Справа № 640/24142/19
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

28 вересня 2022 року м. Київ № 640/24142/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Лисун А.А., представника позивача Хомича І.О., представників відповідача Курганської Л.В., Сирова О.І., Назаревич В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні звіт Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та клопотання представника позивача про накладення штрафу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

03.12.2019 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ) із позовною заявою, у якій просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати ГУ ПФУ перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимального розміру, починаючи з 20.12.2016 і надалі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.05.2020 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва скасовано, позов задоволено. Визнано протиправними дії відповідача щодо виплати позивачу з 20.12.2016 пенсії в обмеженому розмірі та зобов`язано ГУ ПФУ провести перерахунок та виплату позивачу пенсії з 20.12.2016 без обмеження її максимального розміру.

22.12.2020 позивач подав заяву про встановлення судового контролю за виконанням постанови суду апеляційної інстанції шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду апеляційної інстанції.

15.03.2021 ухвалою апеляційного суду зобов`язано ГУ ПФУ подати протягом одного місяця з дати отримання копії цієї ухвали до Окружного адміністративного суду міста Києва звіт про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 у даній справі.

Також, ухвалою від 15.03.2021 суд апеляційної роз`яснив ГУ ПФУ, що відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 нарахування та виплата пенсії ОСОБА_1 здійснюється без обмеження її максимального розміру до внесення відповідних змін до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

На виконання вимог ухвали суду відповідачем до Окружного адміністративного суду міста Києва подано звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2021 прийнято звіт ГУ ПФУ про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 у справі № 640/24142/19.

Постановлено вважати виконаним рішення суду від 22.09.2020 в частині здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021 скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2021 про затвердження звіту ГУ ПФУ про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 у справі № 640/24142/19; прийнято нову постанову, якою відмовлено у прийнятті звіту ГУ ПФУ; зобов`язано ГУ ПФУ подати протягом одного місяця з дати отримання копії цієї ухвали до Окружного адміністративного суду міста Києва звіт про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 у цій справі; відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення штрафу за подання неповного звіту про виконання рішення суду у справі № 640/24142/19.

На виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021 ГУ ПФУ 05.11.2021 подано звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2022 відмовлено в прийнятті звіту ГУ ПФУ про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021 у справі № 640/24142/19; встановлено ГУ ПФУ новий строк в один місяць з дня набрання даною ухвалою законної сили для подання звіту про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021 у цій справі.

На виконання вказаної ухвали ГУ ПФУ 26.05.2022 подано звіт про виконання судового рішення.

У поданому звіті ГУ ПФУ повторно зазначає теж саме, що й у попередніх звітах, що виплату заборгованості за постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 за період з 20.12.2016 по 30.11.2020 у розмірі 591 396,24 грн буде здійснено в межах бюджетних асигнувань виділених на цю мету.

Позивачем подано письмові заперечення щодо звіту про виконання рішення суду, в яких зазначено, що відповідачем неправильно здійснено перерахунок його пенсії на виконання судових рішень, оскільки помилково встановлено щомісячний розмір пенсії з 01.12.2020 в сумі 26 627,79 грн, так як з 01.01.2020 з урахуванням зняття обмеження максимального розміру пенсії вона має складати 33 476,21 грн.

Позивачем додано розрахунок, зокрема на 01.12.2020, з якого видно, що підсумок пенсії з набавками складає 33 476,21 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії: 26627,79 грн, з огляду на що позивач заперечує про здійснення відповідачем нарахування та виплати йому пенсії, обмеженої максимальним розміром.

Розглядаючи звіт про виконання судового рішення, поданий відповідачем у цій справі, Окружний адміністративний суд міста Києва, зазначає наступне.

На виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 у справі № 640/24142/19 ГУ ПФУ здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 у порядку визначеному вказаною постановою суду апеляційної інстанції.

Після вказаного перерахунку з 20.12.2016 ОСОБА_1 розмір пенсії до виплати становить 26627, 79 грн.

