Справа № 140/321/22
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року ЛуцькСправа № 140/321/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Волинській області), відповідно до якого просить суд:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо незарахування періодів роботи до пільгового стажу ОСОБА_1 ;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 в повному обсязі до страхового та пільгового стажу період роботи на ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» з 04 жовтня 2010 року по 24 червня 2016 року;

3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати період мобілізації на військову службу з 13 жовтня 2015 року по 06 жовтня 2016 року до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 в потрійному розмірі;

4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок пенсії з врахуванням зарахованого стажу роботи та виплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з липня 2021 року (дати звернення за перерахунком).

В обґрунтування позову позивач зазначає, що ОСОБА_1 у липні 2021 року звернувся до відповідача про перерахунок пенсії відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Проте листом від 29 вересня 2021 року ГУ ПФУ у Волинській області відмовило у перерахунку пенсії, при цьому вказавши, що до пільгового стажу зараховано лише 04 роки 04 місяці 21 день, стаж по Списку №1 зараховано лише 02 роки 11 місяців 29 днів.

Вважає дану відмову протиправною, оскільки відповідно до записів трудової книжки вбачається, що ОСОБА_1 понад 17 років працював на посаді механіка підземних дільниць з повним робочим днем під землею.

Таким чином, просить зарахувати в повному обсязі до страхового та пільгового стажу період роботи на ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» з 04 жовтня 2010 року по 24 червня 2016 року.

Крім того, позивач брав участь в антитерористичній операції в районі/районах проведення антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у наступних населених пунктах та на території сільських (селищних) рад цих населених пунктів: м. Краматорськ, Донецької області в період з 13 жовтня 2015 року по 06 жовтня 2016 року.

Так, позивач вважає, що період проходження військової служби у складі Збройних Сил України в період з 13 жовтня 2015 року по 06 жовтня 2016 року також підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи з розрахунку один місяць за три.

На підставі наведеного позивач просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнав повністю та просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що період роботи з 04 жовтня 2010 року по 08 лютого 2011 року, з 15 лютого 2011 року по 31 жовтня 2012 року, з 03 лютого 2017 року по 31 травня 2019 року виконував підземні гірничі роботи, як фахівець підземної дільниці на посаді механік підземної дільниці (Список №1 п. 1 ст. 114 Закону №1058 та ст. 1 Закону №345); з 01 листопада 2012 року по 02 серпня 2016 року виконував підземні гірничі роботи як працівник, зайнятий на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік на посаді старший механік з стаціонарного обладнання (Список №1 п.п. 1 п. 2 ст. 114 Закону №1058).

Отже, спірний період зарахований до страхового та пільгового стажу позивача, окрім часу перебування у відпустці без збереження заробітної плати.

Щодо зарахування до пільгового стажу період мобілізації на військову службу з 13 жовтня 2015 року по 06 жовтня 2016 року в потрійному розмірі зазначає, що пунктом 2.3 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України №530 від 14 серпня 2014 року передбачено, що при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

В даному випадку позивач отримує пенсію на підставі статті 114 Закону №1058, а не пенсію за вислугу років як особі, звільненій з військової служби, що свідчить про неможливість застосування правових норм вказаного положення для розрахунку пільгового стажу позивача.

Таким чином, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у липні 2021 року звернувся до відповідача про перерахунок пенсії відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Щодо зарахування до страхового та пільгового стажу періоду безпосередньої участі в зоні АТО з 13 жовтня 2015 року по 06 жовтня 2016 року та обчислення розміру пенсії з урахуванням Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» ГУ ПФУ у Волинській області листом від 29 вересня 2021 року №10928-8791/П-02/8-0300/21 повідомило, що у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового шахтарського стажу роботи не менше 15 років, проводити обчислення розміру пенсії з урахуванням Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», немає підстав.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернулася до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закону №2232-XII) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною четвертою вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 (далі - Порядок №413).

