Справа № 160/14690/22
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 вересня 2022 року Справа 160/14690/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченко А.В., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБК - Скеля» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 22.09.2022 р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 06.07.2021 р. №2833864/39530932 та № 2833865/39530932 відповідно про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 21.07.2020 р. та податкової накладної № 5 від 21.07.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 4 від 21.07.2020 р. на суму 168294 грн., в тому числі ПДВ 28049 грн., та податкову накладну № 5 від 21.07.2020 р. на суму 156706 грн., в тому числі ПДВ 26117,67 грн., датою її фактичного отримання.

Крім того, позивач просив визнати поважними та об`єктивними причини пропуску строку на подання цього адміністративного позову.

Відповідно до п.п.3 та 6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.160, 161, 172 КАС України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, абз.1 ч. 2, ч.3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 4 ст. 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, положеннями ст.122 КАС України встановлено загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. Водночас, за умови використання позивачем досудового порядку вирішення спору у випадках, коли законом передбачена така можливість або обов`язок, в КАС України встановлено скорочений строк звернення до суду.

При цьому, як зазначено вище, частина перша статті 122 КАС України передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Згідно із частиною першою статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли вказаним Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Правова позиція щодо строків звернення до суду із зазначеними позовними вимогами викладена у постанові Верховного Суду від 11.10.2019 у справі № 640/20468/18, відповідно до якої рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач скористався досудовим врегулюванням вирішення спору, а саме товариством були направлені скарги на рішення Комісії про відмову у реєстрації податкових накладних.

Рішеннями комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних:

1) від 22.07.2021 № 33356/39530932/2 скаргу залишено без задоволення, рішення комісії від 06.07.2021 № 2833865/39530932 залишено без змін;

2) від 23.07.2021 № 33512/39530932/2 скаргу залишено без задоволення, рішення комісії від 06.07.2021 № 2833864/39530932 залишено без змін.

Отже, строк звернення до суду тривав з 23.07.2021 та з 24.07.2021 до 25.10.2021 (понеділок).

Вперше з цим позовом позивач звернувся 12.01.2022 р., тобто з пропуском встановленого тримісячного строку.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 р. у справі №160/694/22 позов ТОВ «ДБК - Скеля» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, ДПС України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви, який складає 10 (календарних) днів з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надання:

1) клопотання про поновлення строків звернення до суду із відповідним обґрунтуванням причин пропущення таких строків та наданням підтверджуючих документів, за наявності;

2) належним чином оформленого адміністративного позову з урахуванням вимог статті 160 КАС України, а саме: із зазначенням відповідача за позовною заявою, яким прийнято оскаржувані рішення;

3) копій виправленого позову для направлення відповідачу;

4) документу про сплату судового збору у розмірі 4962 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 р. у справі №160/694/22 позовну заяву ТОВ «ДБК - Скеля» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, ДПС України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачеві у зв`язку із визнанням неповажними заявлені позивачем причини пропуску строку звернення до суду із позовом.

З цим позовом до суду позивач повторно звернувся 22.09.2022 р., тобто із порушенням строку для звернення до суду передбачених ст.122 КАС України.

Позивач просив визнати поважними та об`єктивними причини пропуску строку на подання цього адміністративного позову та зазначив, що враховуючи воєнний стан та мобілізацію директора ТОВ «ДБК-Скеля» до Збройних Сил України, представник позивача до 22.09.2022 р. не мала з ним зв`язку, враховуючи його місцеперебування на передовій, у зв`язку з чим не мала змоги погодити правову позицією з ним, як своїм клієнтом щодо повторного подання цього позову.

На підтвердження поважності пропуску строку для звернення до суду, позивач у своїй позовній заяві зазначив, що причини пропуску строку звернення до суду були пов`язані з тим, що у період з 12.10.2021 р. по 27.11.2021 р. працівники ТОВ «ДБК-Скеля» були переведені на дистанційну роботу, у зв`язку із підтвердженням у працівників підприємства COVID-19.

