Справа № 480/4750/22
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2022 року Справа № 480/4750/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4750/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - відповідач), в якій просить:
- визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 13 від 01.02.2022 року щодо відмови у підтвердженні пільгового стажу за Списком №1 за періоди роботи з 14.06.1990 року по 30.10.2001 року - протиправним;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до пільгового стажу час роботи на Роменському заводі поліграфічних машин, який був перейменований у ВАТ «Роменський завод поліграфічних машин», періоди роботи за Списком №1 з 14.06.1990 року по 30.10.2001 року.
Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що позивач 17.11.2021 року звернувся до відповідача з заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Однак рішенням №13 від 01.02.2022 року позивачу було відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи з 14.06.1990 по 30.10.2001 на посаді футерувальника-муляра ливарного цеху №1 на Роменському заводі поліграфічних машин, який був перейменований у ВАТ «Роменський завод поліграфічних машин» у зв`язку з відсутністю займаної посади в Списках №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162. Позивач вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 13 від 01.02.2022 року є вочевидь необгрунтованим та протиправним, оскільки на момент його працевлаштування на Роменський завод поліграфічних машин та по даний час чинний Список N 1, що затверджений постановою Ради Міністрів СРСР N 1173 від 22.08.1956 року, до якого включені посади «Печники, каменщики и футеровщики на ремонте печей в горячем состоянии». Відтак, на думку позивача спірний період підлягає зарахуванню до його пільгового стажу.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також даною ухвалою витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , а також копію оскаржуваного рішення Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області № 13 від 01.02.2022 року.
На виконання вимог суду представником Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області було надано суду копію оскаржуваного рішення № 13 від 01.02.2022 року. При цьому у клопотання про долучення доказів було повідомлено, що матеріали пенсійної справи надати неможливо, оскільки позивач на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області не перебуває. Проте відзиву на позовну заяву надано не було.
Ненадання у встановлений ухвалою суду строк відзиву, суд, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства, кваліфікує як визнання позову.
Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи, а саме з копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , судом встановлено, що позивач у період з 14.06.1990 по 30.10.2001 року працював у Роменському заводі поліграфічних машин на посаді футерувальника-муляра ливарного цеху № 1 (а.с. 7-8).
Як зазначено у позовній заяві, позивач 17.11.2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 01.02.2022 року № 13 про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 14.06.1990 по 30.10.2001 на посаді футерувальника-муляра ливарного цеху № 1 на Роменському заводі поліграфічних машин, який був перейменований у відкрите акціонерне товариство Роменський завод поліграфічних машин у зв`язку з відсутністю займаної посади в Списках №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 (а.с. 34), про що позивача було повідомлено листом від 04.02.2022 року № 1800-0801-8/6470 (а.с. 9).

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Відповідно до статті 1 Закону України Про пенсійне забезпечення громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

За приписами ч. 1-2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З матеріалів справи, а саме з копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , суд вбачає, що позивач у період з 14.06.1990 по 30.10.2001 року працював у Роменському заводі поліграфічних машин на посаді футерувальника-муляра ливарного цеху № 1 (а.с. 7-8).

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 р. передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинний на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих, місць за умови праці після 21.08.1992 р.

Тобто в період роботи позивача необхідно застосовувати Список 2, який був чинний у цей період.

Згідно підрозділу "Литейное производство" розділу ХІ "Металлообработка" (мовою оригіналу) Списка 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, до Списку 1 відноситься "Печники, каменщики и футеровщики на ремонте печей в горячем состоянии" (мовою оригіналу).

Отже посади футерувальника та муляра входили до Списку № 1, відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

Разом з тим постановою «Про затвердження Типового положення про оцінку умов праці на робочих місцях та порядку застосування галузевих переліків робіт на яких можуть встановлюватись доплати» № 387/22-78 від 03.10.1986 було встановлено: "что доплаты за условия труда производятся на рабочих местах, на которых выполняются работы, предусмотренные отраслевым перечнем работ с тяжелыми и вредными, особо тяжелыми и особо вредными условиями труда, в процентах к тарифной ставке (окладу) в следующих размерах: на работах с тяжелыми и вредными условиями труда - 4, 8, 12 %; на работах с особо тяжелыми и особо вредными условиями труда - 16, 20, 24 %. Конкретные размеры доплат определяются на основе аттестации рабочих мест и оценки условий труда на них в соответствии с Типовым положением, утвержденным настоящим постановлением. При последующей рационализации рабочих мест и улучшении условий труда доплаты уменьшаются или отменяются полностью" (мовою оригіналу).

З матеріалів справи, а саме з архівного витягу від 27.01.2021 № 55 Архівного відділу Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області, судом встановлено, що позивачу з 16.07.1990 року здійснювалася доплата за умови праці у розмірі 24% (а.с. 10-17).

Проте у зв`язку з Постановою Верховної Ради України від 24 серпня 1991 року "Про проголошення незалежності України" (1427-12) та прийняттям Акта проголошення незалежності України, Постановою Верховної Ради України "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" від 12 вересня 1991 року N 1545-XII було встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції (888-09) і законам України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 було затверджено Список N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (додається) та Список N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Отже з урахуванням Постанови Верховної Ради України від 24 серпня 1991 року, з 11.03.1994 року підлягає застосуванню Постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162.

При цьому у підрозділі "Ливарне виробництво" розділу XI "Металообробка" Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, до Списку № 1 не відносяться посади ані "футерувальник-муляр", ані "футерувальник" чи "муляр".

Крім того суд враховує, що відповідно до наказу Роменського заводу поліграфічних машин "Про результати атестації робочих місць за умови праці" від 19.09.1994 року № 379-к, посаду футерувальника-муляра не віднесено до посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове забезпечення за віком згідно Списку № 1 та Списку № 2 (а.с. 22-23).

Відтак суд зазначає, що до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1 підлягає зарахуванню період роботи позивача на посаді футерувальника-муляра ливарного цеху № 1 у Роменському заводі поліграфічних машин лише частково, а саме з 14.06.1990 року по 10.03.1994 року. Отже Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області було протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача зазначений період.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 01.02.2022 року № 13 про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи та зобов`язання Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1, період роботи з 14.06.1990 року по 10.03.1994 року на посаді футерувальника-муляра ливарного цеху № 1 у Роменському заводі поліграфічних машин. А відтак позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1, період роботи з 11.03.1994 по 30.10.2001 року на посаді футерувальника-муляра ливарного цеху № 1 у Роменському заводі поліграфічних машин, задоволенню не підлягають.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області суму судового збору у розмірі 496,20 грн., сплаченого відповідно до квитанції від 19.07.2022 року № 62385778 (а.с. 6).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 01.02.2022 року № 13 про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1, період роботи з 14.06.1990 року по 10.03.1994 року на посаді футерувальника-муляра ливарного цеху № 1 у Роменському заводі поліграфічних машин.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) суму судового збору в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек