Справа № 284/331/22
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 284/331/22

Головуючий у 1-й інстанції: Діброва О.В.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

27 вересня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Шидловського В.Б. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління національної поліції України у Житомирській області на рішення Народицького районного суду Житомирської області від 25 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Житомирській області, інспектора СРПП ВП №3 Житомирського РУП Метлушенка Р.І. про визнання протиправною й скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Народицького районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Житомирській області, інспектора СРПП ВП №3 Житомирського РУП Метлушенка Р.І. про визнання протиправною й скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності серії БАБ №160221 від 07 травня 2022 року за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 6 статті 121, частиною 1 статті 121 статтею 125 КУпАП.

Рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 25 липня 2022 року позов задоволено частково.

Постанову інспектора СРПП ВП №3 Житомирського РУП лейтенанта поліції Метлушенка Р.І. серії БАБ №160221 від 07 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 6 статті 121, частиною 1 статті 121 та статтею 125 КУпАП, й накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 гривень, скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити. В задоволенні позовних вимог до інспектора СРПП ВП №3 Житомирського РУП лейтенанта поліції Метлушенка Р.І. відмовлено за безпідставністю.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати у зв`язку з порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. З підстав викладених в апеляційній скарзі, апелянт просить прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07 травня 2022 року інспектор СРПП ВП №3 Житомирського РУП Метлушенко Р.І. виніс постанову серії БАБ №160221, якою застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 121, частиною 6 статті 121 статтею 125 КУпАП, за те, що останній в темну пору доби о 21 годині 30 хвилин 07 травня 2022 року по вулиці Короленка в м. Радомишлі Житомирської області керував автомобілем Део Матіз, номерний знак НОМЕР_1 , у якому не горів задній правий габаритний ліхтар, також був неосвітлений номерний знак, не давало змоги визначити символи номерного знаку та при зупинці поліцейськими водій не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.п. 31.1, 2.9.в, 9.95 ПДР України.

Зазначена обставина підтверджується копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №160221 від 07 травня 2022 року.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що вважає постанову незаконною, оскільки жодних доказів про будь-які правопорушення, вчинені позивачем у вказаній постанові, відповідачем надано не було. Зазначив, що оспорювану постанову було винесено без достатніх доказів та без складання протоколу про адміністративне правопорушення, не зважаючи на той факт, що під час складання постанови він оспорював допущене порушення, тобто постанова була винесена з порушенням норм процесуального та адміністративного права, а тому підлягає скасуванню..

Скасовуючи оскаржену постанову та закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з неправильним застосуванням норм процесуального права, виходячи з наступного.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 122 КпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи діяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Справи, які віднесено до компетенції Національної поліції відповідають вимогам ч.4 ст. 258 КУпАП - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення. Працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанову у справах про адміністративні правопорушення з порушенням ПДР на місці вчинення правопорушення.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Однак, як встановлено судом першої інстанції та пояснив позивач, розгляд справи фактично не проводився, працівник поліції не роз`яснив його прав, в тому числі не було взято зауваження та пояснення позивача стосовно вчинених ним правопорушення.

Окрім того, з оглянутого судом відеозапису, доданого відповідачем до відзиву на позов, не вбачається процедури розгляду поліцейським факту виявленого правопорушення щодо позивача.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази про те, що у транспортного засобу, яким керував позивач не горів задній правий габаритний ліхтар, та при зупинці поліцейськими водій не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.п. 31.1, 2.9.в, 9.95 ПДР України.

Тобто, відповідачем не надано доказів вчинення позивачем правопорушення передбачених частиною 1 статті 121 статтею 125 КУпАП.

І, як наслідок, за відсутності таких доказів, колегія суддів приходить до висновку, що інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається відповідача.

Докази надають суду учасники справи. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не було надано суду доказів забезпечення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чим порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

В силу приписів ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

З урахуванням того, що в ході судового розгляду встановлено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також те, що підставою скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, колегія суддів приходить до висновку про необхідність надіслання справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача на новий розгляд до компетентного органу, а саме, Головному управлінню Національної поліції України в Житомирській області.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління національної поліції України у Житомирській області задовольнити частково.

Рішення Народицького районного суду Житомирської області від 25 липня 2022 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №160221 від 07 травня 2022 року.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 направити на новий розгляд до Головного управління Національної поліції України в Житомирській області.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Шидловський В.Б. Курко О. П.