Справа № 640/4967/21
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року м. Київ № 640/4967/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1

до 1. Дисциплінарної комісії приватних виконавців,

2. Міністерства юстиції України

про визнання протиправним та скасування рішення та наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович (далі по тексту - позивач, Приватний виконавець Клименко Р.В.) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Дисциплінарної комісії приватних виконавців (далі по тексту - відповідач 1, Комісія), Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач 2, Мін`юст), у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 від 20 листопада 2020 року, оформлене протоколом №45, про задоволення подання Мін`юсту та застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження;

- визнати протиправним та скасувати наказ Мін`юсту від 08 грудня 2020 року №4241/5 про введення в дію рішення Комісії від 20 листопада 2020 року №45, про задоволення подання Мін`юсту та застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на протиправність оскаржуваних рішень, прийнятих за наслідками розгляду скарги адвоката в межах ВП №61901251, оскільки за наслідками аналізу позивачем листа адвоката Андрєєва А.А. про зняття арешту з коштів боржника направлена відповідь, в якій позивач просив уточнити інформацію або документи, які необхідно надати. Проте, відповідачем 1 зроблено висновок, що надана позивачем відповідь є неякісною, оскільки не відображає причини не зняття арешту з коштів боржника за ВП №61901251. Крім того, позивач зазначає, що представником боржника зв ВП №61901251 направлено клопотання про залишення без розгляду доповнення до скарги на дії позивача, в якому зазначено, що обставини, які стали підставою для звернення до відповідача 2 з доповненням до скарги, врегульовані та не потребують подальшого розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/4967/21 і призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (письмового провадження).

Відповідачами подано відзив на позовну заяву, у якому вони не погоджуються із заявленими позовними вимогами, оскільки Комісією здійснено розгляд скарги у відповідності до вимог чинного законодавства України та за результатами проведеної позапланової невиїзної перевірки діяльності позивача складена довідка від 09 жовтня 2020 року, згідно з якою позивачем при здійсненні ВП №61901251 порушено вимоги пункту 3 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо розгляду заяв сторін виконавчого провадження та, як наслідок, внесено подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача; рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення прийняте у відповідності до вимог законодавства, а тому підстави для його скасування відсутні, а дії відповідачів в межах спірних відносин є правомірними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2021 року у задоволенні клопотання відповідачів про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини справи.

Приватним виконавцем Клименком Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61901251 від 23 квітня 2020 року за наслідками розгляду заяви про примусове виконання виконавчого напису №3550 від 13 березня 2020 року приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 20131,77 грн.

Листом від 04 серпня 2020 року №24 представник боржника Павленка О.С. за ВП №61901251 вимагав від позивача винести постанову про зняття арешту з карткового рахунку № НОМЕР_1 «заробітна плата», який відкритий у АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_2 .

Листом від 18 серпня 2020 року у відповідь на адвокатський запит представника боржника Павленка О.С. за ВП №61901251 повідомлено, що відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. В адвокатському запиті від 04 серпня 2020 року №24 не запитується жодної інформації та документів по ВП №61901251. Враховуючи викладене, позивач просив уточнити інформацію або документи, які необхідно надати.

05 серпня 2020 року адвокатом Андрєєвим А.А. в інтересах ОСОБА_2 , боржника за ВП №61901251 подано до Мін`юсту звернення щодо проведення перевірки діяльності позивача щодо здійснення ВП №61901251. 09 вересня 2020 року адвокатом Анрєєвим А.А. подано доповнення до скарги на дії приватного виконавця з проханням притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним своїх обов`язків у межах ВП №61901251.

Відповідно до подання Міністерства юстиції України, на підставі звернення адвоката Андрєєва А.А. в інтересах ОСОБА_2 , управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності приватного виконавця Клименко Р.В. щодо здійснення ВП №61901251; у скарзі ОСОБА_2 зазначалося, що позивачем не розглянуто лист з вимогою зняти арешт з коштів ОСОБА_2 , накладений у ВП №61901251. За результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності позивача управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) складена довідка від 09 жовтня 2020 року, згідно з якою позивачем при здійсненні ВП №61901251 порушено вимоги пункту 3 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо розгляду заяв сторін виконавчого провадження.

Перевіркою встановлено, що 17 серпня 2020 року на адресу позивача надійшов лист представника ОСОБА_2 , в якому адвокат вимагав винести постанову про зняття арешту з коштів боржника. Листом від 18 серпня 2020 року позивачем доведено до відома представника ОСОБА_2 зміст частини першої статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та повідомлено, що в його листі не запитується жодна інформація та документи по ВП №61901251; у цьому листі позивач просив адвоката Андрєєва А.А. уточнити інформацію та документи, які необхідно надати по ВП №61901251. Виходячи зі змісту вказаного листа порушені у листі представника ОСОБА_2 адвоката Андрєєва А.А. питання приватним виконавцем не розглядались.

Відповідно до витягу з протоколу №45 засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 20 листопада 2020 року, пунктом 8 порядку денного якого зазначено розгляд подання Міністерства юстиції України про притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, більшістю голосів («за» - 5, «проти» - 4, «утримались» - 0) вирішено задовольнити подання Мін`юсту про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосувати до нього дисциплінарне стягнення у вигляді попередження; відповідно до пункту 28 Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців, затвердженого наказом Мін`юсту від 27 листопада 2017 року №3791/5, до протоколу додається окрема думка члена комісії ОСОБА_3 .

У витягу з протоколу зазначено, зокрема, що доповідач Д`яченко Є.С. зазначив, що 17 серпня 2020 року на адресу позивача надійшов лист представника ОСОБА_2 , в якому адвокат вимагав винести постанову про зняття арешту з коштів боржника. Листом від 18 серпня 2020 року позивачем доведено до відома представника ОСОБА_2 зміст частини першої статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та повідомлено, що в його листі не запитується жодна інформація та документи по ВП №61901251; у цьому силі позивач просив адвоката Андрєєва А.А. уточнити інформацію та документи, які необхідно надати по ВП №61901251. Виходячи зі змісту даного листа, що порушені у листі представника ОСОБА_2 адвоката Андрєєва А.А. питання приватним виконавцем не розглядались; відповідно до подання Мін`юсту встановлено, що незабезпечення позивачем розгляду питань, порушених у листі боржника ОСОБА_2 свідчить про порушення ним вимог пункту 2 частини другої статті 18 Закону; зазначив, що позивачем до комісії подані письмові пояснення до подання, яке розглядається; звернув увагу, що Законом України «Про звернення громадян» чітко передбачено, що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений зокрема, Законом України «Про виконавче провадження». Позивачем надано пояснення, в яких повідомлено, що 18 листопада 2020 року представником ОСОБА_2 адвокатом Андрєєвим А.А. відкликано скаргу від 09 вересня 2020 року №41, на підставі якої проведено позапланову невиїзну перевірку та за результатами якої внесено подання до Мін`юсту; зазначив, що ним надано відповідь в тому порядку, в якому він вважав вірним; повідомив, що наразі арешт на кошти боржника накладений, вчинення виконавчих дій по ВП зупинено.

Наказом Мін`юсту від 08 грудня 2020 року №4241/5 відповідно до пункту 1 частини першої, частин другої та третьої статті 41 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» уведено в дію рішення Дисциплінарної комісії від 20 листопада 2020 року, оформлене протоколом №45, про задоволення подання Мін`юсту про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як законність.

Пунктом 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі такого виконавчого документа, як виконавчий напис нотаріуса.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень і рішень інших органів».

Згідно частини першої, пункту 3 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями частини першої статті 16 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов`язаний вчинити певні дії особисто.

Виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку про наявність у виконавця обов`язку розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, листом від 04 серпня 2020 року №24 представник боржника Павленка О.С. за ВП №61901251 вимагав від позивача винести постанову про зняття арешту з карткового рахунку № НОМЕР_1 «заробітна плата», який відкритий у АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_2 .

Листом від 18 серпня 2020 року у відповідь на адвокатський запит представника боржника Павленка О.С. за ВП №61901251 повідомлено, що відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. В адвокатському запиті від 04 серпня 2020 року №24 не запитується жодної інформації та документів по ВП №61901251. Враховуючи викладене, позивач просив уточнити інформацію або документи, які необхідно надати.

Тобто, лист адвоката Андрєєва А.А., який представляв інтереси боржника у ВП №61901251, не був розглянутий по суті.

Суд зазначає, що основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі по тексту - Закон № 1403-VIII).

Пунктами 8, 10 частини першої статті 17 Закону № 1403-VIII визначено, що Міністерство юстиції України: здійснює контроль за діяльністю приватних виконавців та визначає порядок здійснення контролю за діяльністю приватного виконавця; вводить в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Згідно частини першої статті 34 Закону № 1403-VIII контроль за діяльністю приватного виконавця здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Відповідно до пункту 2 частини третьої названої статті Закону № 1403-VIII позапланові перевірки проводяться на підставі письмових звернень учасників виконавчого провадження щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця.

Статтею 37 Закону № 1403-VIII установлено, що приватний виконавець несе за свої рішення, дії чи бездіяльність та завдану третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну чи кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, установлених законом, а також дисциплінарну відповідальність у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 38 Закону № 1403-VIII підставою для притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком приватного виконавця є:

1) факт зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю приватного виконавця;

2) порушення правил професійної етики приватного виконавця;

3) розголошення професійної таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення;

4) невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків;

5) невиконання статуту Асоціації приватних виконавців України, рішень Ради приватних виконавців України та з`їзду приватних виконавців України.

За змістом частин першої та другої статті 39 Закону № 1403-VIII Дисциплінарна комісія приватних виконавців (далі - Дисциплінарна комісія) утворюється при Міністерстві юстиції України для розгляду питань притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків. Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців затверджується Міністерством юстиції України.

Згідно частини шостої статті 39 Закону № 1403-VIII Дисциплінарна комісія:

1) розглядає подання Міністерства юстиції України, Ради приватних виконавців України про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності;

2) у разі надходження скарг на діяльність приватних виконавців направляє їх на перевірку Міністерству юстиції України чи Раді приватних виконавців України;

3) приймає рішення на підставі подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Матеріали справи свідчать, що, встановивши за результатами перевірки факт неналежного виконання позивачем своїх обов`язків, відповідачі в межах наданих їм повноважень прийняли рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до частини сьомої статті 34 Закону № 1403-VIII у разі виявлення під час здійснення перевірок ознак дисциплінарного проступку приватного виконавця Міністерство юстиції України вносить вмотивоване подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до пункту 27 Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3791/5 від 27 листопада 2017 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2017 року за № 1442/31310, у разі якщо Дисциплінарною комісією прийнято рішення про задоволення подання та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди, а також факти застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року.

Згідно витягу з протоколу №45 від 20 листопада 2020 року засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців, при вирішенні питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності були досліджені матеріали подання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, пояснення, надані приватним виконавцем та встановлено, що позивачем не забезпечено розгляду питань, порушених у листі адвоката Андрєєва А.А., який діяв в інтересах боржника за ВП №61901251.

Частиною 1 статті 41 Закону № 1403-VIII передбачено, що за вчинення дисциплінарного проступку до приватного виконавця може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень:

1) попередження;

2) догана;

3) зупинення діяльності приватного виконавця на строк до шести місяців;

4) припинення діяльності приватного виконавця.

При цьому, протоколом №45 від 20 листопада 2020 року зафіксовано, що секретар Дисциплінарної комісії ОСОБА_4 вважає, що у виявлених порушеннях відсутні невід`ємні складові дисциплінарного проступку такі, як спрямованість умислу на вчинення протиправних дій і негативних наслідків для прав та законних інтересів учасників виконавчого провадження, які наступили б у результаті цілеспрямованих і свідомих дій приватного виконавця та поставила на голосування питання щодо відхилення подання Мін`юсту про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та відмовити у застосуванні до нього дисциплінарного стягнення; за результатами голосування («за» - 4, «проти» - 5, «утримались» - 0) рішення не прийняте. Член комісії Чорна В.В. звернула увагу, що суть подання стосується не надання позивачем відповіді на клопотання адвоката Андрєєва А.А.; у заяві було чітке посилання на статтю 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою прямо передбачено розгляд клопотань учасників виконавчого провадження. Натомість, приватний виконавець замість розгляду клопотання по суті, надав суто формальну відписку, запропонувавши уточнити питання, які у клопотанні не ставились. Отже факт порушення підтверджений у поданні відповідача 2 та не спростований позивачем. Враховуючи викладене запропонувала задовольнити подання Мін`юсту про притягнення позивача та застосувати до нього найм`якіший вид дисциплінарного стягнення, а саме, у вигляді попередження. За результатами голосування («за» - 5, «проти» - 4, «утримались» - 0) рішення прийняте.

Тобто, враховуючи характер та тяжкість дисциплінарного проступку, наявності вини та негативних наслідків, до позивача застосовано найменш суворий вид дисциплінарного стягнення і ця пропозиція була підтримана Комісією.

Відповідно до частини четвертої статті 34 Закону № 1403-VIII під час проведення позапланових перевірок з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок.

Згідно абзацу 5 пункту 19 Розділу III Порядку організації та проведення перевірок діяльності приватних виконавців затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3284/5 22 жовтня 2018 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2018 року за № 1195/32647, під час проведення позапланових перевірок діяльності приватного виконавця з`ясовуються лише ті питання, потреба перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок.

Звертаючись до відповідача 2 зі скаргою адвокат Андрєєв А.А., який діяв в інтересах боржника ОСОБА_2 за ВП №61901251, зазначив про порушення приватним виконавцем Клименком Р.В. вимог пункту 3 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», яке було підтверджено у ході проведення перевірки та не спростовано матеріалами справи.

З огляду на викладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги не підтверджені документально та нормативно та не підлягають задоволенню.

При цьому, судом не приймаються до уваги доводи позивача щодо наявності підстав для залишення без розгляду скарги на дії позивача у зв`язку з наявністю від адвоката Андрєєва А.А. клопотання про залишення без розгляду доповнення до скарги на дії приватного виконавця від 09 вересня 2020 року, оскільки у відповідачів в межах наданих їм повноважень відповідно до чинного законодавства відсутні правові підстави для залишення без розгляду скарг на дії приватних виконавців, з урахуванням чого на голосування було поставлено питання про відхилення подання Мін`юсту про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та відмовити у застосуванні до нього дисциплінарного стягнення (рішення не прийняте) та про притягнення позивача та застосувати до нього найм`якіший вид дисциплінарного стягнення, а саме, у вигляді попередження (рішення прийняте).

Згідно з частиною першою статті 9, статтею 72, частинами першою, другою, п`ятою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами доведено правомірність оскаржуваних рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню позивачу не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2, 5-11, 73-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному статтями 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 30 днів з моменту складення повного тексту

Суддя: Н.А. Добрівська