Справа № 160/6195/22
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2022 року Справа № 160/6195/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення,-
29 квітня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення.
Ухвалою суду від 04 травня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду, шляхом надання до суду: уточненої позовної заяви із приведенням прохальної частини позову у відповідність до вимог ч. 5 ст. 160 КАС України; копії рішення військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 від 26.02.2022 про призов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу, на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022.
На виконання ухвали суду від 04.05.2022 року представник позивача адвокат Луговий Б.В. надав до суду 19.07.2022 року заяву про усунення недоліків позовної заяви разом із уточненою позовною заявою, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ № 42 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 від 26.02.2022 року в частині призову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу, на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за ст. 46а Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, а тому 26.02.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_4 , виходячи з його стану здоров`я, у призові на військову службу за мобілізацією позивачу відмовив. У зв`язку з чим 26.02.2022 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 та в той же день позивача було направлено для проходження медичного огляду, за результатами якого позивача визнано придатним до військової служби та 26 лютого 2022 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 прийнято рішення про призов позивача на військову службу на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 та направлено його для проходження служби до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окрема механізована бригада « ІНФОРМАЦІЯ_5 »). Позивач не погоджується із результатами та висновками обстеження і медичного огляду, вважає, що його призов є протиправним, сформованим без проведення належного медичного огляду та обстеження, а також необґрунтованим.
Ухвалою суду від 28.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
24.08.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечив проти позовних вимог, зазначаючи, що 26.02.2022 позивач самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 та повідомив, що не має скарг на стан здоров`я. 26.02.2022 співробітниками відповідача ОСОБА_1 був направлений для проходження військово-лікарської експертизи, за результатами якої складено висновок про придатність позивача до військової служби. Пояснює, що позивач при добровільному призові на військову службу під час мобілізації не надавав відповідачу документів, які б підтверджували його захворювання. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.
Ухвалою суду від 24.08.2022 у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження відмовлено.
Відповідно до частини 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з частиною 1 статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частиною 4 статті 243 КАС України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, про що свідчить копія паспорта громадянина України № НОМЕР_3 від 24.09.2018.
Згідно з тимчасовим посвідченням № НОМЕР_4 (замість військового квитка), 25.03.2010 року військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_6 позивач був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за ст. 46а Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402.
Як слідує з наданої позивачем медичної документації, зазначене рішення було прийнято ВЛК у зв`язку з перенесеним позивачем захворюванням - булльозна хвороба правої легені, спонтанний пневмоторакс справа, у зв`язку з чим йому було проведено лобектомію справа (тобто видалення частини легені).
Через військову агресію з боку Російської Федерації проти України, 26 лютого 2022 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_1 , колишній ІНФОРМАЦІЯ_8 ), в якому перебував на військовому обліку до 23.08.2012, однак, через його стан здоров`я ІНФОРМАЦІЯ_4 у призові на військову службу за мобілізацією позивачу відмовив.
Суд зауважує, що у тимчасовому посвідченні № НОМЕР_4 (замість військового квитка) записи ІНФОРМАЦІЯ_7 від 26.02.2022 відсутні.
26.02.2022 ОСОБА_1 добровільно без виклику прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 та на підставі Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 співробітниками відповідача позивач був направлений для проходження військово-лікарської комісії на визначення придатності до військової служби відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом МОУ №402 від 14.08.2008 року.
Згідно з карткою обстеження та медичного огляду, позивач був оглянутий наступними лікарями: терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, ЛОРом, дерматовенерологом, психіатром.
Результатом проходження військово-лікарської експерти при ІНФОРМАЦІЯ_9 став висновок про придатність позивача до військової служби.
Як вказує відповідач, результат медичного огляду було занесено до відповідного протоколу № 10 від 26.02.2022, який міститься у журналі - Книзі протоколів ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 від 26.02.2022 року №42 «Про призов військовозобов`язаних запасу по загальній мобілізації» згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» з 26 лютого 2022 року призвано нижчепойменованих військовозобов`язаних запасу, які у добровільному порядку прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем реєстрації, а також з інших регіонів країни, відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, та направлено до Команди А1962 смт. Черкаське Новомосковського району, Дніпропетровської області рядового ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вважаючи наказ від 26.02.2022 №42 в частині призову позивача на військову службу протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, серед яких відповідно до статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку з військовою агресією Російською Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022 строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, востаннє з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.
Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено про оголошення та проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі Закон №3543-ХІІ).
У статті 1 Закону №3543-ХІІ визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до частини восьмої статті 4 Закону №3543-ХІІ, з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
На час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, зупиняється.
Згідно з абзацом другим частини першої статті 22 Закону №3543-ХІІ, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Відповідно до частини третьої статті 22 Закону №3543-ХІІ, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України (частина п`ята статті 22 Закону №3543-ХІІ).
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).
За змістом частин першої-третьої статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
В частині сьомій статті 1 Закону № 2232-XII закріплено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Згідно з частиною дев`ятою статті 1 № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;
призовники - особи, приписані до призовних дільниць;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України.
Відповідно до частини десятої статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.
Згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Згідно з пунктом 1.3 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться військово лікарською комісією з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення № 402, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Питання медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період регламентує глава 3 розділу II Положення №402, яка містить такі пункти:
3.1. Медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.
3.2. Військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення.
Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, отоларинтологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.
3.8. За статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов:
"Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час";
"Обмежено придатний до військової служби";
"Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)";
"Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)";
"Придатний до військової служби".
Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.
Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов:
"Придатний до військової служби";
"Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)";
"Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку".
Відповідно до картки обстеження та медичного огляду позивача (за формою згідно з додатком 13 до Положення №402), останній під час медичного огляду 26.02.2022 був оглянутий лікарями військово-лікарської комісії, а саме: терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, ЛОРом, дерматовенерологом, психіатром. Під час медичного огляду було постановлено, що позивач здоровий.
Позивач вказує, що ОСОБА_1 має захворювання, за яких міг бути визнаним непридатним до військової служби, зокрема, у зв`язку з видаленням частини легені.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, що під час прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач повідомив та надав відповідачу належний документ на підтвердження наявності у нього захворювання, за якого він не підлягав призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Позивачем не надано до суду належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження умисного ігнорування посадовими особами відповідача щодо наявності у нього факту операційного втручання на легені.
Також, суд звертає увагу не те, що позивач сам добровільно прибув та звернувся до відповідача із наміром: «допомогти доступними йому способами обороні Україні від збройної агресії Російської Федерації», як він зазначив у своїй позовній заяві.
Також, матеріали справи не містять доказів, що при направленні для проходження експертизи ВЛК позивач повідомляв про інформацію про свої захворювання, або подавав заяви чи скарги з приводу поганого стану свого фізичного здоров`я.
На підставі викладеного суд доходить до висновку, що позивачем під час його медичного огляду ВЛК не було надано медичних документів, які б підтверджували наявність у нього захворювань, які передбачені ст. 46а Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби.
Суд зауважує, що відповідно до пункту 2.4.10 Положення №402 постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у Центральну військово-лікарську комісію (ЦВЛК) або у судовому порядку.
Отже, у разі наявності сумніву щодо правильності висновку ВЛК щодо придатності до військової служби, або ж незгоди призовника з таким рішенням, позивач мав право звернутись до ЦВЛК для перегляду відповідного висновку або до суду.
Між тим, судом не було встановлено обставин щодо оскарження позивачем постанови ВЛК про придатність позивача до військової служби як до ЦВЛК, так і до суду. Тому, підстав вважати, що таке рішення ВЛК є протиправним чи за суттю, чи за процедурою його прийняття наразі суд не вбачає.
Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що позивач не позбавлений права клопотати перед Призовною комісією та/або військовим комісаром про його повторний огляд, у разі якщо після первинного огляду були встановлені обставини, що свідчать про наявність у позивача захворювань, які унеможливлюють його призов на військову службу за станом здоров`я.
Крім того, суд встановив, що для остаточного визначення стану здоров`я ОСОБА_1 командиром військової частини НОМЕР_5 видано відповідне направлення № 1257 від 31.07.2022 для проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби.
В свою чергу, визначення стану здоров`я призовника щодо придатності до військової служби відноситься до компетенції саме ВЛК, а суд не має повноважень підміняти орган, до компетенції якого віднесено прийняття таких рішень.
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що під час прийняття спірного рішення відповідач діяв обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення при прийнятті рішення, у зв`язку з чим спірне рішення скасуванню не підлягає.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ; АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ; АДРЕСА_3 ) про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева