Справа № 400/5440/21
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 р. № 400/5440/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, вул. Космонавтів, 61, м.Миколаїв, 54056,

про:визнання протиправною та скасування постанови від 10.06.21 р. № 281692,

ВСТАНОВИВ

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі - відповідач) з вимогою визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 10.06.2021р. № 281692.

Ухвалою від 20.0.8202р. суд призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

В обгрунтування своєї позиції, позивач зазначив про те, що винесена відповідачем постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки ФОП ОСОБА_1 не є «автомобільним перевізником», так як транспортний засіб передано по договору позички №01/02-2019 від 02.02.2019 року іншій особі; а дозвіл на перевезення подільного вантажу не видасться взагалі, а рух транспортного засобу з подільним вантажем взагалі забороняється. Також позивач вказав те, що ознайомившись з матеріалами адміністративного правопорушення, встановив те, що там були відсутні товарно-транспортні накладні, та не зрозуміло з яких джерел посадові особи вирішили, що саме позивач був «автомобільним перевізником» у даному випадку. Крім того, для позивача є не зрозумілим те, з яких джерел посадовими особами відповідача було вирішено маршрут транспортного засобу та встановлена відстань, яка суттєво впливає на нарахування плати за проїзд. Позовні вимоги позивач просив задовольнити повністю.

У відзиві на позов відповідач вказав, що відповідно до якого Укртрансбезпека здійснює свої повноваження як безпосередньо, так і через територіальні органи. За результатами перевірки 20.04.2021р. посадовими особами Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0065122, що в подальшому стало підставою для винесення Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки постанови про накладення штрафу на позивача від 03.06.2021р. В задоволенні позову відповідач просив відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 262 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

12.04.2021 року посадовими особами Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт автомобіля RENAULT MAGNUM 500, д/н НОМЕР_1 з напівпричепом марки REISCH RSBS-35-24 LK, д/н НОМЕР_2 , про що складено акт № 263958 від 12.04.2021р.

В акті №263958 зафіксовано, що 12.04.2021р. на автодорозі Н-14 "Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв" проведено перевірку автомобіля RENAULT MAGNUM 500, д/н НОМЕР_1 з напівпричепом марки REISCH RSBS-35-24 LK, д/н НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 . Перевіркою виявлено порушення абз.15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон № 2344), а саме: перевищення вагових норм на одиничну вісь понад 10%, але не більше 20%.

Того ж дня складено Акт №0071026 про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів, розрахунок № 0071026 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 12.04.2021р.

Згідно Акту № 0071026 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідці про результати зважування (чек/квитанція) фактична вага транспортного засобу з вантажем, що перевірявся становить 43520кг.

При цьому, суд зауважує, до матеріали справи не містять довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю, яка складається посадовими особами безпосередньо під час здійснення перевірки транспортного засобу, та в якій вказується фактична вага вантажу на кожну вісь окремо й загальна вага транспортного засобу.

19.05.2021р. відповідачем на адресу ФОП ОСОБА_1 направлено запрошення на розгляд справи за актом № 263958 про скоєння порушення законодавства про автомобільний транспорт у Кіровоградській області.

10.06.2021р. відповідачем винесено Постанову №281692 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою на позивача накладено штраф в розмірі 17000,00грн. за порушення абз.15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" та яку направлено на адресу позивача.

Судом встановлено, що відповідно до Акту № 0071026 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 12.04.2021р. фактична вага транспортного засобу з вантажем, що перевірявся становить 43520т, що не перевищує в даному випадку 20% встановлених габаритно-вагових норм транспортного засобу.

Крім того, судом встановлено, що посадовими особами Укратрансбезпеки при проведенні перевірки транспртного засобу 12.04.2021р. допустили порушення в процедурі оформлення документів такої перевірки, а саме не склали 12.04.2021р. довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 8 вказаного Положення).

У відповідності до ст. 60 Закону № 2344 адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт застосовуються до автомобільних перевізників.

Отже, відповідно до Закону № 2344 суб`єктом порушення законодавства про автомобільний транспорт виступає автомобільний перевізник.

За визначенням ст. 1 Закону № 2344 автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

При цьому відповідно до ст. 1 "Правил дорожнього руху України" власником транспортного засобу є фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб та має на це відповідні документи.

Отже, законом чітко визначено відмінність між особою яка володіє майновими правами на транспортний засіб та особою, яка використовує його або безпосередньо, або через водія (іншу юридичну особу) для здійснення перевезень.

Таким чином, власник транспортного засобу та перевізник можуть бути як однією особою, так і різними.

Форма, а також визначення товарно-транспортної накладної встановлені Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 р. № 363 (далі - Правила № 363).

За визначенням п. 1 Правил № 363 товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Позивач не є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, оскільки матеріалами справи не доведено того, що перевізником вантажу 12.04.2021р. був саме ФОП ОСОБА_1 .

Як вказав позивач в позові, транспортний засіб, що перевірявся 12.04.2021р. на а/д Н-14 "Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв" пербував на той час в користуванні ОСОБА_3 , на підтвердження чого надав договір позички від 02.02.2019р. № 01/02-2019.

Крім того, відповідно до акту № 0071026 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів перевіряючими зафіксовано маршрут руху із ззаначенням пройденої відстані дорогами загального користування - "Черкаська область, с.Яснозіря - м.миколаїв, 350 км", на підставі чого посадовими особами кртрансбезпеки зроблено розрахунок плати за проїзд. Проте, суд зауважує, що належних доказів (товарно-транспортної накладної) такого пройденого маршруту транспортним засобом, що перевірявся, до справи не надано.

Відповідно до п.22.5. ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Крім того, відповідно до ТТН та акту №040387 перевозився подільний вантаж (тріска хвойних порід), який є рухомим під час зміни напрямків руху чи швидкості автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що, в свою чергу, не дає можливості, за відсутності відповідної методики зважування, з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень на одну з осей.

Отже, суд приходить до висновку, що фактичну повну масу транспортного засобу позивачем не перевищено.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).

Відповідно до п. 3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 6 Порядку № 879).

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. У разі пред`явлення водієм транспортного засобу міжнародного сертифіката зважування габаритно-ваговий контроль у частині зважування не здійснюється (п. 18 Порядку № 879).

У відповідності до пп. 2, 3 п. 2 Порядку № 879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до п. 9 розділу II "Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування", затверджених наказом Мініфраструктури від 28.07.2016 р. № 255, вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 відсотки та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником. При цьому довідка повинна містити показники зважування, видані спеціалізованим обладнанням по кожній осі окремо, а також підсумок загальної маси шляхом додавання кожної з осей.

Методика, про яку йдеться у п. 2 Порядку № 879 та згідно якої повинен проводитись процес визначення навантаження на вісь (осі) транспортного засобу спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (Укрметртестандартом), не затверджена.

Відповідно до акту № 0071026 від 12.04.2021р. транспортний засіб позивача перевозив подільний сипучий вантаж - тріска хвойних порід. При цьому, з урахуванням ваги самого транспортного засобу, загальна маса транспортного засобу з вантажем згідно результатів зважування в місці проведення габаритно-вагового контролю не перевищила дозволеної норми в 44,00 т.

Отже, оскільки транспортний засіб позивача перевозив сипучий вантаж, який є рухомим під час маршруту транспортного засобу, його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що в свою чергу не дає можливості, за відсутності відповідної методики зважування (в якій би був передбачений реальний відсоток похибки навантаження на вісі для сипучих вантажів), з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень.

З огляду на викладене, висновок відповідача щодо перевищення транспортним засобом позивача нормативних вагових параметрів є необґрунтованим.

Крім того, виходячи наданих до справи документів, неможливо встановити будь-яких характеристик зважувального обладнання, яке було використане при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортних засобів позивача, який відсоток похибки таких ваг, чи проходили вони періодичну повірку (метрологічну атестацію).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності оскаржуваної постанови, що є підставою для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул. Космонавтів, 61, м.Миколаїв, 54056 ) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 10.06.2021р. за № 281692 про застосування до ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14, м. Київ 135, 01135, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 908,00грн., сплачений квитанцією від 06.07.2021р. № 140.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов