; від 19.05.2020 №179/125/41-2020; від 20.05.2020 №180/125/41-2020; від 21.05.2020 №181/125/41-2020; від 22.05.2020 №182/125/41-2020.

Крім того, 28.05.2020 до керівництва полку патрульної служби поліції особливого призначення «Київ» Головного управління Національної поліції у місті Києві надійшли рапорти командира роти швидкого реагування полку патрульної служби поліції особливого призначення «Київ» Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про відсутність на службі без поважних причин з 26.05.2020 по 28.05.2020 інспектора інженерно-технічного взводу роти швидкого реагування полку патрульної служби поліції особливого призначення «Київ» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , що зафіксовано актами: від 26.05.2020 №185/125/41-2020; від 27.05.2020 №186/125/41-2020; від 28.05.2020 №188/125/41-2020.

На підставі Наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві від 28.05.2020 №905 відповідачем проведено у формі письмового провадження службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни інспектором інженерно-технічного взводу роти швидкого реагування полку патрульної служби поліції особливого призначення "Київ" старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

Відповідно до Акта від 30.05.2020, складеного начальником штабу полку патрульної служби поліції особливого призначення "Київ" старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , у присутності: заступника командира полку з ЛМТЗ, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 ; помічника чергового чергової частини штабу старшого сержанта поліції ОСОБА_6 ; інспектора роти швидкого реагування, капітана поліції ОСОБА_7 ; заступника командира роти №2 капітана поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_1 відмовився надати пояснення дисциплінарній комісії з приводу його відсутності на службі.

За наслідками проведення службового розслідування заступником Голови Національної поліції України - начальником Головного управління Національної поліції у місті Києві генералом поліції третього рангу Андрієм Крищенком 04.06.2020 затверджено Висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни.

Так, у ході проведення службового розслідування встановлено, що інспектор інженерно-технічного взводу роти швидкого реагування полку патрульної служби поліції особливого призначення "Київ" старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не вийшов на службу без поважних причин: 18.05.2020, 19.05.2020, 20.05.2020, 21.05.2020, 22.05.2020, 26.05.2020, 27.05.2020 та 28.05.2020, чим порушив вимоги пункту 1 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", вимоги пунктів 4 і 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Наказом Головного управління Національної поліції у місті Києві від 09.06.2020 №295 за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився в порушенні вимог пункту 1 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", вимог пунктів 4 і 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції Національної поліції України, застосовано до інспектора інженерно-технічного взводу роти швидкого реагування полку патрульної служби поліції особливго призначення "Київ" Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

На підставі Наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві від 09.06.2020 №295 "Про застосування дисциплінарного стягнення до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 " відповідачем прийнято Наказ від 15.06.2020 №426 о/с, яким відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора інженерно-технічного взводу роти швидкого реагування полку патрульної служби поліції особливого призначення "Київ", 15 червня 2020 року, встановивши щомісячну премію за червень 2020 року в розмірі 0 відсотків.

Із вказаними наказами відповідача позивач не погоджується, оскільки вважає, що не вчиняв дисциплінарного проступку, за який передбачено такий вид дисциплінарної відповідальності, як звільнення з посади, а тому просить суд скасувати накази від 09.06.2020 №295, від 15.06.2020 №426 о/с та поновити на посаді, з якої його звільнено.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Згідно із частиною першою статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною першою статті 18 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частиною першою статті 19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

У відповідності до приписів статті 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Закон України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Закон № 2337-VIII).

Згідно із частинами першою, другою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону №2337-VIII за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Частиною першою статті 12 Закону № 2337-VIII передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно із частиною першою статті 13 Закону № 2337-VIII дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

При цьому, згідно з частиною другою статті 13 Закону №2337-VIII дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

В контексті положень частини третьої статті 13 Закону № 2337-VIII до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Положеннями статті 14 Закону № 2337-VIII встановлено наступне.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до положень статті 16 Закону № 2337-VIII службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Як вбачається з матеріалів справи, службове розслідування, за наслідками якого відповідачем прийнято оскаржувані накази, розпочато відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві від 28.05.2020 №05.

Таким чином, службове розслідування відносно позивача розпочато з урахуванням підстав, визначених положеннями Закону № 2337-VIII.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із проходженням позивачем служби в поліції, яка відповідно до частини 1 статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" є державною службою особливого характеру.

При цьому, судом встановлено, що позивача було звільнено зі служби у зв`язку з вчиненням ним дисциплінарного проступку, який виразився в порушенні вимог пункту 1 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", вимог пунктів 4 і 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

З матеріалів справи вбачається, що аргументи позивача фактично зводяться до того, що відповідач під час прийняття рішення (оскаржуваних наказів) про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби не дотримався вимог Дисциплінарного статуту та не врахував те, що відсутність позивача на службі пов`язана зі станом здоров`я позивача.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами службового розслідування, що до керівництва полку патрульної служби поліції особливого призначення «Київ» Головного управління Національної поліції у місті Києві 22.05.2020 надійшли рапорти т.в.о. командира роти швидкого реагування полку ПСПОП «Київ» Головного управління Національної поліції у місті Києвіі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про те, що інспектор інженерно-технічного взводу роти швидкого реагування полку патрульної служби поліції особливого призначення «Київ» старший лейтенант поліції ОСОБА_1 був відсутній на службі без поважних причин з 18.05.2020 по 22.05.2020.

Згідно з рапортами Т.в.о. командриа роти швидкого реагування полку ПСПОП "Київ" ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 18.05.2020, від 19.05.2020, від 20.05.2020, від 21.05.2020, від 22.05.2020 позивач був відсутній на службі в період з 18.05.2020 по 22.05.2020.

Факт відсутності позивача на службі зафіксовано актами від 18.05.2020 №178/125/41-2020, від 19.05.2020 №179/125/41-2020, від 20.05.2020 №180/125/41-2020, від 21.05.2020 №181/125/41-2020, від 22.05.2020 №182/125/41-2020.

Крім того, до керівництва полку патрульної служби поліції особливого призначення «Київ» Головного управління Національної поліції у місті Києві надійшли рапорти командира роти швидкого реагування полку патрульної служби поліції особливого призначення «Київ» Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про відсутність на службі без поважних причин з 26.05.2020 по 28.05.2020 інспектора інженерно-технічного взводу роти швидкого реагування полку патрульної служби поліції особливого призначення «Київ» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , що зафіксовано актами від 26.05.2020 №185/125/41-2020, від 27.05.2020 №186/125/41-2020 та від 28.05.2020 №188/125/41-2020.

Відповідно до Висновку службового розслідування від 04.06.2020 командиром роти швидкого реагування полку патрульної служби поліції особливого призначення "Київ" ГУНП у м. Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 29.05.2020 засобами технічного зв`язку ОСОБА_1 надсилались повідомлення про прибуття 30.05.2020 об 11.00 год. на засідання дисциплінарної комісії за адресою: АДРЕСА_1 для надання пояснень з вищевказаного приводу, однак у зазначений час останній не прибув.

Матеріалами службового розслідування встановлено, що 30.05.2020 капітаном поліції ОСОБА_10 було доведено до відома позивача інформацію з приводу надання пояснень про факт його відсутності на службі в період з 18.05.2020 по 22.05.2020 та з 26.05.2020 по 28.05.2020.

Позивач письмових пояснень 30.05.2020 щодо відсутності його на службі в період з 18.05.2020 по 22.05.2020 та з 26.05.2020 по 28.05.2020 не надав, що підтверджується актом про відмову від надання пояснень ОСОБА_1 від 30.05.2020 №189/125/41-2020.

Отже, у ході проведення службового розслідування встановлено, що позивач був відсутній на службі без поважних причин в період з 18.05.2020 по 22.05.2020 та з 26.05.2020 по 28.05.2020, чим порушив вимоги пункту 1 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", вимоги пунктів 4 і 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Представник позивача зауважив, що невихід на службу позивача був зумовлений саме станом його здоров`я, проте даний аргумент відповідачем не було взято до уваги.

До матеріалів справи позивачем долучено копію Виписки №3827 із медичної картки стаціонарного ховорого, яка свідчить про те, що позивач в період з 12.05.2020 по 15.05.2020 (16.05.2020 явка у поліклініку) перебував на лікарняному.

Суд зазначає, що копією зазначеної виписки не підтверджується саме факт відсутності позивача на службі в період з 18.05.2020 по 22.05.2020 та з 26.05.2020 по 28.05.2020, а Виписка №3827 не може свідчити про поважність причин такої відсутності у вказані вище періоди служби.

Поряд з цим, позивач в обгрунтування позовних вимог повідомив про те, що за 2020 рік він неодноразово звертався до ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по м. Києву» та проходив лікування в наступні періоди: 04.03.2020 - урологія; 06.05.2020 - хірургія; 10.03.2020 - онкологія; 04.05.2020 - неврологія; 04.05.2020 - травматологія; 05.05.2020 - офтальмологія; 05.05.2020 - неврологія; 06.05.2020 - неврологія; 06.05.2020 - терапія; 07.05.2020 - терапія 2; 07.05.2020 - неврологія; 08.05.2020 - неврологія; 27.05.2020 - неврологія; 27.05.2020 - терапія2; 16.06.2020 - терапія 2; 16.06.2020 - неврологія.

З листа ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по м. Києву від 10.07.2020 №33/31-4аз вбачається, що за період березень-червень 2020 року позивач звертався до ТМО за медичною допомогою.

Однак, суд звертає увагу, що факт такого звернення не може свідчити та підтверджувати тимчасову непрацездатність поліцейського, зокрема, позивача, оскільки, як наголосив відповідач, єдиним офіційним та законним документом, який звільняє поліцейського від несення служби є довідка про тимчасову непрацездатність поліцейського, форма якої затверджена Наказом МВС України від 23.03.2016 №201.

Матеріалами справи не підтверджено, а судом не встановлено, що довідка про тимчасову непрацездатність, встановленого Наказом від 23.03.2016 №201 зразка, була подана відповідачеві до початку проведення службового розслідування, за наслідками якого було прийнято оскаржувані накази.

Суд наголошує на тому, що відсутність на місці несення служби з поважних причин повинна бути належним чином документально оформлені, а саме листком непрацездатності, який є єдиним офіційним документом, що дозволяє бути відсутнім на роботі у зв`язку із хворобою.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах по справі № 815/810/18 від 31.07.2019 року, по справі № 805/1126/18-а від 16.04.2018 року.

Однак, позивачем жодних доказів поважності відсутності на службі не надано. Тому суд приходить до висновку, що відповідачем доведено та підтверджено наявність скоєння позивачем дисциплінарного проступку, який полягав у відсутності позивача на службі в період з 18.05.2020 по 22.05.2020 та з 26.05.2020 по 28.05.2020 без обгрунтованих на те підстав.

Одночасно з цим, Висновком службового розслідування від 04.06.2020 встановлено, що в травні 2020 року відділом інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції у м. Києві проведено службове розслідування за фактом реєстрації в ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

У ході проведення зазначеного службового розслідування встановлено, що 24.04.2020 слідчим відділом Гайсинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за заявою громадянина ОСОБА_11 розпочато кримінальне провадження № 0000161 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України, за фактом спричинення останньому тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , досудове розслідування у якому на даний час триває.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 07.11.2019 по справі №826/1670/18, сам по собі висновок службового розслідування - це документ, який складається за результатами службового розслідування, містить правову оцінку виявлених фактів та обставин, дій чи бездіяльності осіб рядового і начальницького складу, висновки та пропозиції.

Висновки та пропозиції із зазначенням міри юридичної відповідальності, в даному випадку, щодо накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення, приймаються посадовими особами на підставі юридичних фактів і норм права.

З наведеного вбачається, що висновки службового розслідування є самостійною підставою для накладення дисциплінарного стягнення.

При цьому, приймаючи оскаржувані накази та застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі службив поліції відповідач керувався матеріалами, зібраними під час службового розслідування, розпочатого згідно з наказом від від 28.05.2020 №905.

Отже, аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, з огляду на що накази Головного управління Національної поліції у м. Києві від 09.06.2020 №495 та від 15.06.2020 №426 о/с винесені відповідачем в межах, на підставі та у спосіб, що визначені чинним законодавством.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи, що у задоволенні позову позивача відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

cуд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.