Справа № 640/7322/22
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/7322/22 Суддя (судді) першої інстанції: Кармазін О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просила:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 28.12.2018 по пенсійній справі № щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві прийняти нове рішення по пенсійній справі № , про призначення пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 11.08.2016;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві нарахувати та здійснити виплату пенсії за період з 11.08.2016 до моменту звернення з цим позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2022 року відмовлено у відкритті провадження, оскільки у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є таке, що набрало законної сили, рішення суду, керуючись п. 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що спір у цій справі не є ідентичним спору у справі №640/6266/19, яку аналізував суд першої інстанції, оскільки обставини звернення до суду, а також матеріально-правові вимоги відрізняються у цих справах.

Зокрема, апелянт зазначає, що у справі №640/6266/19 оскаржував дії пенсійного органу, які полягали у відмові позивачу у призначенні пенсії, а у справі 640/7322/22 оскаржує протиправне рішення Головного управління ПФУ в м. Києві від 28.12.2018 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років.

Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 серпня 2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , встановлено строк до 19.09.2022 року для подання відзиву на апеляційну скаргу. Іншою ухвалою від 24.08.2022 року призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судового засіданні на 22 вересня 2022 року.

Від Головного управління ПФУ в м. Києві відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано, що у провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва перебувала на розгляді адміністративна справа № 640/6266/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому позивач просила суд:

1) визнати протиправною відмову відповідача в призначені пенсії позивачу на пільгових умовах;

2) зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу довічну пенсію за вислугу років на пільгових умовах з наступного дня після звільнення з апарату Державної пенітенціарної служби України.

Суд першої інстанції встановив, що підставою для звернення до суду у справі № 640/6266/19 слугували ті ж самі обставини, що і за даною позовною заявою.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.07.2019 року у справі № 640/6266/19, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У зв`язку з викладеним, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у даній справі на підставі п. 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Слід зазначити, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.

Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були аргументовані ним інакше. Крім того, посилання на наявність доказів, відмінних від тих, які були подані при первинному зверненні, не свідчать про зміну підстав звернення до суду з позовом.

З аналізу вищенаведених норм процесуального законодавства випливає, що при вирішенні судом питання про відмову у відкритті провадження у справі з підстав наявності таких, що набрали законної сили, постанови чи ухвали суду про закриття провадження у справі, необхідним є встановлення обставин ухвалення таких у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Предметом позову у справі №640/6266/19 є:

- визнання протиправною відмови відповідача в призначені пенсії позивачу на пільгових умовах;

- зобов`язання відповідача призначити та виплачувати позивачу довічну пенсію за вислугу років на пільгових умовах з наступного дня після звільнення з апарату Державної пенітенціарної служби України.

Предметом позову у справі №640/7322/22 є:

- визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 28.12.2018 по пенсійній справі № щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві прийняти нове рішення по пенсійній справі № , про призначення пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 11.08.2016;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві нарахувати та здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 11.08.2016 до моменту звернення з цим позовом.

Проаналізувавши зазначене вище, колегія суддів вважає, що предмет адміністративної справи №640/6266/19 та №640/7322/22 є тотожним, оскільки у двох справах позивачка не погоджується із протиправністю не призначення їй пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем іншими словами (переформульовано) викладено один і той самий предмет позову, що і у адміністративній справі № 640/6266/19 по якій вже судом прийнято рішення від 01.07.2019, яке залишено без змін постановою апеляційної інстанції від 07.10.2019 року

Окрім цього, колегія суддів зазначає, що достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31 травня 2021 року у справі № 340/197/19.

В даному випадку є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого предмету спору і між тими самим сторонами у справі № 640/6266/19.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВА

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 27 вересня 2022 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.П.Мельничук

Суддя О.М.Оксененко