Справа № 160/17591/21
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
за участі: секретаря судового засідання Богащенко А.І.
представника позивача представника відповідача представника третьої особи представника третьої особи Франскевич Ю.І. Чугаєвої І.В. Суховолець У.А. Пилипенка С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Дніпровська міська рада до Державної авіаційної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Міністерство інфраструктури України, Національне антикорупційне бюро України про визнання протиправним та скасування наказу,
І. ПРОЦЕДУРА
1. 28.09.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дніпровської міської ради (далі позивач) до Державної авіаційної служби України (далі відповідач), у якій просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної авіаційної служби України №1007 від 30.06.2021 Про видачу Сертифіката аеродрому Дніпро.
10. 04.11.2021 від представника позивача - Дніпровської міської ради надійшло клопотання про витребування від Державної авіаційної служби України доказів, зокрема, копії Договору про спільне використання майна від 24.11.2011 №153, який надавався ТОВ МА Дніпропетровськ в якості Додатка №6 до Заявки на сертифікацію аеродрому Дніпро вих. №11/09 від 05.01.2021.
14. 02.12.2021 третьою особою-2 - Міністерством інфраструктури України надано письмові пояснення.
30. 27.07.2022 від представника третьої особи-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародний аеропорт Дніпропетровськ надійшли пояснення щодо позову.
38. 08.08.2022 ухвалою суду у підготовчому засіданні закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 05.09.2022.
42. 08.09.2022 від представника третьої особи-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародний аеропорт Дніпропетровськ надійшли пояснення щодо додаткових пояснень позивача - Дніпровської міської ради.
43. 08.09.2022 від представника відповідача - Державної авіаційної служби України надійшла заява про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., суддів - Боженко Н.В., Озерянської С.І.
44. 09.09.2022 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду визнано необґрунтованою заяву представника відповідача - Державної авіаційної служби України про відвід колегії суддів; заяву представника відповідача про відвід колегії суддів передано для визначення судді, який буде здійснювати її вирішення, в порядку, визначеному ч. 1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
53. 13.09.2022 від представника позивача - Дніпровської міської ради надійшло клопотання про долучення додаткових доказів та додаткових пояснень до матеріалів справи.
54. 14.09.2022 від представника третьої особи-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародний аеропорт Дніпропетровськ надійшла заява про відвід судді Голобутовського Р.З.
59. 16.09.2022 від представника третьої особи-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародний аеропорт Дніпропетровськ надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України.
60. 16.09.2022 від представника третьої особи-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародний аеропорт Дніпропетровськ надійшли пояснення щодо позову та клопотання про відкладення розгляду справи.
61. 16.09.2022 від представника третьої особи-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародний аеропорт Дніпропетровськ надійшла заява про відвід судді Голобутовського Р.З.
64. 16.09.2022 усною ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволенні клопотання третьої особи-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародний аеропорт Дніпропетровськ про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України, з огляду на те, що аеродром Дніпро занесено до Державного реєстру цивільних аеродромів України, тож аеродром Дніпро є цивільним аеродромом, а не військовим, у зв`язку з чим ця справа жодним чином не може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки Міністерства оборони України
ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА - ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ.
68. Дніпровська міська рада стверджує, що разом із заявкою на сертифікацію аеродрому від 05.01.2021 ТОВ «МА «Дніпропетровськ» на підтвердження документального оформлення своїх відносин із власником аеродрому та/або власником землі подало до Державної авіаційної служби України договір про спільне використання майна від 24.11.2011 №153, укладений із особою, яка не є дійсним власником аеродрому «Дніпро» та/або власником землі.
69. Дніпровська міська рада також зазначає, що відповідно до офіційних публічних даних державного реєстру цивільних аеродромів України, витяг з якого щодо «Міжнародного аеропорту «Дніпро» розміщений на офіційному веб-сайті Державної авіаційної служби України, - власником аеродрому в Міжнародному аеропорті «Дніпро» є Міністерство інфраструктури України.
70. Крім того, Дніпровська міська рада також зазначає про те, що у офіційному документі «Свідоцтво про реєстрацію аеродрому «Дніпро» №АР 03-01 від 19.04.2019, що було видане замість Свідоцтва про реєстрацію аеродрому «Дніпро» № НОМЕР_1 від 11.10.2012, власником аеродрому «Дніпро» також зазначено Міністерство інфраструктури України.
71. Дніпровська міська рада акцентує увагу на тому, що договір про спільне використання майна від 24.11.2011 №153, що був поданий ТОВ «МА «Дніпропетровськ» до Державної авіаційної служби України разом із заявкою на сертифікацію аеродрому від 05.01.2021 як «документаційне підтвердження відносин заявника з власником аеродрому та/або власником землі», - був укладений ТОВ «МА «Дніпропетровськ» не із Міністерством інфраструктури України, а із ВАТ «Авіаційна компанія «Дніпроавіа», яке, за твердженням позивача, за жодних обставин не могло мати повного обсягу повноважень власника цивільного аеродрому «Дніпро», форма власності якого державна.
72. Відсутність документального врегулювання взаємовідносин між заявником, який має намір стати експлуатантом цивільного аеродрому «Дніпро», та справжнім власником даного аеродрому, за твердженням позивача, є, по-перше, порушенням вимог Авіаційних правил №849, і по-друге, ставить під загрозу безпеку цивільної авіації, а також економічні та соціальні інтереси територіальної громади міста Дніпра.
73. Дніпровська міська рада звертає увагу, що допущення Державною авіаційною службою України на підставі оскаржуваного Наказу №1007 від 30.06.2021 до експлуатації стратегічного об`єкту цивільного аеродрому «Дніпро» - підприємства, яке не має документального врегулювання своїх відносин із дійсним власником даного аеродрому, створило ситуацію, за якої експлуатантом цивільного аеродрому «Дніпро» стало підприємство, для якого власником аеродрому чітко не визначено жодних умов, порядку та строку використання земель і споруд аеродрому «Дніпро», яких це підприємство має дотримуватись в процесі експлуатації цивільного аеродрому; а також створило ситуацію, за якої дане підприємство не несе жодної відповідальності за дотримання балансу власних комерційних інтересів та публічних інтересів. Така ситуація, за твердженням позивача, є втручанням в право територіальної громади міста Дніпра на вільний, відкритий та передбачуваний процес організації та здійснення повітряних перевезень мешканців міста Дніпра до інших населених пунктів, в першу чергу, у міжнародних напрямках, на економічно вигідних та соціально справедливих засадах (вказане право гарантується п. 102 ч. 1 ст. 1 та ч. 4 ст. 4 Повітряного кодексу України).
74. Дніпровська міська рада стверджує, що оскаржуваний Наказ №1007 від 30.06.2021 має прямі ознаки такого, що порушує законний інтерес територіальної громади міста Дніпра на задоволення індивідуальних та колективних потреб у повітряних перевезень а відтак, територіальна громада міста Дніпра має право на судовий захист цього законного інтересу в судовому порядку.
75. Дніпровська міська рада також стверджує, що без можливості оскаржити Наказ №1007 від 30.06.2021, виданий безстроково відповідачем індивідуально ТОВ «МА «Дніпропетровськ» в стратегічно важливій сфері авіаперевезень, - дії Державної авіаційної служби України в процесі сертифікації цивільного аеродрому стають фактично «безконтрольними», а права територіальної громади - беззахисними, всупереч гарантіям з боку держави на рівні Конституції України, ратифікованих міжнародних договорів та законів України.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА - ДЕРЖАВНОЇ АВІАЦІЙНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ.
76. Державна авіаційна служба України у відзиві на позовну заяву зазначає про те, що підстави адміністративного позову, зазначені Дніпровською міською радою, суперечать предмету зазначеного позову, оскільки Сертифікат аеродрому «Дніпро», виданий ТОВ «МА «Дніпропетровськ» на підставі оскаржуваного Наказу №1007 від 30.06.2021, не містить відомостей щодо власника аеродрому «Дніпро», а саме, Міністерства інфраструктури України, як зазначає позивач.
77. Державна авіаційна служба України зазначає, що 19.04.2019 ним було видано за заявкою від ТОВ «МА «Дніпропетровськ» Свідоцтво про реєстрацію цивільного аеродрому «Дніпро» № НОМЕР_1 (замість Свідоцтва про реєстрацію цивільного аеродрому «Дніпро» № НОМЕР_1 від 11.10.2012).
78. Державна авіаційна служба України акцентує увагу на тому, що відповідно до положень Правил реєстрації цивільних аеродромів України, затверджених наказом Державної авіаційної служби України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації від 25.10.2005 №795, заявка на отримання Свідоцтва про реєстрацію цивільного аеродрому розглядається Державною авіаційною службою України на підставі відомостей, поданих заявником, відповідальність за достовірність яких покладається на заявника
79. За твердженням Державної авіаційної служби України, зазначення в Свідоцтві про реєстрацію цивільного аеродрому «Дніпро» власником даного аеродрому Міністерства інфраструктури України було здійснено на підставі відомостей та документів, поданих до Державіаслужби заявником разом із заявкою на отримання Свідоцтва про реєстрацію цивільного аеродрому. Відповідальність за достовірність вказаних відомостей та документів покладається саме на заявника.
80. При цьому Державна авіаційна служба України стверджує, що Свідоцтво про реєстрацію цивільного аеродрому не є документом, що підтверджує право власності на аеродром. Відповідно до положень Цивільного кодексу України документами, які встановлюють право власності, є, зокрема, договори, предметом яких є нерухоме майно, купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання, лізингу, свідоцтво про право власності тощо.
81. Також Державна авіаційна служба України зазначає, що в рамках процедури сертифікації цивільного аеродрому «Дніпро» ТОВ «МА «Дніпропетровськ» було надано до Державної авіаційної служби України заявку на сертифікацію аеродрому «Дніпро» від 05.01.2021 №1.1/09.
82. За твердженням Державної авіаційної служби України, результати перевірки поданих ТОВ «МА «Дніпропетровськ» документів та відомостей разом із заявкою на сертифікацію аеродрому «Дніпро» від 05.01.2021 №1.1/09 були викладені у Акті сертифікаційної перевірки аеродрому «Дніпро» від 07.06.2021 №1.2-962-21, що був затверджений Першим заступником Голови Державної авіаційної служби України Сергієм Коршуком.
83. Державна авіаційна служба України зазначає, що відповідно до Авіаційних правил №849 предметом сертифікаційної перевірки з боку Державіаслужби є, перш за все, підтвердження відповідності аеродрому фізичним характеристикам, безпековим вимогам, можливості технічної експлуатації аеродрому тощо. І висновками Акту сертифікаційної перевірки аеродрому «Дніпро» від 07.06.2021 №1.2-962-21, зокрема, було встановлено, що аеродром «Дніпро» за своїми фізичними характеристиками, станом елементів аеродрому та станом техніки для утримання аеродрому, може забезпечити експлуатацію заявлених типів повітряних суден коду 4С з обмеженням та повітряних суден коду нижче без обмежень.
84. Державна авіаційна служба України акцентує увагу, що відповідно до Авіаційних правил №849, відповідальність за достовірність відомостей, зазначених у заявці на сертифікацію цивільного аеродрому, в тому числі, відомостей щодо взаємозв`язку експлуатанта аеродрому з власником аеродрому та/або власником землі, - покладається на заявника.
85. Таким чином, Державна авіаційна служба України вважає, що нею було дотримано всіх вимог Авіаційних правил №849 при проведенні сертифікаційної перевірки заявки ТОВ «МА «Дніпропетровськ» на сертифікацію аеродрому «Дніпро» від 05.01.2021, і Наказ №1007 від 30.06.2021 «Про видачу Сертифіката аеродрому «Дніпро»» був виданий відповідачем правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.
ІV. ДОВОДИ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ НА СТОРОНІ ВІДПОВІДАЧА (ТРЕТЯ ОСОБА - 1) ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ДНІПРОПЕТРОВСЬК.
86. Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародний аеропорт «Дніпропетровськ» свою правову позицію щодо заявлених позовних вимог Дніпровської міської ради було викладено у поясненнях щодо позову та у поясненнях щодо додаткових пояснень позивача, де ТОВ «МА «Дніпропетровськ» зазначило про те, що вважає заявлений позов безпідставним та необґрунтованим.
87. ТОВ «МА «Дніпропетровськ» зазначає, що оскаржуваний Наказ №1007 від 30.06.2021 «Про видачу Сертифіката аеродрому «Дніпро» був виданий на підтвердження спроможності експлуатанта аеродрому «Дніпро» (ТОВ «МА «Дніпропетровськ») забезпечити експлуатацію аеродрому відповідно до Авіаційних правил №849, сертифікаційного базису аеродрому, сертифікаційних умов та керівництва аеродрому.
88. ТОВ «МА «Дніпропетровськ» акцентує увагу на тому, що жодних положень щодо власника аеродрому «Дніпро» ані Наказ Державної авіаційної служби України №1007 від 30.06.2021, ані безпосередньо Сертифікат експлуатанта UA-005 з датою первинної видачі 01.07.2021 не визначає та не містить.
89. ТОВ «МА «Дніпропетровськ» зазначає, що Свідоцтво про реєстрацію аеродрому «Дніпро» № НОМЕР_1 від 19.04.2019 (видане замість Свідоцтва про реєстрацію аеродрому «Дніпро» № НОМЕР_1 від 11.10.2012), на яке позивач безпідставно посилається як на підтвердження права власності на аеродром, - засвідчує виключно факт реєстрації аеродрому «Дніпро», а не право власності на нього, так як державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі документів, передбачених ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», серед яких відсутнє посилання на документи, що стосуються реєстрації аеродромів.
90. Щодо посилань Дніпровської міської ради на те, що при поданні заявки на сертифікацію аеродрому «Дніпро» 05.01.2021 ТОВ «МА «Дніпропетровськ» підтвердило свої взаємовідносини із власником даного аеродрому неналежними документами, ТОВ «МА «Дніпропетровськ» зазначає про те, що ці твердження позивача є хибними, оскільки ТОВ «МА «Дніпропетровськ» подало до Державіаслужби договір про спільне використання майна №153 від 24.11.2011, укладений із ВАТ «Авіаційна компанія «Дніпроавіа», як документаційне підтвердження взаємовідносин з власником аеродрому та/або власником землі.
92. За твердженням ТОВ «МА «Дніпропетровськ», одночасно умовами приватизаційного конкурсу та укладеного договору купівлі-продажу було визначено зобов`язання щодо передачі штучної злітно-посадкової смуги та радіомаячної системи РМС СП-80М уповноваженому державному органу в державну власність, разом з цим, на момент укладання договору вказаний орган Фондом держмайна не був визначений, як і не був визначений строк такої передачі.
93. ТОВ «МА «Дніпропетровськ» також зазначає, що починаючи з 2009 року ВАТ «АК «Дніпроавіа» разом з власником пакета акцій підприємства ТОВ «Галтера» на виконання умов договору купівлі-продажу пакета акцій від 28.08.2009 неодноразово звертались до державних органів з приводу передачі штучної злітно-посадкової смуги, радіомаячної системи РМС СП-80М та земельних ділянок, на яких вони розташовані, до державної власності.
94. Втім, з вини органів державної влади, які так і не визначили орган, у сферу управління якого ВАТ «АК «Дніпроавіа» повинно передати штучну злітно-посадкову смугу та радіомаячну систему РМС СП-80М, така передача не відбулась.
95. Таким чином, ТОВ «МА «Дніпропетровськ» уклало договір про спільне використання майна №153 від 24.11.2011 саме із ВАТ «АК «Дніпроавіа» як із власником аеродрому (штучної злітно-посадкової смуги), який і було подано до Державіаслужби разом із заявкою на сертифікацію аеродрому «Дніпро» від 05.01.2021.
96. ТОВ «МА «Дніпропетровськ» акцентує увагу на тому, що на момент укладання договору про спільне використання майна №153 від 24.11.2011 ВАТ «АК «Дніпроавіа» мало право розпорядження, користування та володіння штучною злітно-посадковою смугою як власник цього майна, що підтверджується належними правовстановлюючими документами Державного реєстру прав на нерухоме майно, зокрема, згідно свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 21.04.2011.
97. ТОВ «МА «Дніпропетровськ» також зазначає, що жодних заперечень уповноважених державних органів, зокрема, органів приватизації України, проти спільного використання ВАТ «АК «Дніпроавіа» та ТОВ «МА «Дніпропетровськ» при здійсненні діяльності експлуатанта штучної злітно-посадкової смуги площею 2860х44 кв.м. та радіомаячної системи РМС СП-80М на підставі договору про спільне використання майна №153 від 24.11.2011 протягом усього строку спільного використання такого майна не було.
98. Також, ТОВ «МА «Дніпропетровськ» наголошує на тому, що спірний наказ Державної авіаційної служби України №1007 від 30.06.2021 «Про видачу Сертифіката аеродрому «Дніпро»» є актом індивідуальної дії та не містить загальнообов`язкових правил поведінки, а передбачає індивідуалізовані приписи щодо видачі конкретного документу конкретній юридичній особі, та відповідно не створює для Дніпровської міської ради жодних юридичних прав та/чи обов`язків.
99. Зважаючи на викладені аргументи, ТОВ «МА «Дніпропетровськ» просило відмовити Дніпровській міській раді у задоволенні адміністративного позову.
V. ДОВОДИ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ НА СТОРОНІ ПОЗИВАЧА (ТРЕТЯ ОСОБА - 2) МІНІСТЕРСТВА ІНФРАСТРУКТУРИ УКРАЇНИ.
101. Також Міністерство інфраструктури України зазначає, що в силу правової природи оскаржуваний Наказ №1007 від 30.06.2021 є актом індивідуальної дії та стосується прав та інтересів Державної авіаційної служби України і ТОВ «МА «Дніпропетровськ».
103. За твердженням Міністерства інфраструктури України, позивач обрав невірний спосіб захисту прав та інтересів територіальної громади міста Дніпра, оскільки у разі скасування Наказу №1007 від 30.06.2021 право жителів міста Дніпра на вільний, відкритий та передбачуваний процес організації та здійснення повітряних перевезень буде не реалізованим, оскільки зупиниться робота ТОВ «МА «Дніпропетровськ».
104. Зважаючи на викладені аргументи, Міністерство інфраструктури України просило відмовити Дніпровській міській раді у задоволенні адміністративного позову.
VІ. ДОВОДИ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ НА СТОРОНІ ПОЗИВАЧА НАЦІОНАЛЬНОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО БЮРО УКРАЇНИ.
105. Національне антикорупційне бюро України при розгляді справи по суті в судовому засіданні 16.09.2022 підтримало позовні вимоги Дніпровської міської ради в повному обсязі, надало пояснення, посилаючись на той факт, що ВАТ «АК «Дніпроавіа», з яким ТОВ «МА «Дніпропетровськ» уклало договір про спільне використання майна № 153 від 24.11.2011, не мало повноважень розпоряджатись на правах власника цивільним аеродромом «Дніпро», в тому числі, об`єктами, що на ньому розташовані штучною злітно-посадковою смугою та радіомаячною системою РМС СП-80М, зважаючи на факт безперервного перебування вказаного майна у власності держави з моменту його створення. Таким чином, до заявки на сертифікацію аеродрому «Дніпро» від 05.01.2021 ТОВ «МА «Дніпропетровськ» подало неналежні документи на підтвердження взаємовідносин із власником аеродрому та/або власником землі, що протиправно не було встановлено Державною авіаційною службою України під час сертифікаційної перевірки. Вказані обставини, на думку НАБУ, обумовлюють протиправність та незаконність Наказу №1007 від 30.06.2021 «Про видачу Сертифіката аеродрому «Дніпро»».
VІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
106. 05.01.2021 ТОВ «МА «Дніпропетровськ» звернулось до Державної авіаційної служби України із заявкою вих. №1.1/09 на сертифікацію аеродрому «Дніпро» в порядку, визначеному Авіаційними правилами України «Технічні вимоги та адміністративні процедури для сертифікації аеродромів», затверджених наказом Державної авіаційної служби України від 06.11.2017 №849.
107. В п. 1 розділу 6 даної заявки на сертифікацію ТОВ «МА «Дніпропетровськ» зазначило про те, що в якості «угоди експлуатанта аеродрому з власником аеродрому та/або власником землі» ним надається до Державної авіаційної служби України «Додаток №6 до Заявки (Розділ 6. Взаємозв`язок експлуатанта аеродрому з власником аеродрому та/або власником землі п.1) «Договір про спільне використання майна» від 24.11.2011 №153»».
109. За результатами розгляду заявки ТОВ «МА «Дніпропетровськ» на сертифікацію аеродрому «Дніпро» вих. №1.1/09 від 05.01.2021 та доданих до неї матеріалів, з урахуванням Акту сертифікаційної перевірки аеродрому «Дніпро» від 07.06.2021 №1.2-962-21 Державною авіаційною службою України було винесено Наказ №1007 від 30.06.2021 «Про видачу Сертифіката аеродрому «Дніпро» на адресу ТОВ «МА «Дніпропетровськ» (сертифікат аеродрому №UA-005 з датою первинної видачі 01.07.2021).
110. В рамках представництва інтересів Дніпровської міської ради до Державної авіаційної служби було направлено України адвокатський запит б/н від 19.07.2021, яким у відповідача було запитано інформацію та копію документів щодо сертифікації цивільного аеродрому «Дніпро» в 2021 році.
111. Державною авіаційною службою України було надано відповідь вих. №1.2.16-5327-21 від 12.08.2021 на адвокатський запит б/н від 19.07.2021, який був отриманий представником Дніпровської міської ради засобами поштового зв`язку 16.08.2021. До вказаної відповіді відповідачем було долучено, зокрема, копію заявки на сертифікацію аеродрому «Дніпро» від 05.01.2021 №1.1/09, копію акта сертифікаційної перевірки аеродрому «Дніпро» від 07.06.2021 №1.2-962-21, копію Наказу №1007 від 30.06.2021 та копію Сертифіката аеродрому «Дніпро» №UA-005 з датою первинної видачі 01.07.2021. Крім того, вказана відповідь Державіаслужби також містить інформацію про те, що на офіційному веб-сайті відповідача інформація про те, що власником аеродрому «Дніпро» є Міністерство інфраструктури України, була зазначена на підставі Свідоцтва про реєстрацію аеродрому «Дніпро» №АР 03-01 від 19.04.2019, копія якого також була додана відповідачем до даної відповіді на адвокатський запит.
112. Виходячи з того, що в документах, поданих ТОВ «МА «Дніпропетровськ» до Державіаслужби разом із заявкою на сертифікацію аеродрому «Дніпро» від 05.01.2021, невідповідність фактичним офіційним даним, Дніпровська міська рада не погодилась із правомірністю винесеного відповідачем Наказу №1007 від 30.06.2021 «Про видачу Сертифіката аеродрому «Дніпро»» та оскаржило його як такий, що порушує охоронювані законом права та інтереси територіальної громади міста Дніпра, звернувшись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із цим позовом.
VІІІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.
113. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
114. Правові основи діяльності в галузі авіації встановлює Повітряний кодекс України, у преамбулі якого зазначено, що державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України спрямоване на гарантування безпеки авіації, забезпечення інтересів держави, національної безпеки та потреб суспільства і економіки у повітряних перевезеннях та авіаційних роботах.
115. Відповідно до п. 102 ч. 1 ст. 1 Повітряного кодексу України цивільна авіація - авіація, яка використовується для задоволення потреб економіки і громадян у повітряних перевезеннях і авіаційних роботах, а також для виконання польотів у приватних цілях.
116. Відповідно до ч. 4 ст. 4 Повітряного кодексу України цивільна авіація задовольняє потреби держави і громадян у повітряних перевезеннях і авіаційних роботах та виконанні польотів у приватних цілях.
117. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 Повітряного кодексу України аеродром це визначена ділянка земної, водної поверхні, включаючи будь-які будівлі, споруди і обладнання, призначена повністю чи частково для вильоту, прибуття, стоянки та руху по такій поверхні повітряних суден.
118. Відповідно до ч. 1 ст. 64 Повітряного кодексу України цивільні аеродроми підлягають державній реєстрації. Державний реєстр аеродромів цивільної авіації України веде уповноважений орган з питань цивільної авіації.
119. Державне регулювання реєстрації аеродромів та видачі свідоцтв про реєстрацію аеродрому встановлено Правилами реєстрації цивільних аеродромів України, затвердженими наказом Державної авіаційної служби України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації від 25.10.2005 №795 (далі Правила реєстрації аеродромів №795).
120. Відповідно до п. 6.1. розділу 6 Правил реєстрації аеродромів №795 Заявник подає до Державіаслужби України заявку на отримання Свідоцтва про реєстрацію аеродрому (додаток 3) та такі документи: основні дані аеродрому (додаток 4); зобов`язання Заявника, де зазначається інформація щодо відповідності аеродрому діючим вимогам, і перелічуються обов`язки Заявника (додаток 5); карта (схема) району аеродрому; генеральний план аеродрому з експлікацією; державний акт (або угода) на право користування землею; угода про спільне використання аеродрому (при необхідності); копія статуту експлуатанта аеродрому; підтвердження сплати державного збору.
121. Відповідно до Додатку 4 до п. 6.1 Правил реєстрації цивільних аеродромів України №795 до форми бланка за основними даними аеродрому заявник повинен прикласти такі додатки: 1. Карта (схема) району аеродрому; 2. Генплан аеродрому з експлікацією; 3. Документ на право користування землею; 4. Документ про реєстрацію власника аеродрому як юридичної особи; 5. Документ про реєстрацію експлуатанта аеродрому як юридичної особи; 6. Наказ або договір про спільне використання аеродрому; 7. Копія статуту власника та експлуатанта аеродрому.
122. Відповідно до п. 6.1. розділу 6 Правил реєстрації аеродромів №795 заявка на отримання Свідоцтва про реєстрацію аеродрому розглядається Державіаслужбою України протягом 5-ти робочих днів з дня її одержання. У разі відмови у прийнятті Заявки до виконання Заявнику письмово повідомляються причини цієї відмови. Свідоцтво про реєстрацію аеродрому оформляється Державіаслужбою України. Одночасно з видачею Свідоцтва про реєстрацію аеродрому робиться відповідний запис у Державному реєстрі цивільних аеродромів України.
123. Відповідно до ч. 1 ст. 65 Повітряного кодексу України цивільні аеродроми України та аеродроми спільного використання підлягають сертифікації. Сертифікація аеродрому включає в себе оцінку всіх елементів та об`єктів аеродрому на відповідність вимогам, установленим авіаційними правилами України.
124. Наказом Державної авіаційної служби України від 06.11.2017 №849 затверджені Авіаційні правила України «Технічні вимоги та адміністративні процедури для сертифікації аеродромів» (Авіаційні правила №849).
125. Відповідно до п. 2 розділу І Авіаційних правил №849 ці Авіаційні правила застосовуються уповноваженим органом з питань цивільної авіації для здійснення нагляду за аеродромами, експлуатантами аеродромів та провайдерами, що надають послуги з управління на пероні.
126. Відповідно до пункту «b» статті ADR.AR.C.035 «Видача сертифікатів» Додатку ІІ Авіаційних правил №849, уповноважений орган видає єдиний сертифікат аеродрому.
127. Відповідно до пункту «с» статті ADR.AR.C.035 «Видача сертифікатів» Додатку ІІ Авіаційних правил №849, уповноважений орган видає сертифікат, передбачений у пункті (b) цієї частини відповідно до положень Доповнення 1 до цього Додатка, коли експлуатант аеродрому продемонстрував відповідність вимогам ADR.OR.B.025 і ADR.OR.E.005 цих Авіаційних правил.
128. Відповідно до пункту «а» статті ADR.OR.В.015 Додатку ІІІ Авіаційних правил №849 заявка на сертифікацію аеродрому повинна надаватися у встановленій уповноваженим органом формі відповідно до Доповнення 1 до цього Додатка.
129. Відповідно до пункту «b» статті ADR.OR.В.015 Додатку ІІІ Авіаційних правил №849 заявнику необхідно надати до уповноваженого органу такі дані: (1) офіційне найменування організації, поштову та електронну адреси; (2) інформацію та дані щодо: (i) розміщення аеродрому; (ii) типу операцій, що виконуються на аеродромі; (iii) плану аеродрому та обладнання на аеродромі відповідно до сертифікаційних специфікацій; (3) будь-які запропоновані відхилення, виявлені відповідно до сертифікаційних специфікацій; (4) документаційне підтвердження відповідності вимогам, встановленим цими Авіаційними правилами. Така документація має включати процедуру, що входить до керівництва аеродрому та описує, яким чином зміни, що не потребують попереднього погодження, будуть контролювати та доводити до відома уповноваженого органу; (5) докази відповідності ресурсів для експлуатації аеродрому відповідно до встановлених вимог, у тому числі спроможність забезпечити можливість підтримання техніки та обладнання в належному стані, своєчасне проходження підготовки та перепідготовки персоналом служб, здійснення поточного та капітального ремонтів елементів аеродрому та його обладнання тощо; (6) документаційне підтвердження відносин заявника з власником аеродрому та/або власником землі; (7) ім`я та інформацію про відповідального керівника та інших призначених осіб відповідно до розділу ADR.OR.D.015 цих Авіаційних правил; (8) копію керівництва аеродрому, розробленого відповідно до ADR.OR.Е.005 цих Авіаційних правил. (с) Інформацію, зазначену у підпунктах (7) та (8) цієї частини, можна надавати пізніше, у терміни, визначені уповноваженим органом, але не пізніше дати видачі сертифіката.
130. Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 1 Повітряного кодексу України експлуатант аеродрому це юридична особа, що здійснює експлуатацію аеродрому.
131. Відповідно до п. 93 ч. 1 ст. 1 Повітряного кодексу України сертифікація (схвалення) це процедура підтвердження відповідності суб`єкта або об`єкта авіаційної діяльності встановленим вимогам законодавства, у тому числі авіаційним правилам України, та видача відповідного сертифіката.
132. Відповідно до п. 1 Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 №520, Державна авіаційна служба (Державіаслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.
133. Відповідно до пп. 6 п. 4 Положення про Державну авіаційну службу України, Державіаслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює сертифікацію, схвалення та реєстрацію об`єктів і суб`єктів авіаційної діяльності та ліцензування їх діяльності.
134. Пунктом 6 Положення про Державну авіаційну службу України визначено, що Державіаслужба для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: одержувати безоплатно від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також від громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на неї завдань.
135. Згідно п. 7 Положення про Державну авіаційну службу України Державіаслужба під час виконання покладених на неї завдань взаємодіє в установленому порядку з іншими державними органами, допоміжними органами і службами, утвореними Президентом України, тимчасовими консультативними, дорадчими та іншими допоміжними органами, утвореними Кабінетом Міністрів України, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, громадськими спілками, профспілками та організаціями роботодавців, відповідними органами іноземних держав і міжнародних організацій, а також підприємствами, установами, організаціями.
136. Відповідно до п. 2 Положення про Державну авіаційну службу України, Державіаслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
137. Відповідно до державного класифікатора України ДК 001:2004 «Класифікація форм власності», затвердженого Наказом Держспоживстандарту від 26.12.2005 №375, державну корпоративну власність визначають щодо майна суб`єктів, у статутному фонді яких частка державної власності перевищує п`ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує відповідним органам державного управління право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів.
138. Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 26.02.2007 №40 вищезазначений державний класифікатор України ДК 001:2004 «Класифікація форм власності», яким передбачалась така форма власності майна, як «державна корпоративна», скасовано з 01.04.2007.
139. Глава 23 «Загальні положення про право власності» Цивільного кодексу України визначає три форми права власності на майно: право приватної власності (ст. 325 ЦК України), право державної власності (ст. 326 ЦК України), право комунальної власності (ст. 327 ЦК України).
140. Відповідно до ч. 5 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України здійснює управління об`єктами державної власності відповідно до закону.
141. Статтею 326 Цивільного кодексу України визначено, що у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.
ІХ. ОЦІНКА СУДУ.
142. Щодо наявності чи відсутності порушеного права або законного інтересу Дніпровської міської ради в спірних правовідносинах, суд зазначає наступне.
143. Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.
144. За приписами ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
145. За правилами ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
146. Однак, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.
147. Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.
148. За змістом Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». У цьому ж Рішенні зазначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування в межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом.
149. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.
150. Повітряним кодексом України в п. 102 ч. 1 ст. 1 та в ч. 4 ст. 4 передбачено існування у громадян України права на користування конкретним нематеріальним благом повітряними перевезеннями.
151. При цьому станом на сьогоднішній день в законодавстві України не визначено чіткого механізму та процедури, через яку громадяни мають можливість захистити свій охоронюваний законом інтерес на користування вказаним нематеріальним благом щодо здійснення повітряних перевезень у випадку його порушення.
152. Авіаційними правилами №849 встановлено процедуру сертифікації цивільних аеродромів в Україні, і належне дотримання даного нормативно-правового акту всіма учасниками процесу сертифікації аеродрому є однією з гарантій, яку держава надає власним громадянам щодо захисту їхнього права (законного інтересу) на здійснення повітряних польотів з аеродрому, сертифікованого у суворій відповідності до вимог законодавства.
153. У випадку встановлення недотримання Державною авіаційною службою України вимог вказаних Авіаційних правил №849 в процесі сертифікації цивільного аеродрому «Дніпро» на підставі заявки ТОВ «МА «Дніпропетровськ» від 05.01.2021 без надання документаційного підтвердження взаємовідносин заявника з власником аеродрому є підстави вважати вказані дії відповідача такими, що порушують право (законний інтерес) громадян, які мешкають на території міста Дніпра, на задоволення їхніх індивідуальних та колективних потреб у повітряних перевезеннях на умовах, гарантованих, в тому числі, Авіаційними правилами №849.
154. Згідно із зведеним переліком суб`єктів природних монополій, що ведеться Антимонопольним комітетом України, на ринку послуг «забезпечення посадки зльоту повітряного судна, забезпечення авіаційної безпеки, забезпечення наднормативної стоянки повітряного судна», що надаються на території міста Дніпра, існує природна монополія.
155. Таким чином, право громадян України, що проживають на території міста Дніпра, на реалізацію їхнього права (законного інтересу) на задоволення індивідуальних та колективних потреб у повітряних перевезеннях, може бути реалізоване тільки в межах природної монополії міжнародного цивільного аеропорту «Дніпро», складовою частиною якого є аеродром «Дніпро».
156. В ході розгляду справи судом встановлено, що ТОВ «МА «Дніпропетровськ» було фігурантом розслідувань Антимонопольного комітету України як таке, що застосовувало дискримінаційні ціни для суб`єктів господарювання, зокрема, на ринку послуг з наземного обслуговування в 2015-2017 роках, про що було винесено рішення Адміністративної колегії Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі №4/06-03-1/18 від 17.08.2020.
158. Як видно з встановлених судом обставин, підтверджених доказами, право мешканців територіальної громади міста Дніпра на реалізацію свого законного інтересу щодо здійснення повітряних перевезень з аеропорту міста Дніпра зазнає впливу від дій експлуатанта цивільного аеродрому «Дніпро» (ТОВ «МА «Дніпропетровськ»), який діє на підставі Сертифіката аеродрому №UA-005 з датою первинної видачі 01.07.2021. Відтак, питання законності надання Державною авіаційною службою України даного Сертифікату ТОВ «МА «Дніпропетровськ» має ключове значення для підтвердження або спростування права ТОВ «МА «Дніпропетровськ» впливати на обсяг реалізації мешканцями міста Дніпра їхнього законного права на задоволення потреб у повітряних перевезеннях.
159. Відповідно до ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
160. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
161. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальна громада - це жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр; адміністративно - територіальна одиниця - це область, район, місто, район у місті, селище, село.
162. Статтями 2, 3, 4 цього Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Громадяни України реалізують своє право на участь у місцевому самоврядуванні за належністю до відповідних територіальних громад. Місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах: народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; виборності; правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування; судового захисту прав місцевого самоврядування.
163. Згідно ст.ст. 6, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальна громада села, селища, міста є первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень. Сільська, селищна, міська рада є органами місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування.
164. У випадку, якщо порушуються права територіальних громад, то орган місцевого самоврядування, як представник відповідної територіальної громади, має право оскаржити відповідну дію чи рішення суб`єкта владних повноважень у суді, оскільки порушення прав територіальної громади неминуче призводить до порушення прав кожного жителя відповідного муніципального утворення.
165. Відтак, суд робить висновок, що саме відповідні ради, згідно зі ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є тими представницькими органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами, а отже й наділені в силу Закону на звернення до суду з метою захисту порушених прав територіальної громади.
166. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №504/4148/16-а та від 20.09.2019 у справі №606/2381/15-а.
167. Також суд зазначає, що оскаржуваний Наказ №1007 від 30.06.2021 «Про видачу Сертифіката аеродрому «Дніпро» був виданий Державною авіаційною службою України в рамках реалізації своїх владних повноважень, на підставі даного Наказу №1007 від 30.06.2021 виникли права та обов`язки у ТОВ «МА «Дніпропетровськ», але також даний Наказ №1007 від 30.06.2021, в силу винесення його відповідачем в стратегічно важливій сфері публічних інтересів, у сфері авіаперевезень, безстроково - має прямий вплив на можливість реалізації мешканцями територіальної громади міста Дніпра їхнього охоронюваного законом інтересу на задоволення індивідуальних та колективних потреб у повітряних перевезеннях.
168. Суд зазначає, що за доведеності порушення Державною авіаційною службою України при винесенні Наказу №1007 від 30.06.2021 процедури сертифікації аеродрому «Дніпро», встановленої Авіаційними правилами №849, матиме місце підтвердження порушення законодавчих гарантій щодо захисту права (законного інтересу) мешканців територіальної громади міста Дніпра на здійснення повітряних польотів з аеродрому, який має бути сертифікований у суворій відповідності до вимог законодавства.
169. Також суд зазначає, що без можливості оскаржити індивідуальний акт, виданий державним органом в стратегічно важливій сфері авіаперевезень безстроково, - дії Державної авіаційної служби України та ТОВ «МА «Дніпропетровськ» в процесі сертифікації цивільного аеродрому «Дніпро» стають фактично безконтрольними, а права територіальної громади беззахисними, всупереч гарантіям закріпленим на рівні Конституції України.
170. Щодо правомірності прийняття спірного наказу, суд вважає за необхідне зазначити таке.
171. Державна авіаційна служба України як уповноважений орган, що видає сертифікат аеродрому, відповідно до Авіаційних правил №849 має обов`язок оцінити заявку на сертифікацію аеродрому та перевірити дотримання заявником вимог цих Авіаційних правил.
172. Пунктом «b» статті ADR.OR.В.015 Додатку ІІІ Авіаційних правил №849 встановлено обов`язок заявника надати до уповноваженого органу разом із заявкою на сертифікацію аеродрому документаційне підтвердження відносин заявника з власником аеродрому та/або власником землі.
173. Разом із заявкою на сертифікацію аеродрому «Дніпро» від 05.01.2021 ТОВ «МА «Дніпропетровськ» подало до Державної авіаційної служби України на підтвердження відносин із власником аеродрому та/або власником землі договір про спільне використання майна від 24.11.2011 №153, що був укладений із ВАТ «Авіаційна компанія «Дніпроавіа».
174. На підтвердження повноважень ВАТ «Авіаційна компанія «Дніпроавіа» на укладання договору про спільне використання майна від 24.11.2011 №153 ТОВ «МА «Дніпропетровськ» долучило до матеріалів справи Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 21.04.2011, видане на підставі Рішення п`ятої сесії шостого скликання Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області щодо об`єкта нерухомого майна «будівлі та споруди Міжнародного аеропорту «Дніпропетровськ» (до складу якого входить злітно-посадкова смуга та радіомаячна система РМС-СП-80М). Вказаним Свідоцтвом засвідчується форма власності даного об`єкта: державна корпоративна, а також власник об`єкта: ВАТ «АК «Дніпроавіа».
175. Надаючи оцінку належності договору про спільне використання майна від 24.11.2011 №153 як доказу, що підтверджує взаємовідносини ТОВ «МА «Дніпропетровськ» із власником аеродрому «Дніпро» та/або власником землі, суд зазначає наступне.
176. Відповідно до умов договору купівлі-продажу пакету акцій ВАТ «АК «Дніпроавіа» від 28.08.2009 №КПП-557, Фондом державного майна України було продано Товариству з обмеженою відповідальністю «Галтера» 94.572% акцій статутного капіталу ВАТ «АК «Дніпроавіа».
177. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.04.2011, видане на підставі Рішення п`ятої сесії шостого скликання Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області щодо об`єкта нерухомого майна «будівлі та споруди Міжнародного аеропорту «Дніпропетровськ» (до складу якого входить злітно-посадкова смуга та радіомаячна система РМС-СП-80М), - форма власності даного об`єкта: державна корпоративна.
179. Відповідно до ст. 326 Цивільного кодексу України від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Відповідно до ч. 5 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України здійснює управління об`єктами державної власності відповідно до закону.
180. Суд зазначає, що станом на день укладання договору про спільне використання майна №153 від 24.11.2011 ні ВАТ «АК «Дніпроавіа», ні власник його значного пакету акцій (ТОВ «Галтера») не мали статусу органу державної влади.
181. Таким чином, суд вказує на те, що станом на день укладання договору про спільне використання майна №153 від 24.11.2011 ВАТ «АК «Дніпроавіа» в силу приписів законодавства не могло мати повного обсягу прав та самостійних повноважень власника аеродрому «Дніпро» (до складу якого входить злітно-посадкова смуга та радіомаячна система РМС-СП-80М), оскільки форма власності даного об`єкта є державною, що безальтернативно передбачає вчинення та/або погодження вчинення будь-яких дій в частині реалізації прав володіння, користування та розпоряджання цим майном саме з органом державної влади, який здійснює управління даним об`єктом державної власності відповідно до закону.
182. Поряд з цим, в матеріалах справи наявна копія Свідоцтва про реєстрацію аеродрому «Дніпро» №АР 03-01 від 19.04.2019 (видане замість Свідоцтва про реєстрацію цивільного аеродрому «Дніпро» №АР 03-01 від 11.10.2012), в якому власником аеродрому «Дніпро» зазначено Міністерство інфраструктури України.
183. Листом Державної авіаційної служби України від 25.11.2021 №1.16-7912-21 підтверджено, що і в 2012 році, і в 2019 році із заявкою на отримання свідоцтва про реєстрацію аеродрому «Дніпро» до Державної авіаційної служби України зверталось саме ТОВ «МА «Дніпропетровськ», яке разом із такою заявкою мало подати всі необхідні документи відповідно до переліку, встановленого Правилами реєстрації цивільних аеродромів України №795, в тому числі документи на підтвердження права користування землею під аеродромом, документи про реєстрацію власника аеродрому як юридичної особи, копію статуту власника аеродрому.
184. При оцінці та перевірці заявки на сертифікацію аеродрому від 05.01.2021, поданою ТОВ «МА «Дніпропетровськ» разом із договором про спільне використання майна від 24.11.2011 №153 на підтвердження взаємовідносин із ВАТ «АК «Дніпроавіа» як із власником аеродрому «Дніпро», Державна авіаційна служба України не встановила об`єктивної розбіжності поданих заявником даних та документів щодо власника аеродрому «Дніпро» тим офіційним даним щодо власника аеродрому «Дніпро», які вже були зафіксовані в Державному реєстрі цивільних аеродромів України та в Свідоцтві про реєстрацію аеродрому «Дніпро» від 19.04.2019 на підставі документів, поданих тим самим заявником (ТОВ «МА «Дніпропетровськ») до Державіаслужби при отриманні Свідоцтва про реєстрацію аеродрому «Дніпро». Відповідачем також не було з`ясовано підстав такої розбіжності.
185. Відтак, в даному випадку видно, що в процесі сертифікації аеродрому «Дніпро» на підставі заявки ТОВ «МА «Дніпропетровськ» №1.1/09 від 05.01.2021, відповідач допустив нехтування власними обов`язками, встановленими як п.п. 6, 7 Положення про Державну авіаційну службу України №520, так і Розділом ІІІ «Нагляд за аеродромами» Авіаційних правил №849, не перевірив вказану заявку та додані до неї документи на відповідність встановленим вимогам Авіаційних правил №849 всупереч п. 93 ч. 1 ст. 1 Повітряного кодексу України, внаслідок чого прийняв у складі заявки на сертифікацію аеродрому «Дніпро» документ (договір №153 від 24.11.2011), дані якого, в частині власника аеродрому «Дніпро», є суперечливими та не підтвердженими.
186. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
188. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Лелас проти Хорватії», п. 74).
189. Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
190. Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.
191. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №1640/2940/18.
192. Разом з тим, як встановлено під час розгляду справи, відповідачем зазначених вище принципів при прийнятті спірного наказу дотримано не було.
193. На переконання суду, виявлені в ході розгляду справи порушення, допущені Державною авіаційною службою України при проведенні сертифікації цивільного аеродрому «Дніпро» на підставі заявки ТОВ «МА «Дніпропетровськ» від 05.01.2021, є достатніми підставами для визнання протиправним та скасування Наказу Державної авіаційної служби України №1007 від 30.06.2021 «Про видачу Сертифіката аеродрому «Дніпро»».
194. При цьому, суд вказує, що оскільки наказ Державної авіаційної служби України №1007 від 30.06.2021 «Про видачу Сертифіката аеродрому «Дніпро»» визнаний судом протиправним та скасований, тому, як наслідок, виданий на його підставі сертифікат аеродрому №UA-005 з датою первинної видачі 01.07.2021 має бути анульовано Державіаслужбою, з огляду на зазначені вище підстави.
Х. ВИСНОВКИ СУДУ.
195. Частиною 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
196. Згідно із ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
197. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
198. Згідно зі ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
199. Отже, вирішуючи спірні правовідносини у межах заявлених позовних вимог, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, надані Державною авіаційною службою України як суб`єктом владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд робить висновок, що встановлені у справі обставини, підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
200. Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
201. Оскільки судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, відсутні, з урахуванням положень ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не стягуються.
202. Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,
204. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної авіаційної служби України №1007 від 30.06.2021 "Про видачу Сертифіката аеродрому "Дніпро".
205. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
206. Повне рішення складено 26 вересня 2022 року.

Суддя Р.З. Голобутовський