Після переходу підприємства на звичайний режим роботи, директор ТОВ «ДБК-Скеля» 01.12.2021 р. звернувся до адвоката Н.С. Братцевої щодо надання правової допомоги, щодо підготовки до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовної заяви про визнання протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 06.07.2021 р. №2833864/39530932 та № 2833865/39530932 відповідно про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 21.07.2020 р. та податкової накладної № 5 від 21.07.2020 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних та представництва інтересів підприємства у цій справі.

Однак у зв`язку з повторним підтвердженням у працівників підприємства COVID-19, у період з 02.12.2021 р. по 27.12.2021 р. включно працівники ТОВ «ДБК-Скеля» були переведені на дистанційну роботу.

Пакет документів, необхідний для підготовки позовної заяви був переданий адвокату лише 28.12.2021 р.

У зв`язку з необхідністю опрацювання великого обсягу документів, переданих позивачем, та враховуючи новорічні та різдвяні свята, позовна заява фактично була подана 12.01.2022 р.

На підтвердження вказаних обставин представником позивача надано наступні документи:

1) наказ від 12.10.2021 № 12/10-к «Про переведення офісних працівників на дистанційну роботу на дому» на період з 12.10.2021 по 27.11.2021 включно;

2) наказ від 02.12.2021 № 12/12-к «Про переведення офісних працівників на дистанційну роботу на дому» на період з 02.12.2021 по 27.12.2022 включно.

Однак, враховуючи ухвалу суду від 30.06.2022 р. про повернення позовної заяви, воєнний стан та мобілізацію директора ТОВ «ДБК-Скеля» до Збройних Сил України, представник позивача до 22.09.2022 р. не мала з ним зв`язку, враховуючи його місцеперебування на передовій, у зв`язку з чим не мала змоги погодити правову позицією з ним, як своїм клієнтом щодо повторного подання цього позову.

Досліджуючи зазначені доводи позивача щодо строку звернення до суду, суд зазначає таке.

Пропуск строку звернення з цим позовом становить проміжок часу з 26.10.2021 р. по 22.09.2022 р. (коли позивач подав цей позов).

Таким чином, для поновлення строку звернення до суду позивачу необхідно довести наявність непереборних обставин, що унеможливили вчасне звернення до суду у період з 26.10.2021 р. по 22.09.2022 р.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Самий лише факт повернення позовної заяви через недоліки в її оформленні не є поважною причиною пропуску цього строку. Однак, вирішуючи питання про поважність наведених позивачем причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої позовної заяви, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду.

Так, вказані обставини повинні свідчити про вжиття позивачем та його представником послідовних дій, направлених на звернення до суду першої інстанції та невідкладних заходів щодо повторного подання належним чином оформленої позовної заяви після її повернення, тобто про добросовісну поведінку останніх.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 28.04.2020 р. у справі №460/2864/18.

Крім того, суд наголошує на тому, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

За приписами статті 60-2 Кодексу законів про працю дистанційна робота - це форма організації праці, за якої робота виконується працівником поза робочими приміщеннями чи територією роботодавця, в будь-якому місці за вибором працівника та з використанням інформаційно-комунікаційних технологій.

При дистанційній роботі працівник розподіляє робочий час на власний розсуд, на нього не поширюються правила внутрішнього трудового розпорядку, якщо інше не визначено трудовим договором. При цьому загальна тривалість робочого часу не може перевищувати норм, передбачених статтями 50 і 51 цього Кодексу.

На час загрози поширення епідемії, пандемії, необхідності самоізоляції працівника у випадках, встановлених законодавством, та/або у разі виникнення загрози збройної агресії, надзвичайної ситуації техногенного, природного чи іншого характеру дистанційна робота може запроваджуватися наказом (розпорядженням) роботодавця без обов`язкового укладення трудового договору про дистанційну роботу в письмовій формі. З таким наказом (розпорядженням) працівник ознайомлюється протягом двох днів з дня його прийняття, але до запровадження дистанційної роботи. У такому разі норми частини третьої статті 32 цього Кодексу не застосовуються.

Отже, зміст наведеної норми свідчить про те, що дистанційна робота - це форма організації праці, за якої робота виконується працівником поза робочими приміщеннями чи територією власника або уповноваженого ним органу, в будь-якому місці за вибором працівника та з використанням інформаційно-комунікаційних технологій.

Переведення працівників підприємства в режим дистанційної роботи не нівелює обов`язку працівників підприємства належним чином виконувати передбачений обсяг функцій і фактично є питанням організації внутрішніх робочих процесів.

Суд звертає увагу, що за загальним правилом, введення воєнного стану може визнаватись поважною причиною пропуску строку, як на причину поважності строку пропуску звернення до суду.

Однак, на думку суду, необхідно утриматися від такого безумовного висновку та враховувати обставини пропуску строку у їх сукупності, оскільки факт збройної агресії проти України, введення воєнного стану може не бути безумовно поважною підставою для поновлення строку абсолютно в усіх випадках. Належить врахувати, що навіть в умовах воєнного стану існують випадки, коли, фактично, відсутні об`єктивно непереборні обставини, які створили істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Для визначення поважності цієї підстави у кожному конкретному випадку належить брати до уваги територіальне місцезнаходження суду, порядок функціонування суду, хід бойових дій, наявність в конкретної фактичної можливості своєчасно звернутися до суду.

Відтак, позивач не обґрунтував неможливість вчасного звернення з цим позовом, з огляду саме на воєнний стан, тим більше, строк закінчився задовго до ведення воєнного стану.

Крім того, позивачем не надано доказів щодо перебування директора ТОВ «ДБК-Скеля» у складі Збройних Сил України.

З урахуванням викладеного, зазначені позивачем в обґрунтування поважності підстав пропуску строку звернення до суду обставини не спричинили припинення діяльності підприємства та виконання керівником/працівниками ТОВ «ДБК-Скеля» своїх функціональних обов`язків, а відтак позивач жодним чином не був обмежений у праві на своєчасне отримання правової допомоги та звернення до суду у встановлені частиною четвертою статті 122 КАС України строки.

Аналогічна правова позиція у висловлена у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 320/3307/21, в якій судом касаційної інстанції надано правову оцінку подібним правовідносинам.

Крім того, судом не встановлено, що з дати прийняття рішень про залишення поданих товариством скарг на оскаржувані у цій справі рішення позивач вчиняв дій, направлених на звернення до суду. За правовою допомогою директор ТОВ «ДБК-Скеля» звернувся 01.12.2021 р. після спливу чотирьох місяців.

Причин, які об`єктивно унеможливили вчасне звернення од суду не надано та не обґрунтовано.

Враховуючи зазначене, позивачем не надано доказів та не наведено обставин, які б підтверджували наявність об`єктивно непереборних, незалежних від волевиявлення особи та пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами причин для своєчасного вчинення процесуальних дій, а саме звернення до суду з позовом у період з 26.10.2021 р. по 22.09.2022 р.

Таким чином, позивачу необхідно надати заяву про поновлення строку для звернення до суду, вказавши в ній підстави його пропуску з доказами поважності цих причин.

відповідно до ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір судового збору обчислюється відповідно до ч.1, 2 ст.4 Закону України Про судовий збір.

В силу ч.3 ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду суб`єктом владних повноважень позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору, що становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік з 1 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2481 грн.

Виходячи зі змісту позовних вимог, позивач заявив дві майнові вимоги, а тому за подання цього адміністративного позову належить сплатити судовий збір у розмірі 4962 грн. (2 х 2481 грн.).

Перевіривши матеріали позову, суд встановив, що відсутні докази сплати судового збору.

Згідно з ч.1 ст.161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Частиною 1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з ч.2 ст.94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до п. 8 гл. 10 розд. ІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5, копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

Перевіривши матеріали позову, встановлено що копії документів, доданих до позовної заяви для відповідачів, не завірені належним чином.

Частиною 1 статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБК - Скеля» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме, надати:

- заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин;

- оригінал документа про сплату судового збору в розмірі 4962 грн.;

- належним чином завірені копії додатків, доданих до позовної заяви для відповідачів;

Відповідно до ст.256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Савченко