Справа № 120/5552/22
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 вересня 2022 р. Справа № 120/5552/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100; ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач).

За змістом позовних вимог, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Вінницькій області в не проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019, виходячи із 143,17% від розміру грошового забезпечення визначеного в довідці Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" № 2169 від 07.09.2021 без обмеження її максимальним розміром;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 01.12.2019, виходячи з 143,17% від розміру грошового забезпечення визначеного в довідці Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" № 2169 від 07.09.2021 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.01.2022 у справі №120/14792/21-а відповідачем здійснено з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" № 2169 від 07.09.2021.

Однак, при проведенні перерахунку ГУ ПФУ у Вінницькій області не враховано те, що відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 07.09.2021 №2169 загальна сума пенсії за прирівнюваною посадою поліцейського командир відділення складає 13 345,17 грн. У результаті 143,17% від суми щомісячного грошового забезпечення відповідає повному розміру підсумку суми пенсії встановленої довідкою про розмір грошового забезпечення, а також надбавка за непрацездатну дитину віком до 18 років у розмірі 819 грн та встановленні пільги у відповідності до посвідчення НОМЕР_2 - прирівняння до інвалідів війни 3 групи/при виконанні обов`язків у сумі 541 грн.

Окрім того, представник позивача зазначає, що починаючи із 2017 року ст. 43 Закону від 09.04.1992 № 2262-ХІІ не передбачала положення про обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами. Отже, внесені Законом України від 06.12.2016 № 1774 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до ч. 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії - "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року"), самі по собі не створюють підстав для обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром до виплати.

Ухвалою від 25.07.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків останньої.

05.08.2022 позивач усунув недоліків позовної заяви, визначені ухвалою суду від 25.07.2022 шляхом уточнення змісту позовних вимог.

Ухвалою від 15.08.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

24.08.2022 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому Головне управління просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що відповідно до ст. 63 Закону №2262 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Тобто, перерахунок пенсій здійснюється з моменту виникнення права на такий перерахунок і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою ст. 51 Закону № 2262.

Разом з відзивом на позовну заяву представником ГУ ПФУ у Вінницькій області також подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якому вказується, що розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та неспівмірним зі складністю справи.

29.08.2022 представником позивача подано відповідь на відзив, у якій сторона позивача не погоджується з доводами ГУ ПФУ у Вінницькій області. Однак, подану відповідь на відзив суд до уваги не бере, оскільки відповідно до частини 3 статті 263 КАС України заявами по суті в даній категорії справ є позов та відзив.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області.

Пенсію позивачу призначено відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з 53% від відповідних сум грошового забезпечення.

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.01.2022 у справі №120/14792/21-а ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" № 2169 від 07.09.2021. Відповідно до листа ГУ ПФУ у Вінницькій області від 16.06.2022 №0200-0308-8/36787 сума доплати за період з 01.12.2019 по 30.04.2022 становить 148441,68 грн.

ОСОБА_1 вважає, що відповідачем протиправно при проведенні перерахунку пенсії обмежено її до виплати максимальним розміром та не враховано основний розмір пенсії - 143,17%, тому за захистом своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Так, пунктом першим Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 (далі - Порядок № 45) пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" № 103 від 21.02.2018 (далі - Постанова № 103) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Відповідно до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08.07.2011, який набрав чинності 01.10.2011 (далі - Закон № 3668-VІ), внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Таким чином, з 01.10.2011 положення частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 90% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668-VІ.

У подальшому, відповідно до Закону України №1166-VІІ від 27.03.2014 "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України", який набрав чинності 01.04.2014 (далі - Закон №1166-VІІ), було внесено зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, де число "80" замінили на число "70" (максимальний розмір пенсії), що, на думку відповідача, передбачає необхідність проведення перерахунку пенсії позивача в розмірі 70% від грошового забезпечення.

Аналізуючи встановлені у справі обставини та враховуючи положення процитованих норм у їх сукупності, суд доходить висновку, що положення статті 13 Закону № 2262-ХІІ, якими встановлено розмір пенсії виходячи з 70 відсотків від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що виникли після 01.04.2014, тобто набрання ними чинності, та стосуються питань саме призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Водночас, як видно з наданого позивачем повідомлення про призначення пенсії по пенсійній справі № ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років з 01.09.2015, виходячи з основного розміру пенсії 53% від відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до перерахунку пенсії по інвалідності по пенсійній справі № позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.12.2019 на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.01.2022 по справі №120/14792/21-а. При проведенні перерахунку ГУ ПФУ у Вінницькій області враховано наступні складові грошового забезпечення ОСОБА_1 :

- посадовий оклад 1800,00 грн,

- оклад за військовим званням 1000,00 грн,

- процентна надбавка за вислугу років 40% - 1120,00 грн,

- середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці, у тому числі

- надбавка за специфічні умови проходження служби % - 9425,17 грн,

- премія 143,17%

Всього 13345,17 грн.

При цьому при проведенні перерахунку пенсії відповідач, виходив з 60% грошового забезпечення у розмірі 8007,1 грн, в тому числі збільшення основного розміру (25%) від суми 8007,1 грн, - 2001,78 грн.

Водночас, позивач вважає, що при проведенні перерахунку пенсії відповідач повинен виходити з 143,17% грошового забезпечення, адже такий розмір пенсії визначений довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" № 2169 від 07.09.2021.

Суд такі доводи ОСОБА_1 вважає необгрунтованими та безпідставними, оскільки з вищезазначеної довідки вбачається, що 143,17 % це розмір премії, який визначений за прирівняною посадою поліцейського станом на листопад 2019 року.

Окрім того, суд зазначає, що уточнення, яке міститься в графі премія «відсотків нарахованого грошового забезпечення» означає, що розмір премії становить 143,17% від розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , зазначеного у довідці від 07.09.2021 №2169, тобто розмір премії становить 7857,17 грн (143,17% від 5488,00 грн.).

Отже, висновки позивача про те, що основний розмір його пенсії становить 143,17% є помилковими та не підтверджують жодними доказами.

Також з перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 вбачається, що відповідачем враховано такі види підвищень або надбавок до пенсії: прирівнені до інвалідів війни 3 групи 491,40 грн., інваліди війни 3 гр./при виконанні обов`язків в/с 50,00 грн, непрацездатна дитина віком до 18 років 819,00 грн.

Отже, доводи позивача в цій частині також є безпідставними.

З приводу позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 без обмеження її максимальним розміром, слід зазначити таке.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 № 107-VІ внесено зміни до Закону від 09.04.1992 № 2262-XII, а саме доповнено статтю 43 новою частиною сьомою, згідно якої максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI, внесено зміни до Закону від 09.04.1992 № 2262-XII, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII, а саме частину 7 ст. 43, яку викладено в наступній редакції «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність» та доповнено реченням такого змісту «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зі змінами, а саме: частини 7 статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року положення частини 7статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність (абз. 6 п. 4 Рішення Конституційного Суду України у Справі № 1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України).

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2000 року (вказана вище Справа № 1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України), рішення Конституційного Суду України мають пряму дію і для набрання чинності не потребують підтверджень з боку будь-яких органів державної влади.

Отже, правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України Рішення від 20 грудня 2016 у справі № 7-рп/2016, є втрата чинності із 20 грудня 2016 року норм частини 7 статті 43 в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Це, у свою чергу, виключає можливість законодавчого органу України вносити зміни у норму яка визнана неконституційною, оскільки після визнання неконституційною ч. 7 ст. 43 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII, така норма вважається "відсутньою" у тексті Закону.

Згідно з Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII, передбачено, що відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, він набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині 7статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Разом з тим, суд зазначає, що норми ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" кореспондуються з положеннями ч. 7 ст. 43 Закону від 09.04.92 № 2262-XII, якою було передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, яка втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.

Тобто, вказане означає, що починаючи із 2017 року ст. 43 Закону від 09.04.92 № 2262-XII не передбачала положення про обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами. Отже, внесені Законом України від 06.12.2016 № 1774 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до ч. 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії - "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року"), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Водночас, з матеріалів справи судом встановлено, що при проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі оновленої довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" № 2169 від 07.09.2021, ГУ ПФУ у Вінницькій області не обмежено пенсію ОСОБА_1 максимальним розміром до виплати, адже відповідно до розрахунку, долученого до листа відповідача від 16.06.2022 №0200-0308-8/36787 (а.с. 16), пенсія позивача не перевищила десять прожиткових мінімумів.

Так, з грудня 2019 року по червень 2020 року розмір пенсії, який підлягає виплаті становить 11369,28 грн., з липня 2020 року по листопад 2020 року становить 11428,48 грн., з грудня 2020 року по червень 2021 11474,08 грн., з липня 2021 року по листопад 2021 року 11542,08 грн., з грудня 2021 року по лютий 2022 року 11606,08 грн., з березня 2022 по квітень 2022 року 13007,31 грн.

Водночас десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність відповідно до законів України про державний бюджет становить: станом на 01.12.2019 - 16380,00 грн., станом на 01.01.2020 - 16380,00 грн., станом на 01.07.2020 - 17120,00 грн., станом на 01.12.2020 17690,00 грн., станом на 01.01.2021 - 17690,00 грн., станом на 01.07.2021 - 18540,00 грн., станом на 01.12.2021 19340,00 грн., станом на 01.01.2022 19340,00 грн.

Отже, доводи позивача на те, що ГУ ПФУ у Вінницькій області застосовано положення Закону України від 06.12.2016 № 1774 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" щодо обмеження пенсії максимальним розміром, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом.

Відтак, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 без обмеження її максимальним розміром не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу приписів частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд доходить висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати відповідно до статті 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.73-77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 263, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100; ).

Рішення в повному обсязі сформовано: 28.09.2022.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна