Справа № 160/14773/22
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 вересня 2022 року Справа №160/14773/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу №36 від 14.03.2022р., -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2022р. ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 та просить:

- визнати протиправними дії відповідача з видання наказу від 14.03.2022р. №36 (по стройовій частині) в частині зарахування відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом в списки військової частини НОМЕР_1 солдата запасу ОСОБА_1 та призначення того до управління зовнішнім пілотом (оператором) БПЛА 3 відділення взводу безпілотних авіаційних комплексів розвідувальної роти, ВОС 216671А, шпк "солдат" (п.15);

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 14.03.2022р. №36 (по стройовій частині), в частині зарахування відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом в списки військової частини НОМЕР_1 солдата запасу ОСОБА_1 та призначення до управління зовнішнім пілотом (оператором) БПЛА 3 відділення взводу безпілотних авіаційних комплексів розвідувальної роти, ВОС 216671А, шпк "солдат" (п.15)

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Пунктом 2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем у позові не зазначено місцезнаходження відповідача (офіційно зареєстроване), а також і адреса електронної пошти відповідача, в порушення вимог п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, зазначення у позові адресою відповідача: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 62 головпоштамп "до вимоги", як офіційної адреси відповідача, жодними доказами не підтверджено, що не відповідає та суперечить приписам ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, у позові позивачем самостійно визначено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (третя особа - 1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (третя особа-2), проте, викладу обставин, якими позивач обґрунтовує їх залучення самостійно позивачем (без подання відповідного клопотання до суду) у позовній заяві не зазначено, в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що залучення позивачем в якості в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача відбувається або за ініціативою суду, або за обґрунтованим клопотанням позивача згідно до вимог ст.49 Кодексу адміністративного судочинства України, проте таке клопотання позивачем до позову не додано, в порушення вимог ст.49, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Так, позивачем до позовної заяви додана копія звернення позивача про роз`яснення проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_1 від 22.06.2022р., проте, надано лише копії аркушів 2 та 3 цього звернення, тоді як перший аркуш такого звернення позивачем суду не надано, також і копія цього звернення не додана до копій позову для відповідача та третіх осіб, що суперечить та є порушенням ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач у позові зазначає, що прибув до військової частини НОМЕР_1 без документів, що посвідчують особу військовослужбовця, проте, доказів на підтвердження наведеного до позову не додано, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

У позові позивач зазначає, що він не прийнятий до лав ЗСУ, так як такі відомості щодо нього у Єдиному державному реєстрі призовників, військовослужбовців та резервістів відсутні, проте таких доказів до позову не додано, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач у позові зазначає, що він склав військову присягу у військовій частині НОМЕР_1 - 20.03.2022р., проте таких доказів до позову не додано, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

У позові позивач вказує на те, що він звертався до штабу частини з питання ознайомлення з особовою справою, проте дізнався, що вона відсутня, однак доказів такого звернення до позову не додано, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, частинами 1, 2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ч.5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Встановлений ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду з моментом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.120 Кодексу адміністративного судочинства України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зазначає, що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Так, як свідчить зміст позовної заяви, позивач, зокрема, оскаржує наказ відповідача від 14.03.2022р. №36, про наявність якого позивач дізнався 20.03.2022р., про що сам позивач зазначає у позові, отже, позивач повинен був звернутися з даним позовом до суду у місячний строк, тобто з моменту коли довідався з 21.03.2022р. по 21.04.2022р. включно, однак згідно вхідного штемпеля суду даний позов подано позивачем лише 23.09.2022р., тобто із пропуском місячного строку, встановленого ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, разом із позовом позивач подав заяву про поновлення строку на подання позовної заяви, в якій останній просить поновити йому строк звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою, як пропущений з поважних причин посилаючись на те, що відповідач весь час запевняв його, що вирішує питання взяття позивача на військовий облік та оформлення останньому військового квитка та їх вирішить, а позивач буде взятий на військовий облік та отримає військовий квиток, проте, на день подання позову відповідач не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 із запитом на видачу позивачеві військового квитка, відомості щодо позивача в Єдиному державному реєстрі призовників, військовослужбовців та резервістів взагалі відсутні.

Вивчивши зміст наведеного клопотання позивача та доданих до нього документів судом встановлено, що вищенаведені підстави, на які позивач посилається як на поважність причин пропуску строку звернення до суду не можуть бути визнані поважними, оскільки про наявність оскаржуваного наказу від 14.03.2022р. №36 позивач дізнався ще 20.03.2022р., про що сам позивач зазначає у позові, та 22.06.2022р. (згідно звернень позивача), окрім того, позивачем не надано також і доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даними позовом навіть у період з 26.07.2022р. (відповідь на запит адвоката) до 26.08.2022р.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом та його поновлення за обставин, викладених позивачем у заяві про поновлення строку на подання позову, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання позивача про поновлення пропуску звернення з цим позовом з поважних причин слід відмовити.

Частиною 1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані, вказані нею у заяві, визнані судом не поважними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також і за приписами ч.6 ст.161 вказаного Кодексу передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. 123, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

За таких обставин, недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому місцезнаходження відповідача (офіційно зареєстроване), а також і адреси електронної пошти відповідача, у відповідності до вимог п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові у позові обґрунтування щодо самостійного визначення (залучення) позивачем в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (третя особа - 1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (третя особа-2), у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) обґрунтоване клопотання про залучення третіх осіб в порядку ст.49 Кодексу адміністративного судочинства України, у відповідності до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

3) повну копію звернення позивача про роз`яснення проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_1 від 22.06.2022р. для суду, відповідача та третіх осіб, у відповідності до вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

4) доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- доказів того, що позивач прибув до військової частини НОМЕР_1 без документів, що посвідчують особу військовослужбовця;

- доказів того, що позивач не прийнятий до лав ЗСУ, так як такі відомості щодо нього у Єдиному державному реєстрі призовників, військовослужбовців та резервістів відсутні;

- доказів того, що позивач склав військову присягу у військовій частині НОМЕР_1 - 20.03.2022р.;

- доказів того, що позивач звертався до штабу частини з питання ознайомлення з особовою справою та дізнався, що вона відсутня;

5) заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку, ніж вказані у клопотанні, та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.49, ч.1 ст.123, п.2, п.5 ч.5 ст.160, ч.1, ч.4, ч.6 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст.243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з позовом у справі №160/14773/22- відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу №36 від 14.03.2022р. - залишити без руху.

Позивачеві у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому місцезнаходження відповідача (офіційно зареєстроване), а також і адреси електронної пошти відповідача, у відповідності до вимог п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові у позові обґрунтування щодо самостійного визначення (залучення) позивачем в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (третя особа - 1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (третя особа-2), у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) обґрунтоване клопотання про залучення третіх осіб в порядку ст.49 Кодексу адміністративного судочинства України, у відповідності до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

3) повну копію звернення позивача про роз`яснення проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_1 від 22.06.2022р. для суду, відповідача та третіх осіб, у відповідності до вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

4) доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- доказів того, що позивач прибув до військової частини НОМЕР_1 без документів, що посвідчують особу військовослужбовця;

- доказів того, що позивач не прийнятий до лав ЗСУ, так як такі відомості щодо нього у Єдиному державному реєстрі призовників, військовослужбовців та резервістів відсутні;

- доказів того, що позивач склав військову присягу у військовій частині НОМЕР_1 - 20.03.2022р.;

- доказів того, що позивач звертався до штабу частини з питання ознайомлення з особовою справою та дізнався, що вона відсутня;

5) заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку, ніж вказані у клопотанні, та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва