Справа № 560/6661/22
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6661/22
РІШЕННЯ

іменем України

28 вересня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області у зарахуванні часу вимушеного прогулу з 16 січня 2015 року по 07 липня 2021 року ОСОБА_1 , начальника відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Славути та Славутського району, як час проходження служби в органах внутрішніх справ України;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області зарахувати час вимушеного прогулу з 16 січня 2015 року по 07 липня 2021 року ОСОБА_1 , начальника відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Славути та Славутського району, як час проходження служби в органах внутрішніх справ України, розрахунок направити в державну установу "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Хмельницькій області".

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.05.2021 року визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 16 січня 2015 року № 48 о/с "По особовому складу" в частині його звільнення.

Цим же рішенням позивач поновлений на посаді начальника відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Славута та Славутського району Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області з 16 січня 2015 року.

Наказом УМВС України в Хмельницькій області від 07.07.2021 року № 5 о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ через скорочення штатів з 07 липня 2021 року. Даним наказом вислуга років позивача станом на 06 листопада 2015 року складає 24 роки 00 місяців 24 дні.

В травні 2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування часу його вимушеного прогулу з 16 січня 2015 року по 07 липня 2021 року до вислуги років, на що отримав лист від 03.06.2022 року № 126-С/121/12/05-2022, яким відповідач відмовив у задоволенні його заяви.

Позивач, вважаючи вказану відмову протиправною, звернувся в суд з даним позовом.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.07.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без виклику осіб.

Відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що поновлений після 07.11.2015 року працівник міліції на неіснуючій посаді не проходив та не міг проходити службу як особа начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також не міг виконувати службові обов`язки за посадою, оскільки після 07.11.2015 року Закон України "Про міліцію" втратив чинність, а посади в територіальних органах скорочені. Посилаючись на ці обставини, відповідач заперечує проти позовних вимог про зарахування часу вимушеного прогулу до часу служби в органах внутрішніх справ.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, обставини, на яких грунтується адміністративний позов та докази, якими він обґрунтовується, суд встановив наступне.

Рішенням окружного адміністративного суду м. Києва від 28 травня 2021 року по справі № 826/6799/15 визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 16 січня 2015 року №48о/с «По особовому складу» в частині звільнення майора міліції ОСОБА_1 з посади начальника відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Славута та Славутського району; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Славута та Славутського району Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області з 16 січня 2015 року.

Додатковим судовим рішенням окружного адміністративного суду м. Києва від 15 червня 2021 року по справі № 826/6799/15 визнано протиправним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області від 31 січня 2015 року №22о/с по особовому складу, яким ОСОБА_1 встановлено вислугу років станом на 16 січня 2015 року.

На виконання рішення окружного адміністративного суду м. Києва від 28 травня 2021 року по справі № 826/6799/15 головою ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області видано наказ № 3 о/с від 06.07.2021 року (зі змінами внесеними наказом № 4 о/с від 06.07.2021), яким поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Славута та Славутського району Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Хмельницькій області з 16.01.2015 року.

Головою ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області видано наказ № 5 о/с від 07.07.2021 року, яким згідно Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, відповідно до пунктів 10 та 11 розділу ХI Закону України "Про Національну поліцію" майора міліції ОСОБА_1 начальника відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Славута та Славутського району Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Хмельницькій області, з 07.07.2021 року звільнено у запас Збройних Сил України за п. 64 "г" (через скорочення штатів) з вислугою років станом на 06.11.2015 року 24 роки 00 місяців 24 дні.

03 травня 2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив врахувати вислугу років з урахуванням трудового стажу з 16 січня 2015 року по 07 липня 2021 року, підготувати та направити відповідні зміни до матеріалів пенсійної справи.

Листом від 03.06.2022 року № 126-С/121/12/05-2022 ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області повідомила позивача, що згідно роз`яснень, які зазначені в листі Департаменту персоналу МВС України від 16.09.2020 року № 31015/22-2020 "Про оголошення вислуги років працівникам міліції, поновленим на службі в органах внутрішніх справ за рішеннями судів, при звільненні їх зі служби", поновлений з 07.11.2015 року працівник міліції на неіснуючій посаді не проходив та не міг проходити службу як особа начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також не міг виконувати службові обов`язки за посадою, оскільки з 07.05.2015 року Закон України "Про міліцію" втратив чинність, ліквідовані територіальні органи МВС не забезпечували виконання визначених законом функцій, а посади у цих органах у встановленому порядку було ліквідовано.

Вказано, що вислуга років позивачу встановлена станом на 07.07.2021 року для призначення пенсії становить - 25 років 10 місяців 07 днів, у тому числі: час служби в календарному обчислені - 24 роки 00 місяців 24 дні, час служби в пільговому обчисленні (без врахування календарної вислуги) - 01 рік 09 місяців 13 днів.

Зазначено, що розрахунок вислуги років на пенсію направлено в державну установу "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області" за вих. № 126-С/121/12/05-2022 від 03.06.2022 року.

Позивач, вважаючи порушеними його права в частині не зарахування часу вимушеного прогулу до часу проходження в органах внутрішніх справ України, звернувся в суд з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

На момент звільнення позивача, тобто на 16.01.2015 року, діяв Закону України «Про міліцію», який втратив чинність з 06.11.2015 у зв`язку із прийняттям Закону України «Про Національну поліцію», який набрав чинності та дії з 07.11.2015.

Абзацами 2, 3 Пункту 15 розділу XI визначено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Суд зазначає, що ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої відмови. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган, мова йде фактично про реорганізацію. Таким чином, встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», постановлено ліквідувати Управління МВС України в Хмельницькій області та утворити Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області.

В Законі України «Про Національну поліцію», постанові Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 чи інших нормативно-правових актах не зазначено про відмову держави від виконання завдань та функцій, які були покладені на органи внутрішніх справ (міліції), а відтак, в даному випадку фактично мала місце реорганізація зазначеного правоохоронного органу, оскільки відповідна функція держави ліквідована не була.

Аналогічність завдань органів внутрішніх справ (міліції) та поліції, встановлених статтею 3 Закону України «Про міліцію» та статтею 2 Закону України «Про Національну поліцію» відповідно, ліквідація обласних управлінь Міністерства внутрішніх справ України з одночасним створенням аналогічних територіальних органів Національної поліції, використання органами Національної поліції в своїй діяльності нормативно-правових актів (наказів) Міністерства внутрішніх справ України свідчить про фактичну ліквідацію державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, та як наслідок, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Не є обґрунтованими та суперечать вимогам чинного законодавства твердження відповідача щодо неможливості обрахування та зарахування до часу проходження служби в органах внутрішніх справ України ОСОБА_1 періоду після 07.11.2015, так як Закон України «Про міліцію» втратив чинність, а органи міліції було ліквідовано, враховуючи наступне.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-XII) визначено, що він визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Статтею 1 Закону № 2262-XII визначено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Статтею 17 № 2262-XII визначено, які види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

Зазначено, що служба в органах внутрішніх справ зараховується до вислуги років, які дають право на призначення пенсії відповідно до вказаного Закону.

Аналогічна норма передбачена пунктом 1.2 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, затвердженим Постановою КМ України № 393 від 17.02.1992 (далі Порядок № 393).

Закон № 2262-XII є чинним та підлягає застосуванню. Саме в цьому Законі визначено, які саме періоди служби зараховується особам для призначення пенсії за вислугу років. До таких періодів відноситься і служба в органах внутрішніх справ.

Судом вже зазначалося, що втрата чинності Законом України «Про міліцію» не є підставою для позбавлення особи на гарантії, які ним встановлювалися.

Оскільки позивач поновлений судом на роботі в органах МВС України з 16.01.2015, і як зазначає відповідач у відзиві, що період роботи в органах МВС може бути зарахований позивачу з 16.01.2015 по 06.11.2015, а час вимушеного прогулу з 07.11.2015 до моменту його поновлення 06.07.2021 не зараховано відповідачем протиправно, тому на думку суду, вказаний період роботи (з 07.11.2015 до 06.07.2021) повинен бути зарахований позивачу повністю до часу служби в органах МВС.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що на даний час є діючими Ліквідаційні комісії УМВС у областях, які покликані вирішувати питання пов`язані з діяльністю органів внутрішніх справ, посадових осіб, які там перебувають на службі, пенсійних питань, тощо.

В тому числі вони повинні вирішувати питання, пов`язані із обрахуванням вислуги років працівникам ОВС, які поновлені на посадах за рішенням судів, чого в даному випадку відповідачем зроблено не було, і відповідно, період служби в органах МВС України з 16.01.2015 по 06.07.2021, позивачу зараховано не було.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей (далі Порядок №393).

Пунктом 1 Порядку №393 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" і постанови Верховної Ради України про порядок введення в дію цього Закону Кабінетом Міністрів України постановлено:

Установити, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, серед іншого, служба в органах внутрішніх справ України, органах і підрозділах цивільного захисту на посадах начальницького і рядового складу, Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу з дня призначення на відповідну посаду.

Тобто, за змістом Порядку №393 до вислуги років зараховуються, серед іншого, служба в органах внутрішніх справ України, органах і підрозділах цивільного захисту на посадах начальницького і рядового складу, Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу з дня призначення на відповідну посаду.

Судом встановлено, що суть спору в межах даної адміністративної справи полягає у відмові відповідача зарахувати до часу служби позивача в органах МВС період його вимушеного прогулу (внаслідок незаконного звільнення) з 16.01.2015 по 06.07.2021 роки.

Зі змісту матеріалів справи, зокрема рішення окружного адміністративного суду м. Києва від 28 травня 2021 року по справі № 826/6799/15 вбачається, що позивача поновлено на посаді в зв`язку з незаконним звільненням. Отже, за цим рішенням суду підлягали відновленню право позивача на працю, інтереси щодо отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу та щодо сплати роботодавцем податків, обов`язкових платежів. Належним способом виконання рішення суду є видання відповідного наказу про поновлення особи на посаді з дати вказаної судом, перерахування коштів на рахунок позивача або виплата коштів готівкою, сплата податків, обов`язкових платежів на відповідні рахунки Державного бюджету України за призначенням. При цьому, оскільки особу судом поновлено з дня наступного за днем звільнення, облік трудового стажу роботи на відповідній посаді, обрахування вислуги років мають здійснюватись з дня поновлення особи на посаді (16.01.2015).

Лист ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області від 03.06.2022 року № 126-С/121/12/05-2022 вказує про те, що період з 16.01.2015 (початок строку перебігу вимушеного прогулу позивача) до 06.07.2021 (дата поновлення позивача на займаній посаді) не був зарахований до часу проходження служби позивача в органах внутрішніх справ.

Суд зауважує, що вимушений прогул - часовий відрізок, протягом якого людина позбавлена можливості працювати, внаслідок рішення керівника або уповноваженого ним органу.

В даному випадку період з 16.01.2015 по 06.07.2021 роки є вимушеним прогулом позивача внаслідок його незаконного звільнення, а таким чином, суд вважає, що відповідач протиправно не зарахував до часу проходження позивача служби в органах внутрішніх період з 16.01.2015 по 06.07.2021 роки.

При цьому, на думку суду, подальша зміна правового регулювання порядку проходження служби в органах поліції, яка визначена Законом України «Про Національну поліції», в межах спірних правовідносин не може позбавляти права позивача на зарахування періоду вимушеного прогулу до трудового стажу, оскільки такий прогул не залежав від волевиявлення ОСОБА_1 та був безпосередньо спричинений незаконним рішенням щодо звільнення останнього зі служби.

Як вже зазначалося судом вище, втрата чинності Законом України «Про міліцію» не є підставою для позбавлення особи на гарантії, які ним встановлювалися.

У взаємозв`язку із наведеним суд вважає наявними правові підстави для визнання неправомірними дій Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області щодо не зарахування часу вимушеного прогулу ОСОБА_1 за період з 16.01.2015 по 06.07.2021 роки до часу проходження служби в органах внутрішніх справ України, і, як наслідок, необхідно зобов`язати Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області зарахувати час вимушеного прогулу ОСОБА_1 за період з 16.01.2015 по 06.07.2021, як час проходження служби в органах внутрішніх справ України, та направити відповідний розрахунок до державної установи "Територіальне об`єднання МВС України по Хмельницькій області" .

Суд вважає за необхідне відмовити в частині зарахування часу вимушеного прогулу по 07.07.2021 року, до часу проходження служби позивачем в органах внутрішніх справ України, оскільки як зазначено вище час вимушеного прогулу включає в себе період з 16.01.2015 року по 06.07.2021 року, враховуючи таке.

На виконання рішення окружного адміністративного суду м. Києва від 28 травня 2021 року по справі № 826/6799/15 головою ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області видано наказ № 3 о/с від 06.07.2021 року (зі змінами внесеними наказом № 4 о/с від 06.07.2021), яким поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Славута та Славутського району Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Хмельницькій області з 16.01.2015 року, тобто період вимушеного прогулу становить з 16.01.2015 року по 06.07.2021 року, 07.07.2021 року не входить в період вимушеного прогулу, оскільки вважається першим робочим днем позивача після поновлення його на посаді, і в який він був звільнений відповідно до наказу голови ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області № 5 о/с від 07.07.2021 року.

Посилання відповідача на службовий лист Департаменту персоналу МВС України №31051/22-2020 від 16.09.2020 року "Про оголошення вислуги років працівникам міліції, поновленим на службі в органах внутрішніх справ за рішеннями судів, при звільненні їх зі служби" суд при вирішенні спору не приймає, оскільки цей лист носить інформаційний характер та не містить норм права.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області щодо не зарахування часу вимушеного прогулу ОСОБА_1 за період з 16.01.2015 по 06.07.2021 роки до часу проходження служби в органах внутрішніх справ України, викладену в листі від 03.06.2022 року № 126-С/121/12/05-2022.

Зобов`язати Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області зарахувати час вимушеного прогулу ОСОБА_1 за період з 16.01.2015 по 06.07.2021, як час проходження служби в органах внутрішніх справ України, та направити відповідний розрахунок до державної установи "Територіальне об`єднання МВС України по Хмельницькій області" .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області (вул. Зарічанська, 7,Хмельницький,Хмельницька область,29017 , код ЄДРПОУ - 08592336)

Головуючий суддя В.К. Блонський