Справа № 140/4903/22
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року ЛуцькСправа № 140/4903/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі ГУПФУ в Кіровоградській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі-ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач-2) про визнання протиправними дій та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області від 14 січня 2022 року №86, яким відмовлено в перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці на підставі заяви позивача від 10 січня 2022 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області здійснити позивачу з 19 лютого 2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити позивачу після перерахунку виплату щомісячного довічного грошового утримання судді в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 19 лютого 2020 року (з врахуванням виплачених сум); зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області здійснити з 03 жовтня 2016 року перерахунок призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області від 30 грудня 2021 року №416, №415, №413, №412, №411, №410 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням доплати за вислугу років в розмірі 60% посадового окладу судді; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити позивачу після перерахунку виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідками Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області від 30 грудня 2021 року №416, №415, №413, №412, №411, №410 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням доплати за вислугу років в розмірі 60% посадового окладу судді, починаючи з 03 жовтня 2016 року (з врахуванням виплачених сум).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 12 вересня 2001 року по 03 жовтня 2016 року працював на посаді судді Любешівського районного суду Волинської області. Постановою Верховної ради України від 22 вересня 2016 року №1600-VIII позивач був звільнений у відставку з посади судді Любешівського районного суду Волинської області та відрахований зі штату працівників цього суду згідно із наказом від 03.10.2016 №6/02-04 у зв`язку з поданням заяви у відставку. При відрахуванні ОСОБА_1 було проведено розрахунок стажу, що дає право на доплату за вислугу років.

Згідно розрахунку стажу станом на 03 жовтня 2016 року вислуга років ОСОБА_1 на посаді судді склала 24 роки 05 місяців 07 днів, що дає право отримувати щомісячне грошове довічне утримання судді у відставці в розмірі 80% заробітної плати діючого судді.

ОСОБА_1 з 04.10.2016 перебував на обліку в Камінь-Каширському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України, а після його реформування перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області.

Постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 25 квітня 2017 року у справі №162/17 визнано протиправними дії Камінь-Каширського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови у зміні відсотка розрахунку довічного грошового утримання від заробітку з 80% на 90% та зобов`язано Камінь-Каширське об`єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області зарахувати позивачу до стажу роботи, що дає право на призначення довічного грошового утримання судді у відставці 2 роки 19 днів - проходження строкової військової служби в лавах Армії, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі Харківському юридичному інституті - 2 роки 5 місяців, стаж роботи на посаді слідчого-стажиста у прокуратурі Любешівського району - 11 місяців 8 днів, стаж роботи слідчого прокуратури Любешівського району 6 років 4 місяці 17 днів, здійснивши перерахунок на виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру даного утримання починаючи з 13 жовтня 2016 року з врахуванням фактично виплачених сум. Рішення набрало законної сили 17 серпня 2017 року.

З урахуванням зазначеного позивач вказує, що його загальний стаж роботи склав 26 років 09 місяців 04 дні, в тому числі: 15 років 11 днів - стаж роботи на посаді судді та 11 років 4 місяців 14 днів - зараховано до стажу судді на виконання рішення суду.

На виконання згаданого рішення було здійснено перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% грошового утримання судді з 13 жовтня 2016 року.

ОСОБА_1 впродовж 2016-2019 років до 18 лютого 2020 року виплачувалось довічне грошове утримання з розрахунку 90% грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, що відповідало чинним на той час нормам Закону і ним не оспорюється.

Позивач 10.11.2020 звернувся до відповідача 2 із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА у Волинській області №324 від 26 лютого 2020 року та рішенням від 18.11.2020 №86 пенсійний орган відмовив у такому перерахунку.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі №140/524/21, яке набрало законної сили 23 березня 2021 року, визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 18 листопада 2020 року №86 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із заявою від 10 листопада 2020 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області від 26 лютого 2020 року №324, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Позивач зазначає, що з 19.02.2020 розмір цього утримання було зменшено з 90% до 50% відповідних сум суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, чим істотно обмежено його соціальні гарантії судді у відставці.

На думку позивача, при перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, його розмір має обчислюватися, виходячи із розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці у відсотках, право на які особа набула на момент виходу у відставку, і їх розмір не може бути зменшений наступними змінами в законодавстві.

Натомість відповідач фактично зробив новий розрахунок, а не перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зменшив його розмір, встановивши у розмірі 50 відсотків від грошового утримання діючого судді, а не 90 відсотків як це було раніше.

Наголошує, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року в справі № 140/3708/19 та залишеним без змін у цій частині постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду визнано протиправними дії Любешівського районного суду Волинської області щодо незарахування до вислуги років, що дає право на щомісячну доплату за вислугу років до посадового окладу ОСОБА_1 календарний період роботи на посаді стажиста Любешівського районного суду Волинської області з 29 листопада 2000 року по 12 вересня 2001 року та зобов`язано Любешівський районний суд Волинської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу на посаді судді, що дає право на одержання щомісячної доплати за вислугу років до посадового окладу, календарний період роботи на посаді стажиста Любешівського районного суду Волинської області з 29 листопада 2000 року по 12 вересня 2001 року.

На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року в справі № 140/3708/19 Любешівським районним судом Волинської області 24.12.2021 року було видано відповідний наказ №12/02-04 та проведено перерахунок стажу, що дає право на щомісячну доплату за вислугу років, а 30.12.2021 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Волинській області позивачу було видано довідки №№410,411, 412, 413, 415, 416 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Вказує, що згідно нового розрахунку Любешівського районного суду Волинської області станом на 03.10.2016 його загальний стаж роботи на посаді судді, що дає право на доплату за вислугу років до посадового окладу склав 25 років 02 місяці 22 дні, а розмір цієї доплати становить 60 відсотків посадового окладу судді (довідка №410 від 30.12.2021).

Позивач 10.01.2022 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі вищезазначених довідок.

Однак, рішенням №86 від 14.01.2022 ГУ ПФУ у Кіровоградській області було відмовлено у перерахунку пенсії згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

ОСОБА_1 уважає такі дії пенсійного органу щодо зменшення його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 90 до 50 процентів відповідних сум суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді, при здійсненні перерахунку з 19 лютого 2020 року необґрунтованими та протиправними, з огляду на що просить позов задовольнити з підстав викладених у позові.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини п`ятої, сьомої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 41-42).

У відзиві на позовну заяву від 03 серпня 2022 року відповідач 1 позовні вимоги не визнало мотивуючи тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07 липня 2010 року №245З-VI. Нормами пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-УІІІ було визначено, що суддям, які не пройшли кваліфікаційного оцінювання, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів2 від 07 липня 2010 року № 2453-VІ. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону. За наданою раніше довідкою від 02.01.2020 № 07-21/2/2020 було проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, обчисленого із розмірів складових суддівської винагороди судді, згідно норм пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ, який був діючим на момент проведення такого перерахунку. Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок (пункт 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1). Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проведено з 01.01.2020 виходячи із розміру суддівської винагороди встановленої на 01 січня 2020 року та обчисленої згідно діючих, на момент проведення такого перерахунку, законодавчих норм. Крім цього, Конституційним Судом України у Рішенні від 18 лютого 2020 року № 2-рп/2020 не визначено порядок його виконання, у зв`язку з втратою чинності положень пункту 25 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VІІІ зі змінами. З урахуванням викладеного ГУ ПФУ у Кіровоградській області просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 48-51).

У відзиві на позовну заяву від 12 серпня 2022 року відповідач 2 позовні вимоги не визнало мотивуючи тим, що згідно пункту 4 розділу II Порядку перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок. Відповідно до пункту 2 розділу III Порядку до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судці КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди. Позивач не звертався із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, вказана вимога є передчасною та заявленою із пропуском шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду (стаття 122 Кодексу адміністративного судочинства України). Враховуючи наведене, позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року вирішено судовий розгляд даної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у межах строку розгляду справи, передбаченого частиною першою статті 258 КАС України.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 КАС України дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами, з урахуванням строків, визначених статтею 258 КАС України.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідачів у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 працював суддею Любешівського районного суду Волинської області з 12.09.2001 по 03.10.2016, є суддею у відставці та перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області.

Згідно розрахунку стажу станом на 03 жовтня 2016 року вислуга років ОСОБА_1 на посаді судді склала 24 роки 05 місяців 07 днів, що дає право отримувати щомісячне грошове довічне утримання судді у відставці в розмірі 80% заробітної плати діючого судді.

ОСОБА_1 з 04.10.2016 перебував на обліку в Камінь-Каширському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України, а після його реформування перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області.

Постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 25 квітня 2017 року у справі №162/17 визнано протиправними дії Камінь-Каширського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови у зміні відсотка розрахунку довічного грошового утримання від заробітку з 80% на 90% та зобов`язано Камінь-Каширське об`єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області зарахувати позивачу до стажу роботи, що дає право на призначення довічного грошового утримання судді у відставці 2 роки 19 днів - проходження строкової військової служби в лавах Армії, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі Харківському юридичному інституті - 2 роки 5 місяців, стаж роботи на посаді слідчого-стажиста у прокуратурі Любешівського району - 11 місяців 8 днів, стаж роботи слідчого прокуратури Любешівського району 6 років 4 місяці 17 днів, здійснивши перерахунок на виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру даного утримання починаючи з 13 жовтня 2016 року з врахуванням фактично виплачених сум. Рішення набрало законної сили 17 серпня 2017 року.

З урахуванням зазначеного загальний стаж роботи ОСОБА_1 склав 26 років 09 місяців 04 дні, в тому числі: 15 років 11 днів - стаж роботи на посаді судді та 11 років 09 місяців 14 днів - зараховано до стажу судді на виконання рішення суду.

На виконання згаданого рішення було здійснено перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% грошового утримання судді з 13 жовтня 2016 року.

ОСОБА_1 впродовж 2016-2019 років до 18 лютого 2020 року виплачувалось довічне грошове утримання з розрахунку 90% грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді з 13 жовтня 2016 року.

Позивач 10.11.2020 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА у Волинській області №324 від 26 лютого 2020 року та рішенням від 18.11.2020 №86 відповідач 2 відмовив у такому перерахунку.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі №140/524/21, яке набрало законної сили 23 березня 2021 року, визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 18 листопада 2020 року №86 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із заявою від 10 листопада 2020 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області від 26 лютого 2020 року №324, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі №140/524/21, яке набрало законної сили 23 березня 2021 року, визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 18 листопада 2020 року №86 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із заявою від 10 листопада 2020 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області від 26 лютого 2020 року №324, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Позивач зазначає, що з 19.02.2020 розмір цього утримання було зменшено з 90% до 50% відповідних сум суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, чим істотно обмежено його соціальні гарантії судді у відставці.

На думку позивача, при перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, його розмір має обчислюватися, виходячи із розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці у відсотках, право на які особа набула на момент виходу у відставку, і їх розмір не може бути зменшений наступними змінами в законодавстві.

Натомість відповідач фактично зробив новий розрахунок, а не перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зменшив його розмір, встановивши у розмірі 50 відсотків від грошового утримання діючого судді, а не 90 відсотків як це було раніше.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року в справі № 140/3708/19 та залишеним без змін у цій частині постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року визнано протиправними дії Любешівського районного суду Волинської області щодо незарахування до вислуги років, що дає право на щомісячну доплату за вислугу років до посадового окладу ОСОБА_1 календарний період роботи на посаді стажиста Любешівського районного суду Волинської області з 29 листопада 2000 року по 12 вересня 2001 року та зобов`язано Любешівський районний суд Волинської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу на посаді судді, що дає право на одержання щомісячної доплати за вислугу років до посадового окладу, календарний період роботи на посаді стажиста Любешівського районного суду Волинської області з 29 листопада 2000 року по 12 вересня 2001 року, що становить 09 місяців 15 днів. Рішення набрало законної сили 22 липня 2021 року.

На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року в справі № 140/3708/19 Любешівським районним судом Волинської області 24.12.2021 року було видано наказ №12/02-04 та проведено перерахунок стажу, що дає право на щомісячну доплату за вислугу років, а 30.12.2021 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Волинській області позивачу було видано довідки №№ 410, 411, 412, 413, 415, 416 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Згідно нового розрахунку Любешівського районного суду Волинської області станом на 03.10.2016 його загальний стаж роботи на посаді судді, що дає право на доплату за вислугу років до посадового окладу склав 25 років 02 місяці 22 дні, а розмір цієї доплати становить 60 відсотків посадового окладу судді.

Позивач 10.01.2022 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі вищезазначених довідок .

Однак, рішенням №86 від 14.01.2022 ГУ ПФУ у Кіровоградській області було відмовлено у перерахунку пенсії згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та зазначено, що для проведення перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням довідок виданої Територіальним управлінням ДСА України у Волинській області, немає підстав.

ОСОБА_1 , уважаючи протиправною відмову пенсійного органу у перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із його заявою від 10.01.2022 звернувся до суду за захистом порушених соціальних прав.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 126 Конституції України встановлено, що суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених цією статтею.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 126 Конституції України однією з підстав звільнення судді є подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

У рішенні від 19 листопада 2013 року №10-рп/2013 Конституційний Суд України, серед іншого, зазначив, що відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді. Наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання.

Рішення про звільнення судді з посади ухвалює Вища рада правосуддя у порядку, встановленому Законом України Про Вищу раду правосуддя.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон України від 02 червня 2016 року №1402-VIII Про судоустрій і статус суддів (далі - Закон №1402-VIII).

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07 липня 2010 року №2453-VI Про судоустрій і статус суддів, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до частини першої статті 142 Закону №1402-VIІІ судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (частина друга статті 142 Закону №1402-VI).

