Справа № 380/9916/22
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/9916/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сьомого прикордонного Карпатського загону про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Сьомого прикордонного Карпатського загону, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення винесене начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби Краківець, капітаном ОСОБА_2 про відмову в перетині державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 10.07.2022, яким Заборонено в`їзд в Україну громадянину Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на три роки до 04.10.2024.

Ухвалою від 25.07.2022 суддя прийняла позовну заяву та відкрила спрощене позовне провадження в адміністративній справі, без повідомлення сторін.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням начальника 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби «Краківець» капітана ОСОБА_2 від 10.07.2022 відмовлено у перетинанні державного кордону на в`їзд в Україну громадянину Грузії, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою відмови вказано наявність рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну. Зазначає, що 04.10.20021 стосовно Овакіміані Ладо складений протокол про адміністративне правопорушення за ознаками частини 1 статті 203 КУпАП та накладено стягнення в розмірі 5100 грн. Підстава винесення даного протоколу - позивач порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме проживання без документів на право проживання в Україні. При цьому, позивач порушив термін перебування в Україні, в зв`язку з хворобою ковід 19, про що було повідомлено міграційну службу та надано відповідні докази при розгляді адміністративної справи. Станом на 13.10.2021 постанову від 04.10.2021 виконано, а саме позивач сплатив штраф в розмірі 5100 грн та самостійно виїхав за територію України. Звертаєувагу суду, що жодного документа, який би передбачав заборону у в`їзді на територію України - не було, інших рішень уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну також не було. Також, відсутня будь-яка інформація про порушення кримінальної справи, тощо відносно Позивача, що само по собі також унеможливлює застосування такого виду як заборона на в`їзд в Україну, виходячи з нормативних документів діючого законодавства. Вважає, що оскаржене рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідач подав відзив на позовну заяву від 16.08.2022 (вх. № 53511), у якому зазначає, що в посадових осіб Держприкордонслужби України наявні обов`язок та відповідне право, закріплені Законом, щодо непропуску осіб через державний кордон. Відповідно частиною 1 статті 14 Закону 1710-VI визначено, що іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Також вказує, що відповідно до пунктів 7, 8 Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему прикордонного контролю «Гарт-1» Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 30.09.2008 № 810 зареєстрованого в Міністерстві юстиції 07.11.2008 №1086/15777 власником системи "Гарт-1" та інформації, що в ній обробляється, є Адміністрація Держприкордонслужби. Користувачами системи "Гарт-І" є посадові та службові особи підрозділів і органів Державної прикордонної служби України, яким в установленому законодавством порядку надано право доступу до обробки інформації в цій системі. Тобто під час здійснення прикордонного контролю перевірка та обмін інформацією між базами даних є автоматизованим процесом. При висвітленні на робочих місцях інформації про наявність заборони щодо особи на перетинання державного кордону України, посадова особа, що здійснює перевірку та уповноважена на прийняття рішення щодо непропуску громадян не має безпосередньої інформації - відповідного доручення правоохоронного органу. Просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

10.07.2022 в міжнародному пункті пропуску ОСОБА_3 надав документ, що посвідчує його особу, а саме: паспорт громадянина Грузії для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий 20.08.2018.

Рішенням начальника 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби Краковець (тип А) капітан ОСОБА_4 від 23.05.2022 Про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства громадянину Грузії ОСОБА_1 відмовлено у перетинанні державного кордону на вї`зд в Україну у зв`язку з тим, що щодо нього є рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну.

Про прийняте рішення капітан ОСОБА_4 доповіла начальнику 7 прикордонного Карпатського загону.

Другий примірник рішення про відмову в перетинанні державного кордону вручено позивачу 10.07.2022, що підтверджується його підписом в першому примірнику рішення.

Не погоджуючись із рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI.

Пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» містить визначення, що іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Відповідно до ч. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини. Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Статтею 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку (ч. 1).

Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов`язані подати свої біометричні дані для їх фіксації (ч. 2).

Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України (ч. 3).

Статтею 1 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» № 661-IV від 03.04.2003 (далі - Закон № 661-IV) передбачено, що на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про прикордонний контроль» № 1710-VI від 05.11.2009 (далі - Закон №1710-VI), прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Прикордонний контроль здійснюється з метою протидії незаконному переміщенню осіб через державний кордон, незаконній міграції, торгівлі людьми, а також незаконному переміщенню зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення через державний кордон.

Прикордонний контроль здійснюється щодо: 1) осіб, які перетинають державний кордон; 2) транспортних засобів, що перевозять через державний кордон осіб та вантажі; 3) вантажів, що переміщуються через державний кордон.

Прикордонний контроль включає: 1) перевірку документів; 2) огляд осіб, транспортних засобів, вантажів; 3) виконання доручень правоохоронних органів України; 4) перевірку виконання іноземцями, особами без громадянства умов перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну, виїзду з України та транзитного проїзду територією України; 5) реєстрацію іноземців, осіб без громадянства та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон; 6) перевірку автомобільних транспортних засобів з метою виявлення викрадених.

Прикордонний контроль забезпечується шляхом: 1) установлення режиму в пунктах пропуску через державний кордон та здійснення контролю за його додержанням; 2) застосування технічних засобів прикордонного контролю, використання службових собак та інших тварин; 3) створення і використання баз даних про осіб, які перетнули державний кордон, вчинили правопорушення, яким не дозволяється в`їзд в Україну або яким тимчасово обмежено право виїзду з України, про недійсні, викрадені і втрачені паспортні документи, а також інших передбачених законом баз даних; 4) спостереження за транспортними засобами і в разі потреби їх супроводження; 5) здійснення адміністративно-правових, а також оперативно-розшукових заходів; 6) організації і забезпечення взаємодії з підприємствами, установами та організаціями, діяльність яких пов`язана з міжнародним сполученням; 7) координації дій контрольних органів і служб.

Згідно ч. 1, 2 ст. 8 Закону № 661-IV, уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України надають іноземцю, особі без громадянства дозвіл на перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну за умови: 1) наявності в нього дійсного паспортного документа; 2) відсутності щодо нього рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну; 3) наявності в нього в`їзної візи, якщо інше не передбачено законодавством України; 4) підтвердження мети запланованого перебування; 5) наявності достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування і для повернення до держави походження або транзиту до третьої держави або наявності в нього можливості отримати достатнє фінансове забезпечення в законний спосіб на території України - для громадянина держави, включеної до переліку держав, затвердженого Кабінетом Міністрів України, та особи без громадянства, яка постійно проживає у державі, включеній до такого переліку.

Іноземцям, особам без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам в`їзду в Україну, відмовляється у перетинанні державного кордону в порядку, встановленому статтею 14 Закону № 661-IV.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про прикордонний контроль», прикордонний контроль іноземців та осіб без громадянства під час в`їзду в Україну здійснюється за процедурами контролю першої лінії, а у передбачених цим Законом випадках - також за процедурою контролю другої лінії.

Як визначено ч. 2 ст. 9 Закону № 1710-VI процедура здійснення контролю першої лінії передбачає проведення перевірки:

1) паспортного документа з метою встановлення його дійсності, наявності відповідно до вимог законодавства посвідки на постійне проживання чи візи;

2) наявності чи відсутності у базах даних Державної прикордонної служби України інформації про заборону в`їзду в Україну та про доручення правоохоронних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон;

3) відміток про перетинання державного кордону в паспортному документі іноземця або особи без громадянства.

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.06.2012 № 407, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.06.2012 за № 1083/21395, затверджено Інструкцію з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон (далі - Інструкція № 407).

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції № 407 терміни, що вживаються у цій Інструкції, мають такі значення:

перевірка документів - дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортних та інших документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі;

поглиблена перевірка документів - дослідження паспортних та інших документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, яка здійснюється з метою підтвердження або спростування ознак їх підробки (фальсифікації);

стандартна перевірка документів - дослідження паспортних та інших документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства в обсязі, необхідному для визначення законних підстав для перетинання ними державного кордону.

Згідно з п. 2.4 Інструкції № 407 початком здійснення стандартної перевірки документів вважається момент подання особою паспортного або іншого визначеного законодавством документа для перевірки прикордонному наряду «Перевірка документів».

Відповідно до п. 2.5 Інструкції № 407 під час проведення стандартної перевірки документів прикордонний наряд «Перевірка документів» повинен, зокрема:

2.5.6. Здійснити пошук необхідної інформації у відповідних базах даних Державної прикордонної служби України.

2.5.7. Ввести інформацію про особу до бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» (відповідно до Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25 червня 2007 року № 472, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 липня 2007 року за № 765/14032).

Таким чином, під час здійснення прикордонного контролю уповноваженою службовою особою Державної прикордонної служби України для надання іноземцю дозволу на перетинання державного кордону особою необхідно встановити факт відсутності щодо цієї особи рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну. Для цього здійснюється пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України.

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.09.2008 № 810 затверджено Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему прикордонного контролю "Гарт-1" Державної прикордонної служби України.

Згідно з п. 5 цього Положення, система "Гарт-1" створюється і використовується в інтересах розвідки, контррозвідувального забезпечення охорони державного кордону України, оперативно-розшукової діяльності, участі в боротьбі з організованою злочинністю та протидії незаконній міграції з метою своєчасного та достовірного інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності підрозділів та органів Державної прикордонної служби України для здійснення ними заходів із запобігання і недопущення в`їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, розшуку в пунктах пропуску через державний кордон осіб, які переховуються від органів дізнання, слідства та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань, посилення контролю за додержанням правил в`їзду, виїзду, перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, а також виконання інших завдань у правоохоронній сфері згідно із законодавством.

Відповідно до п. 6 цього Положення, функціями системи "Гарт-1" є, зокрема, автоматизація процесів перевірки відомостей про осіб, які перетинають державний кордон України, за базами даних осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, осіб, які переховуються від органів дізнання, слідства та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань, недійсних, викрадених і втрачених документів на право виїзду за кордон та іншими базами даних, що створюються та використовуються відповідно до законодавства.

Згідно з п. 7, п. 8 Положення, власником системи "Гарт-1" та інформації, що в ній обробляється, є Адміністрація Держприкордонслужби.

Користувачами системи "Гарт-1" є посадові та службові особи підрозділів і органів Державної прикордонної служби України, яким в установленому законодавством порядку надано право доступу до обробки інформації в цій системі.

Суд встановив, що під час здійснення прикордонного контролю 10.07.2022 у пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Краківець» начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби «Краковець» (тип А) капітан ОСОБА_2 виконала вимоги п. 2.5 Інструкції №477, зокрема, здійснено пошук необхідної інформації про особу позивача у відповідних базах даних Державної прикордонної служби України.

За результатами пошуку було встановлено, що відносно громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну.

Таким чином інспектором прикордонного контролю було встановлено, що іноземець не відповідає умовам в`їзду в Україну, а саме п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про прикордонний контроль» в частині відсутності щодо нього рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну.

У силу вимог ч. 2 ст. 8 Закону України «Про прикордонний контроль», іноземцям, особам без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам в`їзду в Україну, відмовляється у перетинанні державного кордону в порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.

Так, відповідно до ст. 14 Закону України «Про прикордонний контроль», іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що оскільки відносно позивача уповноваженим державним органом України прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну, то уповноваженою службовою особою Державної прикордонної служби України правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства України було прийнято рішення від 10.07.2022 про відмову в перетинанні державного кордону іноземцю або особі без громадянства.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. У задоволенні ОСОБА_1 до Сьомого прикордонного Карпатського загону про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 29.09.2022.

Суддя Кедик М.В.