Кошти нараховані на виконання рішення суду за період з 20.12.2016 по листопад 2020 року.

З 01.12.2020 ОСОБА_1 щомісячно виплачується пенсія без обмеження максимальним розміром у розмірі 26627, 79 грн.

Відповідач, у поданому ним звіті зазначає, що виплату заборгованості за постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 у справі № 640/24142/19 за період з 20.12.2016 по 30.11.2020 у розмірі 591 396, 24 грн буде здійснено в межах бюджетних асигнувань виділених на цю мету.

Також, відповідач зазначив, що протягом 2020 року за напрямком «Погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» за рахунок коштів Державного бюджету України у 2020 році Пенсійному фонду України передбачено 200 млн. грн.

У період з січня по грудень 2020 року Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві за бюджетним призначенням «Погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» було виділено 42 125 930,73 грн.

Відповідач зазначає, що у цей період Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві проведено виплати на виконання рішень суду, ухвалених у 2018-2019 роках, на суму 42 125 930,73 грн.

Бюджетом Пенсійного фонду України на 2021 рік (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 № 126) окремою бюджетною програмою на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду передбачено 360 млн. грн.

При цьому, кошти на фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачаються у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду».

Фінансування даних виплат здійснюється за кодом КЕКВ 2710 «Виплата пенсій і допомог».

За таких умов погашення Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, за рахунок інших бюджетних призначень вважається порушенням бюджетного законодавства.

Відповідач зазначає, що виплата нарахованих на виконання судового рішення коштів буде здійснена в порядку черговості в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Відповідачем також надано копії документів затвердженого бюджету ГУ ПФУ України в м. Києві на 2021 рік, копію звіту про виконання бюджету за 2021 рік, зміни, що вносились до бюджету, копію звіту про виконання бюджету на 2020 рік, витяг з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, в якому наявна інформація про судове рішення у справі №640/24142/19, стягувача - ОСОБА_1 та стан виконання рішення, а також копію розрахунку на доплату пенсії.

Дослідивши звіт відповідача та надані учасниками справи пояснення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно із частиною другою статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання судового рішення, а у разі неподання такого звіту чи за наслідками розгляду такого звіту - встановлення нового строку для подання звіту та накладання штрафу.

Отже, встановлення нового строку для подання звіту, в межах судового контролю за виконанням судового рішення передбаченого статтею 382 КАС України, можливе за неподання звіту або за наслідками розгляду звіту.

При цьому, зазначена процесуальна дія є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Частиною третьою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Таким чином, у разі неподання суб`єктом владних повноважень у встановлений судом строк звіту про виконання судового рішення, яке набрало законної сили, або за наслідками розгляду такого звіту суд має право накласти на керівника такого суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, або встановити новий строк подання звіту.

Разом з тим, розглядаючи питання накладення штрафу, необхідно встановити, що рішення не виконано повністю або в частині, з`ясувати причини невиконання судового рішення, встановити керівника, відповідального за виконання рішення.

Частина перша статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У поданому звіті від 26.05.2022 ГУ ПФУ повторно зазначає теж саме, що й у попередніх звітах, що виплату заборгованості за постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 за період з 20.12.2016 по 30.11.2020 у розмірі 591 396,24 грн буде здійснено в межах бюджетних асигнувань виділених на цю мету.

Однак, таке обґрунтування стосується лише частини рішення. Тобто суд погоджується з твердженням позивача щодо не виконання відповідачем рішення щодо нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

При цьому, суд наголошує на тому, що Верховний Суд у постанові від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 висловив правову позицію щодо неправомірності дій територіального органу Пенсійного фонду України щодо обмеження максимальним розміром пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII.

При цьому, за наведених вище обставин у зв`язку із повторним ігноруванням ГУ ПФУ рішень суду суд вбачає наразі підстави для накладення на керівника ГУ ПФУ санкцій, передбачених частиною другою статті 382 КАС України та вважає необхідним встановити ГУ ПФУ новий строк в один місяць з дня набрання даною ухвалою законної сили для подачі звіту про виконання рішення.

Водночас, відповідно до частини сьомої статті 382 КАС України сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Верховний Суд у постанові від 31.10.2018 у справі №704/1547/17 сформулював правову позицію, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту. Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту. Для підтвердження мотивації такого підходу потрібно керуватися абзацом першим підпункту 3.2 пункту 3, абзацу другого пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009 №16-рп/2009, де зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Відповідно до статей 129, 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно рекомендаціям, зауваженням, та висловленим занепокоєнням Європейського суду з прав людини, які наголошувались у відповідних рішеннях ЄСПЛ, зокрема у пункті 54 Рішення Європейського суду з прав людини, справа «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Заява N 40450/04), саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до вимог Конвенції. Комітет міністрів розглянув заходи, запроваджені Урядом України для забезпечення виконання рішень Суду у справах, в яких порушується питання тривалого невиконання остаточних рішень національних судів.

Комітет міністрів ухвалив тимчасову резолюцію (СМ/Ке80ІІ(2008)1), у відповідних положеннях якої зазначено:

"Комітет міністрів висловлює особливу занепокоєність у зв`язку з тим, що, незважаючи на цілий ряд законодавчих та інших важливих ініціатив, до яких неодноразово приверталася увага Комітету міністрів, поки що досить мало зроблено для того, щоб подолати існуючу структурну проблему невиконання рішень національних судів;

рекомендує органам влади:

1. забезпечити ефективну реалізацію на практиці положень про відповідальність посадових осіб за невиконання рішень.

2. призначити відшкодування за шкоду, спричинену затримками у виконанні рішень національних судів, безпосередньо на підставі положень Конвенції та практики Європейського суду, як це передбачено Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі "Ковач проти України", пункт 59 рішення у справі "Мельниченко проти України", пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України», тощо).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду.

Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

У даному випадку суд констатує по суті відмову відповідача від виконання рішення суду, відверте ігнорування рішення суду та його тривале невиконання всупереч вимогам статті 129-1 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень, що, крім іншого, підриває авторитет судової влади в частині обов`язковості виконання судових рішень, що вже неодноразово ставало предметом розгляду Європейського суду з прав людини.

Внаслідок невиконання рішення суду відповідачем по суті ставиться під сумнів сама сутність існування судової влади.

З матеріалів справи слідує, що з часу набрання рішенням суду законної сили відповідач не вчинив достатніх дій, направлених на його виконання та продовжує ігнорувати рішення суду в частині зобов`язання його перерахувати та виплатити пенсію позивачу без обмеження максимальним розміром.

Отже, суд дійшов висновку про достатність підстав для накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень відповідача, оскільки всі можливі способи впливу у спірних правовідносинах були застосовані і порушник, незважаючи на вказане, продовжує ухилятися від виконання судового рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України від 02.12.2021 № 1928-IX «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом на 1 січня 2022 року, становить 2481,00 грн.

Визначаючи розмір штрафу, суд дійшов висновку про необхідність його застосування на рівні сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий розмір буде достатнім для відповідача та буде спонукати його виконати рішення суду.

У зв`язку з цим, суд на підставі частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне встановити новий строк для подання відповідачем звіту про виконання судового рішення в цій справі та накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, половина якого має бути стягнута на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

В прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021 у справі № 640/24142/19, - відмовити.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві новий строк в один місяць з дня набрання даною ухвалою законної сили для подання звіту про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021 у цій справі.

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Накласти на керівника суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, код Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 42098368) штраф у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) грн 00 коп.

Половину штрафу у розмірі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн 00 коп стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), іншу половину штрафу у розмірі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн 00 коп стягнути на користь Державного бюджету України (Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, код Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 26255795).

Попередити керівника суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про те, що за правилами частини шостої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України з наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня в розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції.

Попередити керівника суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про те, що відповідно до частини сьомої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, встановлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено й проголошено в судовому засіданні 28.09.2022.

Суддя О.М. Чудак