Закон №1402-VI, зокрема частина третя статті 142 визначає, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Разом з цим, розділом ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Зокрема, пунктом 25 розділу ХІІ розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI Про судоустрій і статус суддів. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

При цьому, рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу Прикінцеві та перехідних положень Закону від 02 червня 2016 року №1402-VIII зі змінами.

У вказаному рішенні (пункти 15-17) зазначено, що згідно з положеннями пункту 25 розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02 червня 2016 року № 1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Згідно з частиною першою статті 91 Закону України 13 липня 2017 року №2136-VIII Про Конституційний Суд України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У пункті 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року у справі №2-р/2020 обумовлено, що положення Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02 червня 2016 року №1402VIII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, а позивач набув право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до статті 135 та підпункту 4 пункту 24 Розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII, які визначають розмір суддівської винагороди працюючого судді.

Суд звертає увагу, що Верховний суд неодноразово у постановах від 06.03.2019 у справі №638/12586/16-а та від 11.02.2020 у справі №200/3958/19-а висловлював правовий висновок, відповідно до якого підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин, до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним.

Суд наголошує, що зміна з 01.01.2020 розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Перерахунок, який просить здійснити позивач, обумовлений відновленням раніше порушених прав у зв`язку із ухваленням Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020.

Отже, у позивача ( ОСОБА_1 ) виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону №1402-VIII з 19.02.2020, тобто з наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права викладений в рішенні Верховного Суду від 16.06.2020 у зразковій справі №620/1116/20, яке набрало законної сили 07.08.2020. Відповідно до частини третьої статті 291 КАС України цей правовий висновок суд враховує у даній справі, яка є типовою.

Таким чином, Законом №1402-VIII визначені такі вихідні дані для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме:

- щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді (частина третя статті 142 Закону № 1402-VIII);

- базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (частина третя статті 135 Закону № 1402-VIII).

Згідно із частинами першою-другою статті 137 Закону № 1402-VIІІ до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Отже вказана норма передбачає можливість зарахування до стажу роботи на посаді судді стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами пенсійної справи і не заперечується сторонами, що з 04.10.2016 по 18.02.2020 ОСОБА_1 виплачувалось довічне грошове утримання з розрахунку 90% грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, що відповідало чинним на той час нормам Закону і ним не оспорюється про що сам позивач зазначає у позові.

Постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 25 квітня 2017 року у справі №162/17 зобов`язано Камінь-Каширське об`єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області зарахувати позивачу до стажу роботи, що дає право на призначення довічного грошового утримання судді у відставці 2 роки 19 днів - проходження строкової військової служби в лавах Армії, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі Харківському юридичному інституті - 2 роки 5 місяців, стаж роботи на посаді слідчого-стажиста у прокуратурі Любешівського району - 11 місяців 8 днів, стаж роботи слідчого прокуратури Любешівського району 6 років 4 місяці 17 днів. Рішення набрало законної сили 17 серпня 2017 року.

З урахуванням зазначеного суд констатує, що його загальний стаж роботи склав 26 років 09 місяців 04 дні, в тому числі: 15 років 11 днів - стаж роботи на посаді судді та 11 років 4 місяців 14 днів - зараховано до стажу судді на виконання рішення суду.

Дані обставини підтверджуються записами з трудової книжки позивача.

Позивач 10.11.2020 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА у Волинській області №324 від 26 лютого 2020 року та рішенням від 18.11.2020 року №86 відповідач відмовив у такому перерахунку.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі №140/524/21, яке набрало законної сили 23 березня 2021 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області від 26 лютого 2020 року №324, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Однак суд зауважує, що з 19.02.2020 розмір цього утримання було зменшено з 90% до 50% відповідних сум суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, чим істотно обмежено права та соціальні гарантії судді у відставці ОСОБА_1 .

Окрім того, як уже було установлено судом, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року в справі № 140/3708/19 та залишеним без змін у цій частині постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2021 визнано протиправними дії Любешівського районного суду Волинської області щодо незарахування до вислуги років, що дає право на щомісячну доплату за вислугу років до посадового окладу ОСОБА_1 календарний період роботи на посаді стажиста Любешівського районного суду Волинської області з 29 листопада 2000 року по 12 вересня 2001 року та зобов`язано Любешівський районний суд Волинської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу на посаді судді, що дає право на одержання щомісячної доплати за вислугу років до посадового окладу, календарний період роботи на посаді стажиста Любешівського районного суду Волинської області з 29 листопада 2000 року по 12 вересня 2001 року, а саме 09 місяців 15 днів. Рішення набрало законної сили 22.07.2021.

