Справа № 608/1062/22
Суддя: Коломієць Н. З.
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року Справа № 608/1062/22

Номер провадження2-а/608/44/2022

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чортків адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 доГоловного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 06 липня 2022 року серії ЕАР № 5575123, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 06.07.2022 серії ЕАР № 5575123. В позові вказав, що 06 липня 2022 року поліцейським капралом поліції Куликом Н. О. була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 5575123 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 340 гривень. В постанові зазначено, що останній скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Toyota Highlander», номерний знак НОМЕР_1 , на а/д М-19 412 км в с. Нагірянка Чортківського району Тернопільської області, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.34 ПДР України - «Порушення вимог розмітки проїзної частини доріг». Вважає, що дана постанова підлягає скасуванню, оскільки, при винесенні постанови не було з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема, він проживає в с. Нагірянка Чортківського району Тернопільської області та здійснював виїзд з прилеглої до проїжджої дороги території, як він це робить щодня по декілька раз. Суцільну лінію він не перетинав. В той день він був особливо уважний, оскільки, в автомобілі перебувало двоє дітей та на цій ділянці дороги сталася масштабна ДТП і на її оформленні були присутні поліцейські. Проїхавши близько двох кілометрів його автомобіль наздогнав поліцейський автомобіль. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що він скоїв два адміністративних правопорушення: перетнув суцільну лінію та не зупинився на вимогу поліцейського. На вимогу ОСОБА_1 пред`явити докази його вини, як то відеозапис, працівники поліції відмовили. Стверджує, що правил дорожнього руху він не порушував та просить постанову від 06.07.2022 серії ЕАР № 5575123 справі про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі скасувати, а провадження по справі закрити. Крім того, просить стягнути з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Тесля П.О. в судове засідання не з`явилися, подали письмову заяву, в якій просять розгляд справи проводити без їхньої участі, позов просять задоволити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Під час розгляду справи подав відзив на позов, згідно з яким позов ОСОБА_1 не визнає, просить відмовити у його задоволенні, оскільки, ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що стверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Оскільки, всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до вимог ч.4 ст. 229 КАС України.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких мотивів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення. Таким чином, аналіз ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом того, що особою вчинено певне діяння, яке може бути кваліфіковано як адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

06 липня 2022 року поліцейським капралом поліції Куликом Н. О. була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 5575123 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 340 гривень. В постанові зазначено, що останній скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Toyota Highlander», номерний знак НОМЕР_1 , на а/д М-19 412 км в с. Нагірянка Чортківського району Тернопільської області, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.34 ПДР України - «Порушення вимог розмітки проїзної частини доріг».

Згідно вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України,доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 зазначеного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити відхилення інших доказів.

В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 №204/8036/16-а(2а/204/27/17) адміністративне провадження №К/9901/24178/18 зроблено висновок, що вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

За загальним правилом ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма - ч. 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права про своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений ст. 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення, за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку, якщо рішення суб`єкта владних повноважень (у даному випадку - поліцейського) буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки, в протилежному випадку на особу, котру визнано винною у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводити свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Позиція ОСОБА_1 зводиться до заперечень факту порушення Правил дорожнього руху України, отже, ця обставина входить до предмету доказування.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

З оглянутого судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського на диску, який надав відповідач разом із відзивом на позов, не вбачається факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, зокрема п.34.1.1.1, оскільки, запис починається біля подвір`я, на узбіччі, коли водій ОСОБА_1 залишив свій автомобіль та направлявся у двір.

Отже, з врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, які надав відповідач, суд не має підстав для висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вимоги закону та вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надано. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є не доведеним.

Отже, в зв`язку з наведеним постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 5575123 від 06.07.2022, винесена відносно позивача підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач поніс витрати на сплату судового збору у розмірі 496 гривень 20 копійок (квитанція АТ «РВС БАНК» № 08-1535820/1/С від 08.07.2022), а тому вказана сума підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 121, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 122, 132, 139, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (, вул. Валова, 11, м. Тернопіль, 46001) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 06 липня 2022 року серії ЕАР № 5575123 задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАР № 5575123 від 06.07.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення штрафу в розмірі 340 гривень, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (, вул. Валова, 11, м. Тернопіль, 46001) на користь ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: /підпис/

Копія вірна

Рішення набрало законної сили «___» __________________ року.

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 608/1062/22, яка зберігається Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано «____»_______________року.

Секретар: