Справа № 160/12968/22
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2022-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
30 вересня 2022 року Справа № 160/12968/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рябчук О.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

25.08.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", в якому позивач просить:

- визнати неправомірним та скасувати наказ командира в/ч НОМЕР_1 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям в/ч НОМЕР_1 за період з 01.05. по 31.05 2022 року» в частині не виплати розвіднику-телефоністу 1 розвідувального відділення розвідувального взводу ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 01.05.2022 р. по 31.05.2022 р. в розмірі 30 тис. грн;

- визнати неправомірним та скасувати наказ командира в/ч НОМЕР_1 про не виплату розвіднику-телефоністу 1 розвідувального відділення розвідувального взводу ОСОБА_1 премії в установленому розмірі за період з 01.05.2022 р. по 31.05.2022 р;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити розвіднику-телефоністу 1 розвідувального відділення розвідувального взводу ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 30 тис. грн. та премію в установленому розмірі за період з 01.05.2022 р. по 31.05.2022 р.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді О.С. Рябчук.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 29.09.2022 року.

Цією ж ухвалою відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позов, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

19.09.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з заявою про збільшення та зміну позовних вимог, цією заявою позивач просить викласти позовні вимоги в наступній редакції:

- встановити відсутність у майора ОСОБА_3 повноважень командира в/ч НОМЕР_1 на видачу «БОЙОВОГО РОЗПОРЯДЖЕННЯ командира в/ч НОМЕР_1 №46/1805 від 18.05.2022р.», «Бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 № 95 від 25.04.2022р.», «Розпорядження №147 від 22.05.2022р.», їх підписання та оголошення особовому складу в/ч НОМЕР_1 ;

- встановити відсутність у майора ОСОБА_3 повноважень командира в/ч НОМЕР_1 на винесення 23.04.2022р. розпорядження про здачу солдатом ОСОБА_4 закріпленої за ним зброї АК-74 2216442 - до окремої кімнати штабу та її утримання;

- визнати неправомірними діями в/ч НОМЕР_1 виготовлення «БОЙОВОГО РОЗПОРЯДЖЕННЯ командира в/ч НОМЕР_1 №46/1805 від 18.05.2022р.», «Бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 № 95 від 25.04.2022», «Розпорядження №147 від 22.05.2022р.» - шляхом друкування, проставлення відбитку гербової печатки в/ч НОМЕР_1 на написі «командир в/ч НОМЕР_1 », підпису « ОСОБА_5 » та оголошення особовому складу, як законних розпоряджень (наказів) командира в/ч НОМЕР_1 ;

- визнати неправомірними «БОЙОВЕ РОЗПОРЯДЖЕННЯ командира в/ч НОМЕР_1 №46/1805 від 18.05.2022р.», «Бойове розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 № 95 від 25.04.2022», «Бойове розпорядження №46/1805 від 18.05.2022р.» та «Розпорядження №147 від 22.05.2022р.» - про переміщення солдата ОСОБА_6 із проставленим відбитком гербової печатки в/ч НОМЕР_1 на написі «командир в/ч НОМЕР_1 » та підписі « ОСОБА_5 »;

- визнати неправомірними діями в/ч НОМЕР_1 направлення та утримування в період з 25.04.2022 р. до 19.05.2022 року солдата ОСОБА_7 в розташуванні бойових позицій лінії оборони 2-ї стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 - без закріпленої за ним зброї АК-74 № НОМЕР_2 ;

- визнати неправомірною бездіяльністю в/ч НОМЕР_1 - не реєстрацію 23.04.2022 року рапорту солдата ОСОБА_7 про обставини дій 23.04.2022року з боку офіцерів в/ч НОМЕР_3 ст. л-та ОСОБА_8 та п/п-ка ОСОБА_9 відносно ТВО командира розвідувального взводу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_10 , надання відомостей про підстави їх перебування на території в/ч НОМЕР_1 , межі посадових повноважень та подальше ухилення від їх розгляду;

- визнати неправомірною бездіяльністю в/ч НОМЕР_1 - не реєстрацію 25.05.2022року заяви «Про ворожі дії відносно громадян України» із підписом солдата ОСОБА_7 , його рапорту «Про вираження недовіри командуванню в/ч НОМЕР_1 » та подальше ухилення від їх розгляду;

- визнати неправомірними діями в/ч НОМЕР_1 складення документів службового розслідування із висновком про порушення солдатом ОСОБА_11 вимог військової дисципліни у зв`язку із невиконанням «БОЙОВОГО РОЗПОРЯДЖЕННЯ командира в/ч НОМЕР_1 №46/1805 від 18.05.2022р.», «Розпорядження №147 від 22.05.2022р.» за підписом « ОСОБА_5 » як законних розпоряджень командира в/ч НОМЕР_1 ;

- визнати неправомірними діями в/ч НОМЕР_1 складення і подання до ВП №5 Синельниківського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області заяви з висновком про відкриту відмову (непокору) солдата ОСОБА_7 від виконання «БОЙОВОГО РОЗПОРЯДЖЕННЯ командира в/ч НОМЕР_1 №46/1805 від 18.05.2022р.», «Розпорядження №147 від 22.05.2022р.», як законних розпоряджень командира в/ч НОМЕР_1 ;

- визнати неправомірними та скасувати накази командира в/ч НОМЕР_1 в частині невиплати солдату ОСОБА_12 сум додаткової винагороди 30 тис. грн. та грошового забезпечення (посадового окладу і премії) - за період з 01.05.2022р. по 31.07.2022р.;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 виплатити солдату ОСОБА_12 суми додаткової винагороди та грошового забезпечення (оклад і премія) за період з 01.05.2022р. по 31.07.2022р.;

- стягнути з в/ч НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних призначень - на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5 ) 70 тис. грн. моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2022 р. уточнену позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог, які викладено в п.п. 1-8, залишено без руху у зв`язку з невідповідністю позову вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивачу запропоновано усунути недоліки позову протягом 10-ти днів з дня отримання копії ухвали суду про залишення позову без руху шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

27.09.2022 р. від позивача на адресу суду надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 23.09.2022 р.

В обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду у заяві зазначено наступне.

В період з 25.04.2022 р. по 19.05.2022 р. позивач перебував в зоні ведення активних бойових дій, тому був позбавлений можливості звернутися за правовою допомогою. З прибуттям 03.08.2022 р. до м. Дніпра він одразу уклав відповідний договір з адвокатом. Завдяки допомозі адвоката позивач 04.08.2022 р. отримав відомості про відсутність у майора ОСОБА_3 повноважень командира військової частини НОМЕР_1 .

Розглянувши подану позивачем заяву про поновлення строку звернення до суду та доводи, зазначені як підстави в обґрунтування поважності підстав пропуску строку звернення до суду із даним позовом, суд вважає, що причини пропуску строку звернення до суду, зазначені у заяві, не є поважними, тому заява про поновлення строку звернення до суду не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічною службою є, зокрема, військова служба.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Кожен має право після використання всіх національних засобів правового захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості

При цьому, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ключовими принципами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Суд зазначає, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фогарді проти Сполученого Королівства» право доступу до суду не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням; вони дозволені тому, що право доступу до суду, в силу своєї природи, потребує регулювання з боку держави.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інш. Проти Великобританії рішення від 22.10.1996р., Девеер проти Бельгії рішення від 27.02.1980р.).

Згідно з ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Право на звернення до суду може бути обмежене законом, зокрема у такий спосіб, як встановлення законом строку для звернення до адміністративного суду. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження обмежувальних строків для звернення до адміністративного суду обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного особою, яка звернулася з адміністративним позовом, має першочергове значення, тобто передує встановленню обставин, від яких залежить результат вирішення спору.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він в період з 25.04.2022 р. по 19.05.2022 р. перебував в зоні ведення активних бойових дій.

Також, заява про поновлення строку звернення до суду не містить обґрунтувань не можливості звернення позивача за правовою допомогою в період з 20.05.2022 р. по 03.08.2022 р.

Крім того, до заяви позивачем не додано доказів, що саме 04.08.2022 р. він дізнався про відсутність у майора ОСОБА_3 повноважень командира військової частини НОМЕР_1 .

Будь-яких інших поважних причин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, позивачем не вказано.

За таких обставин, суд вважає, що підстави, зазначені позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду з уточненою позовною заявою, не є поважними, тому заява позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з п.9 ч.4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя повертає позовну заяву у випадках, передбачених частиною 2 ст. 123 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд вважає, що уточнену позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог, які викладені в п.п. 1-8, слід повернути позивачеві.

Керуючись ст.ст. 121-123, 169, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду із позовною заявою - відмовити.

Уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог, які викладені в п.п. 1-8, повернути позивачу ОСОБА_1 .

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук