Справа № 591/5883/21
Суддя: Клименко А. Я.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/5883/21
Провадження № 2-а/591/21/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Сумської міської ради

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Сумської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і свої позовні вимоги мотивує тим, що постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради №683 від 09.08.2021 року на неї було накладено адміністративне стягнення за те, що 01.07.2021 року, знаходячись на робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 , вона здійснила продаж слабоалкогольного напою «Гараж» неповнолітній особі, чим порушила вимоги ч. 2 ст. 156 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами. Вважає постанову незаконною і просить суд її скасувати.

Позивачка ОСОБА_1 , її представник адвокат Бондар П.Г. в судовому засіданні позов підтримали повністю, просять суд позов задоволити.

ОСОБА_1 пояснила суду, що сама вона не була присутня на засіданні вказаної адміністративної комісії, так як на час засідання хворіла на ковід і рішення було прийнято за її відсутності. Також пояснила, що дійсно вона 01.07.2021 року знаходилася на своєму робочому місці у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 . В магазині вона знаходилася разом зі своєю колегою ОСОБА_2 . Десь о 13-30 год. до магазину зайшла дівчина, побула деякий час, а потім вийшла. Через кілька хвилин вона знову зайшла до магазину разом з якимись чоловіками, які представились працівниками поліції, та стали на неї кричати, говорячи, що вона продала алкогольний напій неповнолітній. Вона заперечувала, намагалась їм пояснити, проте вони не слухали, а потім запропонували підписати пояснення, але вона відмовилась це виконати і пояснила, що в сфері торгівля вона працює близько 20 років, і знає правила торгівлі і ніколи б не продала товар не через касовий аппарат, а також алкогольний напій неповнолітній, а тим більше, що вона не працює в цьому відділі і немає доступу до каси. На засідання комісії не зявилась через хворобу, на той час був спалах короновірусу. Вважає, що працівники поліції сфальцифікували матеріали. І рішення комісії було несправедлимим і незаконним.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення позивачка ОСОБА_1 в категоричній формі заперечує факт продажу слабоалкогольного напою неповнолітній, пояснення зафіксовані та викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові адміністративної комісії не відповідають дійсності.

Представник позивачки адвокат Бондар П.Г. зазначив, що постанова не містить посилання на докази, якими підтверджується факт вчинення адміністративного правопорушення та вини позивачки. Протокол про адміністративне правопорушення складався, коли у магазині знаходились ще люди, однак пояснення ні від кого не були відібрані. З наданих у матеріалах справи документів не можливо встановити, чи було дотримано поліцейськими вимог закону при відібранні пояснень у неповнолітньої ОСОБА_3 , що ставить під сумнів допустимість та належність цих відомостей як доказів. В матеріалах справи не міститься ні розрахункових чеків, ні квитанцій, які б могли підтвердити, що саме позивачка продала вказаний в протоколі слабоалкогольний напій неповнолітній особі. Відомості про дослідження комісією доказів протокол засідання не містить.

Представник відповідача адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Сумської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечувала. Просить суд в позові відмовити.

Представником відповідача суду подано письмовий відзив на позов. У відзиві відповідач проти позову заперечував, зазначивши, що протокол про адміністративне правопорушення складене посадовою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо змісту протоколу.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 01.07.2021року інспектором ЮП СП ГУНП Даниленко Є.В було

складено протокол серії ВАБ №682642 про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 , відповідно до якого вона 01.07.2021року о 13-30 год. перебуваючи на своєму робочому місці, в магазині за адресою АДРЕСА_1 , здійснила продаж слабоалкогольного напою «Гараж» неповнолітній особі, чим порушила вимоги ч. 2 ст. 156 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами. правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП. Зі змісту протоколу вбачається, що свідки були відсутні, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності відібрані на додатковому аркуші, до протоколу додаються. Вказане пояснення працівниками поліції було написане особисто, з текстом якого не погодилася позивачка, вона його не надавала.

01.07.2021 року ст. інспектором СЮПВП Сумського РЦП відібрано пояснення у

неповнолітньої ОСОБА_3 в присутності її матері, яка пояснила, що 01.07 2021 року вона в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 придбала слабоалкогольний напій «Гараж», вартістю 31 грн.. Продавець магазину чек на товар не дала. Коли вийшла з магазину, її зупинили працівники поліції, які запропонували їй пройти до магазину, де вона вказала на продавця, яка їй продала напій. В самому поясненні час покупки стоїть прочерк, що може свідчити про те, що саме пояснення працівниками поліції було заготоване раніше. І чому відразу після її виходу з магазину, працівники поліції зупинили її, навіть не знаючи про те, чи є в неї вказаний напій. З цих міркувань, відноситися до свідчень ОСОБА_3 , слід критично. Як і до свідчень її матері.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що вона працює разом зі ОСОБА_4 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 . 01.07. 2021 року близько 13-20 год. до магазину зайшла дівчина, постояла і вийшла з магазину. Через деякий час ця дівчина повернулася разом з поліцейськими, як це виявилося пізніше. Останні стали пред`являти претензії до її колеги ОСОБА_1 , з приводу продажу нею слабоалкогольного напою «Гараж». Поліцейські в грубій формі вимагали від ОСОБА_1 підтвердити факт продажу слабоалкогольного напою. Вона їм відповіла, що ніхто не продавав напою вказаній особі. Взагалі, ОСОБА_1 працює на хлібобулочному та ковбасному відділі і ніякого відношення до продажу алкогольних напоїв не має, а тому не могла його продати. Вона запропонувала поліцейським пред`явити чек на проданий товар, а також зняти відеозапис з камер спостереження. Але ні того, ні іншого працівниками не було зроблено. Особисто нею був зроблений звіт з продажів за 01.07.2021 року, де вбачається, що весь день не було продано вказаного напою.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що він працює приватним підприємцем-доставляє в бутилях очищену воду. Десь 01.07.2021 року, близько 13-14 год. він з цього питання знаходився в магазині «Продукти» по вул. Привокзальна в м. Суми. В цей час до магазину зайшла дівчина, нічого не купила, подивилася по магазину і вийшла. Через деякий час вона зайшла з якимись людьми. Що було в подальшому, він не бачив, так як вийшов з магазину. Впевнений, що ця подія відноситься до вказаного позову.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноваження.

Частиною 2 ст. 156 КУпАП встановлена відповідальність за порушення працівником

підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом

(крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, зокрема, за продаж алкогольних виробів особі, яка не досягла 18 років, у вигляді накладення штрафу від ста до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів

громадян.

Згідно зі ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад

розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною другою статті 156 КУпАП.

Відповідно до вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. ст. 9, 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Як вбачається з постанови №683 комісія постановила накласти штраф на ОСОБА_1 тобто, фактично її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення. При цьому постанова не містить жодних згадок чи вказівок на докази, якими підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення чи доведення її вини, тим більше, що її пояснень не було отримано на засіданні комісії.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП

щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У силу презумції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ 682642 від 01.07 2021року в якості доказів вчинення Позивачкою правопорушення до протоколу додаються пояснення та копії документів. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення складався в денний час, коли в магазині знаходились інші покупці, продавці, проте ніяких інших пояснень, окрім пояснень ОСОБА_3 не відібрано. В самому пояснені, відібраному працівником поліції у ОСОБА_6 , навіть не вказаний час, коли це сталося, що говорить про те, що вказане пояснення даної особі було підготовлене раніше, до самого факту виявлення порушення. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може опитати особу, якщо існує достатньо підстав вважати, що вона володіє інформацією, необхідною для виконання поліцейських повноважень. Проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога. З наявних в матеріалах справи документів не можливо встановити чи дотримано поліцейським вимог закону при відібранні пояснень у неповнолітнього, що ставить під сумнів допустимість та належність цих відомостей як доказів.

Крім того, відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

При цьому, в матеріалах справи не міститься ні розрахункових чеків, ні квитанцій, які могли би підтвердити, що саме Позивачка продала саме ОСОБА_3 вказаний в протоколі алкогольний напій. Взагалі згідно розрахункових чеків в цей час вказаний напій не був проданий і по касі не проходить. Згідно до трудового договору № 4/18 від 05 червня 2018 року, ОСОБА_1 є продавцем продовольчих товарів і не має права продавати алкогольні напої. Сумнівно, що позивачка, яка в торгівлі працює понад 20 років продала б вказаний товар поза касовим апаратом, тим більше, що в магазині ведеться відеоспостереження.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З аналізу наявних в матеріалах справи доказів, вбачається, що кожен окремий доказ не відповідає критерію допустимості, а в сукупності вони не відповідають критерію достатності.

Як зазначає в свої постанові Пленум Верховного Суду України №6 від 24.06.1988 року - правильне, своєчасне вирішення скарг на постанови в справах про адміністративні правопорушення не тільки поновлюється порушене право, але й забезпечується зміцнення законності в діяльності органів (посадових осіб), які користуються правом накладення адміністративних стягнень, запобігання правопорушенням, виховання громадян та посадових осіб у дусі неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, свобод, честі й гідності інших людей, сумлінного виконання своїх обов`язків.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного

правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до статті 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і

вирішуються клопотання.

Відповідно до статті 281КУпАП при розгляді колегіальним органом справи про

адміністративне правопорушення ведеться протокол, в якому зазначаються: 1)дата і місце

засідання; 2)найменування і склад органу, який розглядає справу; 3)зміст справи, що

розглядається; 4)відомості про явку осіб, які беруть участь у справі; 5)пояснення осіб, які

беруть участь у розгляді справи, їх клопотання і результати їх розгляду; 6)документи і речові докази, досліджені при розгляді справи; 7) відомості про оголошення прийнятої постанови і роз`яснення порядку та строків її оскарження.

Протокол засідання колегіального органу підписується головуючим на засіданні і

секретарем цього органу.

В порушення вимог наведених вище норм у протоколі не відображено відомостей про явку осіб, які беруть участь у справі. Також відсутні відомості про документи та речові докази, які саме документи та докази досліджувались та чи досліджувались вони при розгляді справи про адміністративне правопорушення взагалі. Враховуючи зміст протоколу засідання адміністративної комісії вбачається, що оскаржувана постанова прийнята на підставі лише письмових пояснень неповнолітньої ОСОБА_3 . Будь-які інші докази при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем не досліджувались.

Як вбачається зі змісту протоколу про вчинення адміністративного правопорушення до протоколу були додані пояснення, копії документів. Під копіями документів маються на увазі копії паспортів продавця, неповнолітньої, матері.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №682642 складений інспектором ЮП СП ГУНП Даниленко Є.В лише з пояснень неповнолітньої ОСОБА_3 .. При цьому особа, яка склала протокол - інспектор ювенальної превенції Сумського ВП ГУНП в Сумській області лейтенант поліції ОСОБА_7 не був присутнім під час продажу слабоалкогольного напою неповнолітній.

Відповідно до ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. На виклик органу (посадової особи), упровадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

Судом встановлено, що на засіданні комісії не було допитано в якості свідків осіб, які були безпосередньо присутні при продажу алкогольного виробу неповнолітній ОСОБА_3 ..

Показання свідків неповнолітньої ОСОБА_3 та її матері не можуть бути доказами наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення та вини у його вчиненні. У даній справі суд не підміняє орган, уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, та не розглядає справу про адміністративне правопорушення, а перевіряє правомірність винесеної ним постанови, у тому числі з підстав дотримання ним процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Під час розгляду адміністративних матеріалів відповідачем дані особи як свідки допитані не були. Їх письмові пояснення, як було зазначено вище, не містять інформації про продаж ОСОБА_3 алкогольного напою.

Доводи відповідача про те, що факт продажу алкогольного напою позивачкою ОСОБА_1 повністю доведено і підтверджуються поясненнями ОСОБА_3 більше нічим не підтверджені. Матеріали справи не містять інших пояснень про те, що позивачка здійснила продаж алкогольного напою саме ОСОБА_3 .01.07.2021 року. Сама лише постанова, та протокол працівників поліції, за відсутності інших належних та допустимих доказів не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови не було дотримано принципу всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід:

обґрунтування вини сформовано лише на підставі пояснень самої особи, що ніби то купувала алкогольний напій, тобто без дослідження доказів та без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація, наявність чека, тощо).І головне, що не була допитана сама ОСОБА_1 . У матеріалах справи відсутні будь які докази, які беззаперечно підтверджують вину позивача у інкримінованому їй адміністративному правопорушенні та сам факт його вчинення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про

адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що

притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина

особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин,

факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП не підтверджується.

З огляду на таке, суд приходить до висновку про те, що у діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 136, 139, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, ст.ст. 6-9, 72-79, 90, 139, 229, 241- 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - задоволити.

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради №683 від 09.08.2021 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП.

Закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 30 вересня 2022 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО