Справа № 760/26538/21
Суддя: Калініченко О. Б.
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Соколовській А.А.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві, третя особа Департамент патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по адміністративній справі, -

В С Т А Н О В И В:

30.09.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до УПП в м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по адміністративній справі.

З позову вбачається, що позивач оскаржує постанову інспектора Петричук М.В. серії ЕАН № 4172245 від 07.05.2021 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, за порушення п. 17.1 ПДР України.

Представник позивача пояснює, що 20.09.2021 позивачу з мобільного додатку «Дія» стало відомо про те, що на нього накладено адміністративне стягнення за скоєння адміністративного правопорушення. Того ж дня, при відвідуванні УПП в м. Києві оператором адмінпослуг патрульної поліції було здійснено витяг з внутрішньої бази «Амор» та вручено позивачу копію постанови про накладення адміністративного стягнення.

Вважає, що постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що позивач на 07.05.2021 року, ні в інші дні не бачився та взагалі не спілкувався з інспектором Петричук М.В., якою, нібито, проводився розгляд адміністративної справи та винесено оскаржувану постанову. Позивачу також не зрозуміло, на підставі чого винесено відносно нього постанову, оскільки 07.05.2021 року він не здійснював зупинку транспортного засобу для руху маршрутних ТЗ по вул. Антоновича (Горького), 124 в м. Києві, як зазначено в оскаржуваній постанові.

Згідно постанови додатків чи посилань на технічні засоби, за допомогою яких здійснено відеозапис відповідного порушення не вказано. На численні звернення відповідач не надав жодних доказів, що підтверджують винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення та на підставі яких було винесену постанову.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позов.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.11.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та залучено ДПП як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

В ухвалі учасникам справи було визначено строк на подання відзиву та пояснень.

Уповноваженою особою сторони відповідача копія ухвали про відкриття провадження та позовна заява з додатками отримані 27.06.2022 року, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Частиною 6 цієї статті визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

22.11.2021 року на виконання вимог ухвали стороною позивача залученій судом третій особі було направлено копію позовної заяви з додатками, про що свідчить відповідний лист, який надійшов до суду 23.11.2021 року.

15.12.2021 року до суду надійшли письмові пояснення, в яких представник ДПП просить відмовити в задоволенні позовних вимог, вважаючи твердження позивача хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Посилається на те, що інспектор вірно кваліфікував вчинене правопорушення.

На портативну боді камеру здійснювалася фото- відео фіксація скоєння адміністративного правопорушення позивачем, а також здійснювався запис розгляду справи. Відповідно, на фото зафіксовано здійснення правопорушення позивачем, а саме зупинку на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.11. Таким чином, позивач скоїв адміністративне правопорушення, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Щодо винесення постанови іншим інспектором представник вказує, що в екіпажі, в даному випадку Рубін-112, знаходилося два інспектора Куліш Р.М., Петричук М.В., планшетний пристрій перед заступанням на патрулювання відповідного місця дислокації реєструється на одну особу з екіпажу. Розгляд справи може бути проведений одним із інспекторів екіпажу, відповідно у винесеному рішення, у вигляді електронної постанови, що відповідає вимогам Інструкції та ст. 283 КУпАП, зазначається прізвище інспектора, на кого такий пристрій зареєстрований.

Враховуючи викладене, відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог визначеного законодавства.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 07.05.2021 року інспектором Петричук М.В. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4172245, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 680 грн. за порушення п. 17.1 ПДР України.

Згідно з п.п. 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Зі змісту постанови вбачається, що водій, керуючи ТЗ, здійснив зупинку у смузі для руху маршрутних ТЗ, позначену д.з. 5.11 та д.р. 1.24.

Так, згідно п. 17.1 ПДР України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Дорожня розмітка 1.24 - позначає смугу, призначену для руху лише маршрутних транспортних засобів (р. 34 ПДР України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Позивач заперечує свою вину щодо порушення правил дорожнього руху, а оскаржувану постанову вважає такою, що підлягає скасуванню.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

В обґрунтування правомірності винесення оскаржуваної постанови представник ДПП до поданих письмових пояснень додає диск DVD-R, а також фотознімки, з яких вбачається, що автомобіль під керуванням позивача зупинений на смузі для маршрутних транспортних засобів, поблизу зупинки громадського транспорту.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Таким чином, доводи сторони позивача не знайшли свого підтвердження за результатами розгляду справи та спростовуються наданими ДПП доказами.

Виходячи з викладеного, судом фактично встановлено, що позивач, дійсно, 07.05.2021 року, керуючи автомобілем марки «FORD FUSION», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній д.з. 5.11, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Слід звернути увагу, що порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем не впливає на суть вчиненого правопорушення та не є підставою для задоволення позовних вимог.

Аналогічного висновку дійшов Київський апеляційний адміністративний суд в постанові від 30.10.2017 року (справа № 761/4692/17).

Таким чином, суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та у інспектора були наявні правомірні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову та залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 246, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Управління патрульної поліції в м. Києві (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9), третя особа Департамент патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по адміністративній справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: