Справа № 580/3019/22
Суддя: Марина БІЛОНОЖЕНКО
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року справа № 580/3019/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач), в якій, з урахуванням редакції позову (вх. від 28.07.2022р. №22109/22) просить:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області (, вул. Соборна, будинок 7-А, м. Кропивницький) № 46 від 20.05.2022 про відмову в переведенні на інший вид пенсії;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області при розгляді повторної заяви від 23.05.2022 та наданні відповіді від 13 червня 2022 року № 2300-0205-8/28-636 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18002, вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, ) розглянути заяву та зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до стажу роботи в органах прокуратури половину строку навчання у Національному університеті «Одеська юридична академія» та Національній академії прокуратури України;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18002, вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, ) перевести з 01.05.2022 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на інший вид пенсії - відповідно до ч. 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі Довідки Київської міської прокуратури про складові заробітної плати/грошового забезпечення № 21/77 від 19 травня 2022 року та здійснювати виплати даної пенсії з урахуванням раніше проведених виплат, з виплатою різниці між фактично виплаченою та нарахованою пенсією.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 14.06.2013р. проходить службу в органах прокуратури. У зв`язку із встановленням позивачу ІІ групи інвалідності, позивачу призначено пенсію по інвалідності згідно Закону №1058. Позивач зазначає, що за наслідками його звернення про переведення його на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про прокуратуру», відповідач оскаржуваним рішенням відмовив у такому переведенні з підстав наявності у позивача 9 років 04 місяців 24 днів стажу роботи позивача на посадах в органах прокуратури, що є менше необхідних 10 років стажу. Позивач вважає вказану відмову протиправною та зазначає, що загальний строк навчання позивача у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання становить 3 роки 0 місяців 19 днів, половина строку якого має бути врахована до вислуги років, що дає право на пенсію у відповідності до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру». З урахуванням зазначеного, позивач вважає, що на час подання ним заяви про переведення на інший вид пенсії, його загальний стаж роботи, у відповідності до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» становить понад 10 років, що надає йому право на призначення пенсії у згідно положень ч. 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Ухвалою суду від 02.08.2022р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

22.08.2022р. від представника Головного Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що з 11.10.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017 за №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій». Пунктом 8 Прикінцевих положень Закону №2148-VIII законодавцем встановлено, що норми статті 86 Закону №1697-VII, щодо пенсійного забезпечення діють до дня внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Крім того, вказав, що з наданих позивачем до заяви від 12.05.2022р. документів встановлено, що стаж роботи позивача на посаді прокурора (старшого прокурора) на дату звернення складає 9 років 4 місяці 24 дні (з 02.11.2012 по 08.05.2013, з 14.06.2013 по 30.04.2022), що є менше, ніж передбачено положеннями частини 9 статті 86 Закону № 1697-VII. Вказано, що при визначенні права на призначення пенсії по інвалідності, відповідно до положень частини 9 статті 86 Закону №1697-VII, прокурорам, які визнані особами з інвалідністю І або II групи, законодавцем передбачено наявність у особи стажу роботи саме в органах прокуратури не менше 10 років, у зв`язку із чим, на думку відповідача, право на призначення пенсії по інвалідності, відповідно до зазначеної вище норми Закону №1697-VII у позивача відсутнє. Крім того, зазначено, що оскаржуване рішення від 20.05.2022 прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, у зв`язку із чим вказано, що Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області є неналежним відповідачем щодо скасування рішення.

22.08.2022р. від представника Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю з підстав зазначених вище у відзиві Головного Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, звернувши також увагу, що відповідно до ч.6 ст. 86 Закону №1697-VII, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання зараховується до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею. Наголошено, що поняття вислуга років в контексті визначення її положеннями Закону №1697-VII - є більш широким, аніж поняття робота в органах прокуратури, і ставити знак рівності між цими двома поняттями безпідставно, у зв`язку із чим вказано про правомірність прийнятого Рішення від 20.05.2022 за №46 про відмову у призначенні даного виду пенсії.

25.08.2022р. позивачем подано відповідь на відзив, в якій зокрема зазначив, що відповідачем 1 не надано жодного обгрунтування щодо законності не розгляду ним двох заяв позивача від 12.05.2022р. та 23.05.2022р., неврахуванні до стажу роботи в органах прокуратури половини строку навчання позивача у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання відповідно до норм законодавства та безпідставне ствердження ним про начебто невідповідність довідки №21/77 від 19.05.2022 року вимогам ч. 2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 та диплому серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 з 01.09.2009р. по 08.07.2011 року навчався у вищому юридичному навчальному закладі на денній формі навчання - Національному університеті «Одеська юридична академія» та отримав базову вищу освіту за напрямком підготовки -правознавство і здобув кваліфікацію бакалавра юриста.

В подальшому, згідно відомостей трудової книжки серії НОМЕР_2 та диплому серії НОМЕР_4 , з 01.09.2011 року по 14.06.2013 року навчався у вищому юридичному навчальному закладі на денній формі навчання - Національна академія прокуратури України і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобув кваліфікацію магістр права.

У період навчання у вищому юридичному навчальному закладі денної форми навчання - Національна академія прокуратури України позивач згідно направлення проходив переддипломну практику «стажування», у зв`язку із чим був призначений та працював із 02 листопада 2012 року по 08 травня 2013 року стажистом на посаді прокурора прокуратури м. Черкаси Черкаської області (згідно наказу від 02.11.2012р. №650к).

У зв`язку із закінченням вищого юридичного навчального закладу за направленням з 14.06.2013р. позивача призначено на посаду прокурора прокуратури м. Черкаси Черкаської області та з 11.07.2013р. звільнено із займаної посади в порядку переведення до органів прокуратури м. Києва та на даний час займає посаду прокурора відділу представництва інтересів держави з питань державної та комунальної власності управління представництва інтересів держави в суді Київської міської прокуратури.

В період роботи в органах прокуратури, 02.06.2020р. позивач внаслідок загального захворювання визнаний особою з інвалідністю 2 групи та йому призначена пенсія згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному Управлінні пенсійного фонду в Черкаській області.

12.05.2022р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про переведення його на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Рішенням Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №46 від 20.05.2022р. відмовлено позивачу у переведенні на пенсію по інвалідності згідно Закону №1697-VII, з підстав того, що стаж роботи позивача на посаді прокурора (старшого прокурора) складає 9 років 4 місяці 24 дні (з 02.11.2012р. по 08.05.2013р., з 14.06.2013р. по 30.04.2022р.), що є менше, ніж передбачено положеннями частини 9 статті 86 Закону №1697-VII.

Листом від 24.05.2022р. Головне Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомлено позивача про прийняте Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області рішення №46 від 20.05.2022р.

23.05.2022р. позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про переведення його на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Листом від 13.06.2022р. Головне Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно повідомлено позивача про прийняте рішення щодо відмови позивачу у переведенні на пенсію по інвалідності згідно Закону №1697-VII.

Вважаючи спірне рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури визначено у статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон №1697-VII).

Як передбачено частиною першою статті 86 Закону №1697-VІІ прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Згідно з частиною другою статті 86 Закону №1697-VІІ пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до частини дев`ятої статті 86 Закону №1697-VІІ прокурорам, визнаним особами з інвалідністю I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Відповідно до частини шостої статті 86 Закону №1697-VІІ, до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів та, зокрема, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Таким чином, відповідно до вищенаведених положень Закону №1697-VII, суд дійшов висновку, що до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії позивачу має зараховуватись як час роботи безпосередньо на прокурорських посадах, так і половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Як встановлено вище, відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 та диплому серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 з 01.09.2009р. по 08.07.2011р. навчався на денній формі навчання у Національному університеті «Одеська юридична академія» та отримав базову вищу освіту за напрямком підготовки - правознавство і здобув кваліфікацію бакалавра юриста. Згідно відомостей трудової книжки та диплому серії НОМЕР_4 , з 01.09.2011р. по 14.06.2013р. навчався на денній формі навчання у Національній академії прокуратури України і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобув кваліфікацію магістр права.

Записи у трудовій книжці щодо вище перерахованих періодів не містять виправлень, підчищень або описок, відтак належним чином підтверджують навчання позивача у вказані періоди.

Оскільки період навчання позивача у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання підтверджується належними доказами, половина строку вказаного навчання має бути зарахована до стажу роботи в органах прокуратури.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що відповідач 2 протиправно не врахував до стажу роботи позивача, що дає право на пенсію згідно з ч.9 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", половини строку навчання позивача на денній формі навчання з 01.09.2009р. по 08.07.2011р. у Національному університеті «Одеська юридична академія», з 01.09.2011р. по 14.06.2013р. у Національній академії прокуратури України.

Отже, станом на 01.05.2022р. стаж роботи позивача в органах прокуратури становить понад 10 років.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області №46 від 20.05.2022р. про відмову у переведенні позивача на пенсію по інвалідності відповідно до положень ч.9 ст.86 Закону України Про прокуратуру, а також про визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, за наслідками розгляду заяви позивача від 23.05.2022р., що викладена у листі від 13.06.2022р. №2300-0205-8/26636.

При цьому, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача про відсутність у позивача необхідного стажу роботи в органах прокуратури для призначення пенсії згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», оскільки приписами наведеної норми передбачено, що до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії має зараховуватись як час роботи безпосередньо на прокурорських посадах, так і половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

При цьому, суд враховує, що Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19.10.2004 року, пункт 50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13.01.2011 року, пункт 54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30.10.2014 року тощо). Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Аналізуючи у сукупності фактичні обставини справи та норми закону, виходячи з принципу верховенства права, беручи до уваги положення п. 2 ч.2 ст.245 КАС України, суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про наявність підстав для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати позивачу до стажу роботи в органах прокуратури половину строку навчання у Національному університеті «Одеська юридична академія» та Національній академії прокуратури України та перевести з 01.05.2022р. ОСОБА_1 на інший вид пенсії - відповідно до ч. 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі Довідки Київської міської прокуратури про складові заробітної плати/грошового забезпечення №21/77 від 19.05.2022р. та здійснювати виплату даної пенсії з урахуванням раніше проведених виплат, з виплатою різниці між фактично виплаченою та нарахованою пенсією.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим позовні вимоги належить задовольнити.

Згідно положень статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до положень ст. 5 Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області №46 від 20.05.2022р. про відмову ОСОБА_1 в переведенні на інший вид пенсії та визнати протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, за наслідками розгляду заяви позивача від 23.05.2022р., що викладена у листі від 13.06.2022р. №2300-0205-8/26636.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, код ЄДРПОУ - 21366538) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до стажу роботи в органах прокуратури половини строку навчання позивача на денній формі навчання з 01.09.2009р. по 08.07.2011р. у Національному університеті «Одеська юридична академія», з 01.09.2011р. по 14.06.2013р. у Національній академії прокуратури України.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, код ЄДРПОУ - 21366538) перевести з 01.05.2022р. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на пенсію - відповідно до ч. 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі Довідки Київської міської прокуратури про складові заробітної плати/грошового забезпечення №21/77 від 19 травня 2022 року та здійснювати виплати даної пенсії з урахуванням раніше проведених виплат, з виплатою різниці між фактично виплаченою та нарахованою пенсією.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя Марина БІЛОНОЖЕНКО