Справа № 640/645/21
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/645/21 Суддя першої інстанції: Іщук І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, що полягає у неприйнятті рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2022 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, що полягає у неприйнятті рішення про призначення чи про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків та за результатами її розгляду відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015, прийняти відповідне рішення;

- в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Міністерство внутрішніх справ України звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що в силу п. 9 Порядку № 850 МВС України за результатами розгляду поданих документів зобов`язаний був прийняти одне із двох рішень: про призначення грошової допомоги або про відмову у призначення цієї допомоги, однак відповідачем жодного із цих рішень не прийнято, натомість документи на призначення одноразової грошової допомоги повернуто на доопрацювання при цьому можливість повернення документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства Порядком № 850 не передбачена, а тому повернення Міністерством внутрішніх справ України документів позивача без прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечить зазначеним вище нормам.

Колегія суддів, враховуючи доводи апеляційної скарги, вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0963453 від 31.10.2018 року ОСОБА_1 було встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків на ЧАЕС.

Відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. №850 ОСОБА_1 звернувся до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві із заявою від 15.05.2019 р. (вх.№Г-227-м), в якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що він отримав захворювання, внаслідок чого втратив 65% професійної працездатності та отримав ІІ (другу) групу інвалідності, пов`язаної з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Листом від 08.07.2019 року №1/766-Пд Ліквідаційна комісія ГУ МВС України в місті Києві повідомила позивача про те, що матеріали з питання призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги були направлені для прийняття рішення до МВС України, повернуті на доопрацювання. У своєму листі МВС України повідомляє, що під час розгляду матеріалів виявлено невідповідність інформації, зазначеної у пункті 12 виписки з акта огляду МСЕК серії АВ№0963453 від 31.10.2018 року інформації, зазначеній у пункті 12 свідоцтва про хворобу Військово-лікарської комісії ГУ МВС України в місті Києві від 15.05.2000 року №612/у. Зазначена невідповідність унеможливлює прийняття за надісланими матеріалами будь-якого рішення. Після усунення недоліків щодо невідповідності інформації, зазначеної у пункті 12 виписки з акта огляду МСЕК серії АВ №0963453 від 31.10.2018 року інформації, зазначеній у пункті 12 свідоцтва про хворобу Військово-лікарської комісії ГУ МВС України в місті Києві від 15.05.2000 року №612/у та надання відповідного підтвердження до ліквідаційної комісії ГУ МВС України в місті Києві матеріали з питання призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги будуть повторно направлені до МВС України для прийняття рішення.

Листом від 23.07.2020 року №7/781-Пд Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в місті Києві позивачу було повернуто подані ним документи щодо призначення одноразової грошової допомоги, а саме: копія заяви про проведення виплати одноразової грошової допомоги від 15.05.2019 року; оригінал довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 11.04.2019 року Серії АГ №0025702; копія довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого від 23.10.2002 року Серія 2-18 МАЕ №000204.

Не погоджуючись з діями відповідачів щодо нерозгляду матеріалів на призначення одноразової грошової допомоги, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015 року.

Згідно п. 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Водночас, приписи п. 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» визначають, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 (далі - Порядок №850).

Так, відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності ІI групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Зі змісту п. 1 Порядку №850 вбачається, що він визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Згідно пп. 2 п. 3 вказаного Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Пунктом 2 Порядку №850 закріплено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Приписами п. 7 Порядку №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

За правилами п. 8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права вбачається, що за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію» відповідно до Порядку № 850, який діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію»; обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено на Міністерство внутрішніх справ України, а на орган внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, покладено обов`язок по проведенню відповідних процедур по оформленню відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС) розпорядниками нижчої ланки.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 30.01.2018 у справі № 822/1579/17, від 13.02.2018 у справі № 808/1866/16, від 13.02.2018 у справі № 806/845/16, від 15.05.2018 у справі № 161/16343/17, від 19.09.2018 у справі № 750/2250/17.

Колегія суддів також наголошує, що законодавством встановлено порядок дій щодо вирішення питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги, згідно якого, після надходження заяви (рапорту) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності з додатковими документами керівником органу внутрішніх справ, в якому проходив (проходить) службу працівник міліції, у п`ятнадцятиденний строк з моменту надходження такої заяви направляється до МВС висновок щодо виплати грошової допомоги. При цьому жодних застережень щодо наявності повноважень у відповідача здійснювати перевірку змісту поданих до заяви (рапорту) документів вимогам чинного законодавства матеріали справи не містять.

Так, відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 до заяви від 15.05.2019 року (вх.№Г-227-м) про призначення одноразової грошової допомоги було долучено наступні документи:

- довідка про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 11.04.2019 року серії АГ№0025702;

- копія довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 23.10.2002 року серії 2-18 МАЕ №000204;

- копія виписки з акта огляду МСЕК від 19.07.2018 року серії АВ №0963352;

- копія виписки з акта огляду МСЕК від 31.10.2018 року серії НОМЕР_2 ;

- копія свідоцтва про хворобу;

- копія експертного висновку;

- копія виписки з наказу від 28.12.1986 року №460 о/с;

- копія посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС;

- довідка з УПСЗН;

- довідка з "Оранти";

- копія паспорта;

- копія ідентифікаційного номера.

Вказані документи відповідали переліку документів, визначених у пункті 7 Порядку №850.

Повертаючи документи позивача без прийняття відповідного рішення, відповідачем було зазначено, що під час розгляду матеріалів виявлено невідповідність інформації, зазначеної у пункті 12 виписки з акта огляду МСЕК серії АВ№0963453 від 31.10.2018 року інформації, зазначеній у пункті 12 свідоцтва про хворобу Військово-лікарської комісії ГУ МВС України в місті Києві від 15.05.2000 року №612/у. Зазначена невідповідність унеможливлює прийняття за надісланими матеріалами будь-якого рішення. Після усунення недоліків щодо невідповідності інформації, зазначеної у пункті 12 виписки з акта огляду МСЕК серії АВ №0963453 від 31.10.2018 року інформації, зазначеній у пункті 12 свідоцтва про хворобу Військово-лікарської комісії ГУ МВС України в місті Києві від 15.05.2000 №612/у та надання відповідного підтвердження до ліквідаційної комісії ГУ МВС України в місті Києві матеріали з питання призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги будуть повторно направлені до МВС України для прийняття рішення.

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що Порядком № 850 визначено чіткий алгоритм дій після отримання заяви з відповідними документами, зокрема п.9 Порядку № 850 передбачено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Виключні підстави для відмови в призначені ОГД передбачені, зокрема, п.14, так, призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

З матеріалів справи та доводів апеляційної скарги, колегією суддів не встановлено підстав, передбачених Порядком № 850 для відмови позивачу у призначені ОГД, більше того, відповідачем взагалі не було прийнято жодного рішення щодо направлених ОСОБА_1 документів, позаяк, нормами Порядку № 850 не передбачено можливості повернення документів без виконання.

Вказані висновки щодо застосування норм права, узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 13.02.2018 у справі № 808/1866/16, від 19.09.2018 у справі № 530/1280/17, від 03.10.2018 у справах № 361/7249/17, від 19.02.2019 у справі № 802/498/18-а.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності правових підстав для призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до постанови № 850, оскільки після первинного огляду МСЕК (2002 рік) до повторного огляду МСЕК (2018 рік) пройшло більше 2 років, колегія суддів не бере до уваги, адже дана підстава не була вказана відповідачем як підстава для відмови у призначенні ОГД чи прийнятті рішення про відмову, позаяк, як вказано вище, відповідачем, за наслідком розгляду документів ОСОБА_1 не було прийнято жодного рішення.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 червня 2022 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 червня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Повний текст виготовлено 27 вересня 2022 року.