Суд не погоджується з зазначеними у довідці №410 від 30.12.2021 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 60 відсотками доплати за вислугу років виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Волинській області на підставі розрахунку Любешівського районного суду Волинської області (арк. спр.8).

Так, згідно нового розрахунку Любешівського районного суду Волинської області станом на 03.10.2016 його загальний стаж роботи на посаді судді, що дає право на доплату за вислугу років до посадового окладу склав 25 років 02 місяці 22 дні, а розмір цієї доплати становить 60 відсотків посадового окладу судді.

Однак судом встановлено та підтверджується рішеннями судів, що загальний стаж роботи на посаді судді ОСОБА_1 з 03.10.16 становить 26 років 09 місяців 25 днів, а з 22.07.2021 він становить 27 років 07 місяців 10 днів, тобто розмір доплати до 22.07.2021 становить 62 відсотки, а з 22.07.2021 - 64 відсотки.

На думку суду, до розрахунку не включені всі періоди робіт, які обіймав суддя і які повинні зараховуватися до загального суддівського стажу.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частини другої статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Таким чином, при визначенні позивачу розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відсоткове значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, має становити 62 відсотки, а саме: 50 відсотків за 20 років роботи на посаді судді плюс 12 відсотків за 6 повних років стажу роботи, що дає право на призначення довічного грошового утримання судді у відставці (суддівський стаж понад 20 років та стаж роботи зарахованого позивачу згідно постанови Ратнівського районного суду Волинської області від 25 квітня 2017 року у справі №162/70/17), а з 22.07.2021 має становити 64 відсотки, а саме: 50 відсотків за 20 років роботи на посаді судді плюс 14 відсотків за 7 повних років стажу роботи, що дає право на призначення довічного грошового утримання судді у відставці(суддівський стаж понад 20 років та стаж роботи зарахованого позивачу згідно постанови Волинського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі №140/3708/19).

Позивач 10.01.2022 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі вищезазначених довідок.

Однак, рішенням №86 від 14.01.2022 ГУ ПФУ у Кіровоградській області було відмовлено у перерахунку пенсії згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

На думку суду, при здійсненні таких перерахунків пенсійний орган протиправно не зарахував до стажу роботи судді, що дає право на призначення довічного грошового утримання судді у відставці до стажу роботи, 2 роки 19 днів - проходження строкової військової служби в лавах Армії, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі Харківському юридичному інституті - 2 роки 5 місяців, стаж роботи на посаді слідчого-стажиста у прокуратурі Любешівського району - 11 місяців 8 днів, стаж роботи слідчого прокуратури Любешівського району 6 років 4 місяці 17 днів та стажиста Любешівського суду 09 місяців 15 днів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення відповідача 1 від 14 січня 2022 року №86 щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за його заявою від 10.01.2022 є протиправним.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваного рішення.

Враховуючи ту обставину, що рішення відповідача про відмову в здійсненні перерахунку довічного грошового утримання судді є протиправним, також підлягають до задоволення вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача здійснити з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Волинській області від 20.12.2021 №410 у розмірі 62 відсотки, а з 20.07.2021 у розмірі 64 відсотки з урахуванням фактично виплачених сум.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена правова позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5.04.2005 (заява №38722/02).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Також слід зауважити, що рішення відповідача за визначенням, наведеним у пункті 19 частини першої статті 4 КАС України, є актом індивідуальної дії.

.Відтак, з метою ефективного захисту прав позивача, суд констатує, що правильним способом захисту порушеного права буде визнання протиправним та скасування рішення відповідача 1 від 14 січня 2022 року №86.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та правових висновків Верховного Суду у зразковій справі №620/1116/20, враховуючи, що позивач фактично оскаржує рішення відповідача про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд у даній справі дійшов висновку про часткове задоволення позову шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Кіровоградскій області від 14 січня 2022 року №86 про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 та зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області здійснити позивачу перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Державної судової адміністрації України від 30 грудня 2021 року №410 (станом на 18 лютого 2020 року) про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в розмірі 62 відсотки грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді з 19 лютого 2020 року, в розмірі 64 відсотки грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді з 22 липня 2021 року.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 257, 262 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України Про судоустрій і статус суддів, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області (25009, місто Кропивницький, вулиця Соборна, будинок 7А ), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області від 14 січня 2022 року №86 про перерахунок ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки від 30 грудня 2021 року №410 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 18 лютого 2020 року, в розмірі 62 відсотки грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді з 19 лютого 2020 року та в розмірі 64 відсотки грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді з 22 липня 2021 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 29 вересня 2022 року.