Справа № 380/10160/22
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

На розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебуває позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №92 від 25.05.2022 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 20.05.2022 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу період роботи з 10 липня 1980 року по 14 жовтня 1980 року та з 02 січня 1983 року по 26 квітня 1993 року у Золочівському міжгосподарському комбікормовому заводі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Рішенням від 25.05.2022 №92 ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу. За результатами розгляду заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 , відповідач прийшов до висновку, що у позивача відсутній страховий стаж, який має становити після досягнення пенсійного віку не менше 29 років, необхідний для призначення пенсії за віком. Страховий стаж позивача, як зазначає відповідач, становить 25 років 2 місяці 18 днів. Згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1992 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. З наведених підстав просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27 липня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень вказав, що відповідно до рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України у Полтавській області № 92 від 25.05.2022 при розгляді заяви від 18.05.2022 та долучених до неї документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, страховий стаж ОСОБА_1 обчислений відповідно до чинного законодавства, який становив 25 роки 02 місяці 18 днів. За результатами розгляду документів доданих до заяви до трудового стажу не зараховано періоди роботи з 10.07.1980 по 14.10.1980, оскільки не читається дата наказу про прийняття на роботу (розмито записи). До трудового стажу не зараховано періоди роботи з 02.01.1993 по 26.04.1993, оскільки не читається дата наказу про звільнення (розмито записи) та вбачаються виправлення в даті наказу на прийняття. Прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу. Зважаючи на обставину, що трудова книжка позивача заведена з порушеннями вимог законодавства та не долучені інші документи, які б підтверджували стаж роботи відповідно до вимог Порядку № 637, тому для призначення пенсії по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підстав не має. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивач 16 серпня 2022 року надіслав на адресу Львівського окружного адміністративного суду відповідь на відзив, в якому позивач просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі та залучити до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року залучено співвідповідача, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень вказав, що до загального трудового стажу не враховано періоди роботи з 10.07.1980 по 14.10.1980 та з 02.01.1983 по 26.04.1993, оскільки записи в трудовій книжці здійснено із порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: - не зараховано період роботи з 10.07.1980 по 14.10.1980, так як не читається дата наказу про прийняття на роботу (розмито записи); - не зараховано період роботи з 02.01.1983 по 26.04.1993, так як не читається дата наказу про звільнення (розмито запис) та наявні виправлення в даті наказу на прийняття. Також, не зараховано період отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 19.08.2003 по 14.02.2004, оскільки зарахування до страхового стажу періоду отримання матеріальної допомоги не передбачено ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Трудової книжки недостатньо для підтвердження страхового стажу. Уточнюючі довідки заявником не надано. За наданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж ОСОБА_1 становить 25 років 02 місяці 18 днів, якого недостатньо для призначення пенсії за віком. На підставі чого, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, за принципом екстериторіальності, прийнято вмотивоване рішення № 92 від 25.05.2022 про відмову ОСОБА_1 , в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 18 травня 2022 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Львівської області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням від 25.05.2022 №92 було відмовлено в призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу. За результатами розгляду заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 , відповідач прийшов до висновку, що у позивача відсутній страховий стаж, який має становити після досягнення пенсійного віку не менше 29 років, необхідний для призначення пенсії за віком. Страховий стаж позивача, як зазначає відповідач, становить 25 років 2 місяці 18 днів.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-VI).

Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону № 1058-IV.

Так, згідно з частиною 1 статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років:

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно відомостей трудової книжки позивача вбачається, що такий з 10.07.1980 по 14.10.1980 працював в Золочівському міжгосподарському комбікормовому заводі на посаді слюсаря; з 02.01.1983 по 26.04.1993 працював в Золочівському міжгосподарському комбікормовому заводі на посаді шофера (водія).

Щодо періоду роботи позивача в Золочівському міжгосподарському комбікормовому заводі із вказаних вище періодів то слід зазначити на наступне.

На час складання відповідних записів була чинною Постанова «Про трудові книжки робітників та службовців» від 6 вересня 1973 р. № 656, затверджена Радою Міністрів СРСР та Всесоюзною центральною радою професійних спілок.

Надалі діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України за № 58 від 29.07.1993 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно з пункту 1.3 Інструкції при влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку.

Пунктом 2.2 Інструкції заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо - кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо - кваліфікаційному рівні, на стажування.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно з пунктом 2.27 Інструкції запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи.

Суд встановив, що запис 1 та запис 5 у трудовій книжці позивача є чіткими та зрозумілими, містять відтиск печатки підприємства, назву та підпис посадової особи такого підприємства, однак такі записи дещо розмиті.

Таким чином, за умови наявності в трудовій книжці записів про початок та кінець періоду роботи позивача в Золочівському міжгосподарському комбікормовому заводі, деяка розмитість у записах, з огляду на зміст таких записів, є несуттєвим недоліком, та не позбавляє можливості чітко встановити трудовий стаж позивача.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, зазначеній в постанові від 06.02.2018 в справі № 677/277/17.

Також слід звернути увагу на те, що відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж є трудова книжка. Лише при наявності неправильності чи неточності записів у трудовій книжці, для підтвердження стажу приймаються до уваги інші документи, які визначені вищевказаним Порядком № 637, зокрема: дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; довідки; виписки із наказів; особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати; посвідчення; характеристики; письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про період роботи.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 08.05.2018 у справі № 559/484/17 та від 07.11.2019 у справі № 686/19477/16.

Згідно листа архівного відділу Золочівської районної державної адміністрації від 26.05.2022 № Д-242 документи ТОВ «Золочівський комбікормовий завод» на зберігання до архівного відділу не надходили. Тому архівний відділ не знайшов підстав підтвердити стаж роботи позивачу за спірний період.

Разом з тим, в процедурах ліквідації ТОВ «Золочівський комбікормовий завод» складено акт від 23.08.2007 року про місцезнаходження архівних документів. Відповідно до цього акту комісія визначила місцезнаходження частини архівних документів ТОВ «Золочівський комбікормовий завод».

Однак, право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу працівників і відповідно забезпечувати зберігання цих даних та сама по собі відсутність облікових книг в архівному відділі не є беззаперечним доказом відсутності у позивача страхового стажу у зазначений спірний період. Тобто, відсутність відповідних документів на зберіганні в архівних установах не може анулювати записи трудової книжки та позбавити позивача права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого ним трудового стажу.

Верховний Суд в постанові від 12.12.2019 за результатом розгляду справи № 22 9/3431/16-а дійшов висновку про безпідставність доводів пенсійного органу про неможливість підтвердження трудового стажу через відсутність на зберіганні в державному архіві запитуваних документів та вказав про неможливість надання повного об`єму необхідних для реалізації прав позивача документів та повноти записів у наявних підтверджуючих страховий стаж документах з огляду на те, що обов`язок належного оформлення таких документів та зберігання в належному стані трудової книжки на час роботи покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб.

Тобто, однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні та відповідному зберіганні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці чи її неналежне зберігання.

Отже, рішення відповідача в частині неврахування трудового стажу позивача в періоду роботи в Золочівському міжгосподарському комбікормовому заводі, за період з 10.07.1980 по 14.10.1980 та з 02.01.1983 по 26.04.1993, з мотивів розмитості записів в трудовій книжці, які фактично читаються, про дату наказу про прийняття на роботу та виправлення в даті наказу про прийняття на роботу є неправомірним.

З огляду на встановлені частиною 1 статті 26 Закону № № 1058-IV обов`язкові умови для призначення пенсії за віком, та вказані обставини, суд дійшов висновку про наявність таких умов щодо позивача, а саме: позивач досяг 60 років, страховий стаж становить не менше 29 років.

Згідно з частиною 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку

Позивач досяг пенсійного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 . Звернувся за призначенням пенсії 18.05.2022, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку. За вказаних обставин, пенсія за віком має бути призначена позивачу з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 20.05.20222.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області, відмовляючи в призначенні пенсії за віком, діяло не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачений Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 992,40грн підлягає стягненню на користь позивача з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та з Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

вирішив:

адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №92 від 25.05.2022 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 20.05.2022 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу період роботи з 10 липня 1980 року по 14 жовтня 1980 року та з 02 січня 1983 року по 26 квітня 1993 року у Золочівському міжгосподарському комбікормовому заводі.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість)грн. 20коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість)грн. 20коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п15.5 п.5 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.М. Брильовський