Відповідно до пункту 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Пунктом 4 Порядку №413 визначено підставу надання особі статусу учасника бойових дій: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

При цьому, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом №2011-XII, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 1-2 цього Закону військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до статті 6 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону №2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06 грудня 1991 року №1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-XII), зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Так, Наказом Міністерства оборони України №530 від 14 серпня 2014 року «Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за №1294/2607 відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України відповідно до чинного законодавства, затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей.

За правилами приписів пункту 2.3 розділу 2 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року №530 (далі - Положення №530), час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Також, Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», встановлено, що нарахування страхового пенсійного стажу для військовослужбовців учасників антитерористичних операцій за час їх безпосередньої участі в антитерористичній операції має здійснюватися у потрійному розмірі.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, які викладені у постановах від 05 червня 2018 року у справі №348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі № 346/1454/17, від 02 квітня 2020 року у справі №185/4140/17 (92-а/185/282/17), від 16 червня 2020 року у справі №185/7049/16-а.

Частиною п`ятою статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, суд звертає увагу, що можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на щомісячне пенсійне забезпечення, а зі спеціальним статусом, якого ці особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу, що узгоджується з положеннями статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» якою передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі, до якої відповідно до пункту 4 цієї статті віднесено також військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, до якої відповідно до пункту 1 статті 2 Закону також віднесено і військову службу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач працював на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 18 грудня 2015 року.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_3 від 06 жовтня 2016 року №30/3623 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції ОСОБА_1 в період з 13 жовтня 2015 року по 06 жовтня 2016 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у наступних населених пунктах та на території сільських (селищних) рад цих населених пунктів: м. Краматорськ, Донецької області.

Таким чином, в зазначений спірний період позивач приймав участь у бойових діях у складі діючої армії, а отже на позивача розповсюджується дія наказу Міністерства оборони України №530 від 14 серпня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, період участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції зараховано позивачу до загального та пільгового стажу роботи згідно статті 114 Закону №1058 в одинарному розмірі лише з 13 жовтня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Однак, за таких обставин, суд приходить до висновку про наявні правові підстави для зарахування до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах в кратному розмірі (із розрахунку один місяць служби за три місяці) періоди безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції з 13 жовтня 2015 року по 06 жовтня 2016 року.

Таким чином, незарахування до пільгового страхового стажу позивача періоду його участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції з 13 жовтня 2015 року по 06 жовтня 2016 року у трикратному розмірі є протиправними діями відповідача.

Суд звертає увагу, що в трикратному розмірі зараховується безпосередньо участь у бойових діях, а не весь період проходження позивачем військової служби, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, про визнання протиправними дій відповідача щодо незарахування до пільгового страхового стажу позивача періоду його участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції з 13 жовтня 2015 року по 06 жовтня 2016 року у трикратному розмірі та зобов`язати його зарахувати.

Разом з тим, з метою відновлення порушеного права позивача, відповідач повинен повторно розглянути заяву позивача від липня 2021 року про обчислення розміру пенсії та її виплату відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Вимога позивача щодо перерахунку та виплати пенсії з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», починаючи з дати подання заяви, на час розгляду даної справи є передчасною і не підлягає задоволенню, оскільки в даному випадку відновлення права позивача на призначення пенсії є повторний розгляд заяви з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 в повному обсязі до страхового та пільгового стажу період роботи на ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» з 04 жовтня 2010 року по 24 червня 2016 року суд зазначає наступне.

Як встановлено судом із витягу з електронної пенсійної справи №40 спірний період зарахований до страхового та пільгового стажу позивача, а тому вказана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті частини другої 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на наведене, відповідачі не виконали процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довели правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах. Натомість доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

За встановлених в ході розгляду справи обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені належними і допустимими доказами, а тому підлягають до задоволення частково.

Керуючись статтями 6, 72-77, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо незарахування до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 періоду участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції з 13 жовтня 2015 року по 06 жовтня 2016 року у трикратному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 періоду участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції з 13 жовтня 2015 року по 06 жовтня 2016 року у трикратному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від липня 2021 року про зарахування до страхового та пільгового стажу періоду безпосередньої участі в зоні АТО та обчислення розміру пенсії з урахуванням Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826).

Суддя Ф.А. Волдінер