Справа № 420/7909/22
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7909/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О.О.,

за участю секретаря судового засідання Ілясова А.І.,

представника позивача Воронкова В.О.,

представника відповідача Скрипка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовом звернувся громадянин Республіки Молдова ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить суд визнати протиправною і скасувати постанову начальника відділ адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_3 від 23.04.2022 року про заборону в`їзду в Україну.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки підставою для її прийняття є п.п.6 ч.1 ст.13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі Закон №3773-VI). Також підставою для прийняття оскаржуваної постанови слугувало вчинення ним адміністративного правопорушення, що полягає у самостійному, без дозволу представників Державної прикордонної служби України залишенні зони прикордонного контролю та відповідальність за яке передбачено ст.202 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Позивач стверджує, що жодних доказів на підтвердження самостійного залишення ним зони прикордонного контролю немає, вказує, що адмiнiстративних правопорушень не вчиняв.

Крім того, позивач вказує, що 23.04.2022 під час перетинання державного кордону України в Республіку Молдова в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Табаки» позивачу незаконно відмовлено у перетинанні державного кордону.

Також позивач зазначає, що співробітниками Державної прикордонної служби України його було затримано та без пояснення причини транспортовано до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою суду від 08.06.2022 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 04.07.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 20.07.2022 року вирішено розгляд справи №420/7909/22 здійснити за правилами спрощеного позовного провадження у порядку ст.262 КАС України з повідомленням сторін.

До суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, оскільки відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства та в межах наданих законом повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону №3773-VI в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, якщо така особа, зокрема, порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України.

23.04.2022 під час перетинання державного кордону України в Республіку Молдова в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Табаки» громадянин Республіки Молдова ОСОБА_4 без дозволу представника Державної прикордонної служби України самостійно залишив зону прикордонного контролю, чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачене ст. 202 КУпАП. Вказане правопорушення зафіксоване у протоколі про адміністративне правопорушення серія ПдРУ №026998 від 23.04.2022, який також підписаний позивачем.

Постановою про накладення адміністративного стягнення серія ПдРУ №030022 від 23.04.2022 ОСОБА_5 визначено адміністративне стягнення за скоєне ним адміністративне правопорушення у виді штрафу в розмірі 170 грн, який сплачений позивачем згідно квитанції від 25.04.2022.

Представник відповідача зазначає, що позивач не оскаржив в судовому порядку постанову про накладення адміністративного стягнення, якою ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за здійснення адміністративного правопорушення, на підставі якого прийнято оскаржувану постанову від 23.04.2022 року про заборону в`їзду в Україну.

Також представник відповідача посилається на постанову Верховного Суду від 13.06.2018 по справі №815/5991/15.

Позивач не погодився з доводами відзиву та направив до суду пояснення, в яких зазначив, що поставлений від його імені підпис у протоколі про адміністративне правопорушення серія ПдРУ №026998 від 23.04.2022 не відповідає його справжньому підпису. Також позивач вказав, що не сплачував штраф за адміністративне правопорушення, накладений постановою про накладення адміністративного стягнення серія ПдРУ №030022 від 23.04.2022.

До суду від представника відповідача надійшли заперечення та пояснення, згідно яких зазначається, що позивач є громадянином України та 23.04.2022 окрім скоєного адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 202 КУпАП, ОСОБА_4 на виїзд з України надав паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_1 , який виданий 12.12.2019 в Республіці Молдова, що є порушенням ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» №3857-XII, оскільки такий у переліку документів, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну не зазначений. Внаслідок чого на ОСОБА_6 складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.204-1 КУпАП, який направлений на розгляд до Болградського районного суду Одеської області. Підписи позивача у вказаних протоколах є ідентичними.

Також представник відповідача зазначає, що згідно постанови Болградського районного суду Одеської області від 25.04.2022 року по справі №497/723/22 ОСОБА_4 під час розгляду справи не заперечував, що протокол серії ПдРУ №026948 від 23.04.2022 підписаний його підписом.

Від представника позивача до суду надійшли пояснення, у яких він повідомив, що постановою Болградського районного суду Одеської області від 25.04.2022 року по справі №497/723/22 провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП «Незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України» відносно ОСОБА_7 закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Звертає увагу на те, що складення та наявність протоколу серії ПдРУ №026948 від 23.04.2022 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП не стосується предмету даного позову, оскільки оскаржувана постанова прийнята на підставі є протокол серії ПдРУ № про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 202 КУпАП.

У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у позові та поясненнях. Представник відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення, які викладені у відзиві, запереченнях та поясненнях.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є громадянином Республіки Молдова згідно паспорту для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 12.12.2019 року (а.с.113). Також ОСОБА_4 є громадянином України, що підтверджується паспортом для закордонних поїздок громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 31.01.2014 року (а.с.114).

23 квітня 2022 року о 07 год. 40 хв. ОСОБА_4 мав намір перетнути кордон України через пункт пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Табаки», прибувши в Республіку Молдова.

В пункті пропуску позивач на виїзд з України, не пред`явивши паспорт громадянина України, надав паспорт громадянина Республіки Молдова, у зв`язку із чим було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №026948 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 204-1 ч.1 КУпАП (а.с.108-109).

Постановою Болградського районного суду Одеської області від 25.04.2022 року провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ст.204-1 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_6 закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.91-93).

Також, 23.04.2022 ОСОБА_4 під час перетину кордону самостійно залишив зону прикордонного контролю без дозволу представника Державної прикордонної служби України, у зв`язку з чим відносно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №026998 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП. Зі змістом протоколу ОСОБА_4 ознайомлений на зрозумілій йому мові, доповнень та зауважень не мав, примірник протоколу про адміністративне правопорушення ним отримано, про що свідчить його підпис (а.с.117-118).

Згідно запису №270 журналу обліку справ про адміністративні правопорушення та видачі бланків протоколів і постанов Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », затримання ОСОБА_6 не проводилося (а.с.127-128).

Постановою у справі про накладення адміністративного стягнення від 23.04.2022 серії ПдРУ №030022, ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої стяттею ст. 202 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 170,00 грн. штрафу. Зміст постанови доведено до відома позивача на зрозумілій йому мові, копію постанови отримано ним 23.04.2022 року, що підтверджується підписом ОСОБА_6 (а.с.121-122).

На виконання вказаної вище постанови, згідно квитанції від 25.04.2022 року №994 ОСОБА_8 було сплачено накладений на нього штраф у вказаному розмірі (а.с.124).

У зв`язку з вчиненням позивачем адміністративного правопорушення передбачено ст. 202 КУпАП з підстав визначених статтею 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» 23.04.2022 року відповідачем прийнято постанову про заборону в`їзду в Україну громадянину Республіки Молдова ОСОБА_5 строком на три роки до 22.04.2025 року (а.с.40-41).

30.05.2022 року постанову про заборону в`їзду в Україну від 23.04.2022 оскаржено оскаржено позивачем в адміністративному порядку (вхід. від 03.06.2022)(а.с. 138), за результатами розгляду якої ОСОБА_6 повідомлено про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови (а.с.167).

Позивач, не погоджуючись із постановою про заборону в`їзду в Україну від 23.04.2022 року, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 2 Закону України «Про громадянство» передбачено, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_8 23.04.2022 року під час перетину кордону України було пре`явлено паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 12.12.2019 року, згідно з яким ОСОБА_4 є громадянином Республіки Молдова.

Оскаржувана постанова про заборону в`їзду в Україну від 23.04.2022 року, прийнята у зв`язку з вчиненням позивачем правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП, як громадянином Республіки Молдова.

Частиною 1 статті 26 Конституції України встановлено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до частини 1 статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» №3773-VI (далі Закон №3773-VI).

Статтею 3 Закону №3773-VI передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини.

Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до приписів абз. 6 ч. 1 ст. 13 Закону №3773-VI в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, зокрема, якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, митних та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні.

Рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону, або уповноваженим підрозділом Національної поліції України. У разі невиконання рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства забороняється подальший в`їзд в Україну на десять років, що додається до частини строку заборони в`їзду в Україну, який не сплив до моменту прийняття повторного рішення про заборону в`їзду в Україну.

Порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства врегульовано Інструкцією про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, що затверджена Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 05.12.2011 №946 (Далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2.1 розділу ІІ Інструкції рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцю (далі - рішення про заборону в`їзду в Україну) приймається органом охорони державного кордону в разі, зокрема: в) якщо іноземець порушив у пункті пропуску через державний кордон України (далі - пункт пропуску) правила перетинання державного кордону України або не виконав законних вимог посадових та службових осіб органу охорони державного кордону.

З матеріалів справи вбачається, що 23.04.2022 відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПдРУ №030022 за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 202 КУпАП.

Стаття 202 КУпАП передбачає відповідальність за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду виїзду.

Постанова про накладення адміністративного стягнення серії ПдРУ №030022 від 23.04.2022 року позивачем у судовому порядку не оскаржувалась.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що згідно квитанції від 25.04.2022 року №994 позивачем особисто сплачено накладений на нього штраф, що свідчить про визнання останнім вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 202 КУпАП.

Законом №3773-VI визначено, що іноземець - це особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Частиною третьою статті 3 Закону №3773-VI встановлено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Підстави для заборони в`їзду іноземців в Україну визначені статтею 13 Закону №3773-VI. В`їзд в Україну іноземцю не дозволяється, зокрема, якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, митних та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні.

Аналогічні підстави для заборони в`їзду на територію України іноземцю викладені і в Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства.

Частиною третьою статті 13 Закону №3773-VI визначено, що рішення про заборону в`їзду в Україну приймається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону.

Пунктом 2.3 розділу 2 Інструкції встановлено, що рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцю органом охорони державного кордону приймається відповідно до Закону №3773-VI на строк 3 роки.

Як встановлено судом, позивач не оскаржував постанову відповідача про накладення адміністративного стягнення серії ПдРУ №030022 від 23.04.2022 року за здійснення адміністративного правопорушення, що виразилось у порушенні прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду. Крім того, 25.04.2022 ОСОБА_4 сплатив штраф, накладений цією постановою.

Враховуючи доведеність вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке статтею 13 Закону №3773-VI передбачена заборона в`їзду в Україну, суд дійшов висновку про правомірність прийнятого відповідачем рішення.

Доводи представника позивача стосовно того, що позивача було затримано та без пояснення причини транспортовано до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім до ІНФОРМАЦІЯ_4 не підтверджені, оскільки згідно запису №270 журналу обліку справ про адміністративні правопорушення та видачі бланків протоколів і постанов Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », затримання ОСОБА_6 не проводилося.

Враховуючи доведеність вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке статтею 13 Закону №3773-VI передбачена заборона в`їзду в Україну, колегія суддів Верховного Суду вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про правомірність прийнятого відповідачем рішення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в Постанові від 13.06.2018 у справі №815/5991/15.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Інші доводи сторін висновків суду не змінюють та не спростовують.

Враховуючи доведеність вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке статтею 13 Закону №3773-VI передбачена заборона в`їзду в Україну, суд приходить до висновку про правомірність прийняття оскаржуваної постанови від 23.04.2022 року про заборону в`їзду в Україну.

Частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

За правилами, визначеними статтею 139 КАС України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2,3,6,7,8,9,12,139,241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення) про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Повний текст рішення складено 27 вересня 2022 року.

Суддя О.О. Хурса

.