Справа № 380/9075/22
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/9075/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді О.Желік розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якій просить:

1) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 , до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», про що прийняти відповідне рішення, наступні періоди:

-з 12.10.1990р. по 31.08.1991р. - викладач народних інструментів в Львівському училищі культури (по сумісництву);

-з 01.09.1991р. по 31.08.1992р. - викладач народних інструментів в Львівському училищі культури (по сумісництву);

-з 01.09.1992р. по 31.08.1993р. - викладач народних інструментів в Львівському училищі культури (по сумісництву);

-з 01.09.1993р. по 01.09.1994р. - викладач народних інструментів в Львівському училищі культури (по сумісництву);

-з 01.09.1994р. по 28.08.1995р. - викладач народних інструментів в Львівському училищі культури (по сумісництву);

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, як це передбачено пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем безпідставно не зараховано спірні періоди до спеціального стажу роботи, який враховується для призначення пенсії за вислугу років і призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій. Стверджує, що у спірний період позивач працював на посаді завідуючого заочним відділенням Львівського культурно-освітнього училища, та по сумісництву працював викладачем народних інструментів. Оскільки відповідачем відмовлено позивачу у виплаті спірної допомоги, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Ухвалою від 30.06.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 46434 від 11.07.2022), у якому проти позову заперечив. По суті позовних вимог зазначив, що спірний період не враховано до спеціального стажу роботи позивача з огляду на те, що останній працював у вказаний період працював по сумісництву. Також вказав, що посада завідуючого заочним відділенням у вищих навчальних закладах І-ІІ рівнів акредитації не передбачена у Переліках № 909 та № 963. Просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Крім того просив розгляд справи провести за участю представника Головного управління. Оскільки вказане клопотання відповідача не відповідає загальним вимогам до форми та змісту будь-якої письмової заяви чи клопотання, встановленим статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України, таке судом не розглядається.

Від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив (вх. № 48520 від 21.07.2022) у якій навів доводи аналогічні тим, які викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 з 03.12.2021 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсію позивача обчислено при наявному страховому стажі 44 роки 11 місяців 17 днів.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 06.08.1985, позивач, зокрема у спірний період, працював з 12.10.1990 по 28.08.1995 працював у Львівському культурно-освітньому училищі на посаді завідуючого заочним відділенням (записи № 6, 7, 8 трудової книжки).

Згідно з архівною довідкою № 21 від 12.04.2022, виданою Львівським фаховим коледжем культури і мистецтв, ОСОБА_1 працював у Львівському культурно-освітньому училищі на посаді викладача народних інструментів в штаті з 01.08.1985 та звільнений з посади викладача народних інструментів за власним бажанням 06.09.2007. Призначений завідуючим заочним відділенням з 12.10.1990, переведений на посаду викладача народних інструментів 28.08.1995. За період роботи завідуючого заочним відділення працював на посаді викладача народних інструментів.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 04.04.2022 у якій просив виплатити йому грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій.

Листом № 5380-4276/Л-52/8-1300/22 від 28.04.2022 відповідач відмовив позивачу у виплаті запитуваної допомоги у зв`язку з тим, що для призначення такої допомоги заявнику чоловіками необхідно мати страховий стаж на посадах, передбачених пунктами «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не менше 35 років. Зазначив, що такий стаж у позивача 31 рік 07 місяців 28 днів, що є недостатнім для призначення грошової допомоги. Також повідомив, що відповідачем не враховано до вищевказаного стажу періоду роботи позивача з 12.10.1990 по 28.08.1995, оскільки посада завідуючого заочним відділенням у вищих навчальних закладах І-ІІ рівнів акредитації не передбачена Переліком № 909.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 10.05.2022, до якої долучив архівну довідку № 21 від 12.04.2022, яка видана Львівським фаховим коледжем культури і мистецтв та знову просив призначити спірну допомогу.

Листом № 6800-5921/Л-52/8-1300/22 від 03.06.2022 відмовлено у зарахуванні цього стажу до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років та виплату грошової допомоги у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 працював на посаді викладача народних інструментів у період з 12.10.1990 по 28.08.1995 по сумісництву.

Не погоджуючись з такою позицією Головного управління ПФУ у Львівській області, позивач звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій мають особи за наявності таких умов: досягнення особою пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV; робота в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; наявність відповідного страхового стажу - 35 років для чоловіків; не отримання ними будь-якої пенсії до цього.

Як слідує з матеріалів справи, підставою для відмови у призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги, встановленої пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, слугувала відсутність у нього необхідного страхового стажу роботи на посадах в закладах та установах освіти державної або комунальної форми власності, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

При цьому відповідачем не враховано до даного стажу період роботи позивача на посаді завідуючого заочним відділенням з 12.10.1990 по 28.08.1995, оскільки посада завідуючого заочним відділенням у вищих навчальних закладах І-ІІ рівнів акредитації не передбачена Переліком № 909, а також те, що при зайнятті вказаної посади позивач працював викладачем народних інструментів по сумісництву.

Вирішуючи питання правомірності дій відповідача щодо відмови позивачу у виплаті грошової допомоги, встановленої пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, суд зазначає таке.

Так, статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

З трудової книжки ОСОБА_1 судом встановлено, що позивач, зокрема у спірний період, працював з 12.10.1990 по 28.08.1995 працював у Львівському культурно-освітньому училищі на посаді завідуючого заочним відділенням (записи № 6, 7, 8 трудової книжки).

Згідно з архівною довідкою № 21 від 12.04.2022, виданою Львівським фаховим коледжем культури і мистецтв, ОСОБА_1 працював у Львівському культурно-освітньому училищі на посаді викладача народних інструментів в штаті з 01.08.1985 та звільнений з посади викладача народних інструментів за власним бажанням 06.09.2007. Призначений завідуючим заочним відділенням з 12.10.1990, переведений на посаду викладача народних інструментів 28.08.1995. За період роботи завідуючого заочним відділення працював на посаді викладача народних інструментів.

Той факт, що посада викладача народних інструментів зараховується до стажу роботи, визначеного пунктами «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідачем не заперечується, відтак не є спірним у справі.

У свою чергу, підставою відмови у такому зарахуванні є те, що позивач працював з 12.10.1990 по 28.08.1995 на посаді викладача народних інструментів по сумісництву.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок № 1191), який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Як встановлено пунктом 5 Порядку № 1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати (пункти 6, 7 Порядку № 1191).

Отже, Порядком № 1191 визначено право осіб, яким призначається пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV, на отримання грошової допомоги за умови дотримання встановлених пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" цього Закону умов, що в свою чергу спростовує доводи відповідача про відсутність підстав для призначення грошової допомоги у зв`язку з тим, що позивачу пенсія за вислугу років не призначалась.

У пункті 4 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2001 року № 78 зазначено, що працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи займалися викладацькою роботою у навчальних закладах обсягом не менше ніж 180 годин на навчальний рік, до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховуються місяці, протягом яких проводилася викладацька робота. Виходячи з аналізу зазначених вище норм, зарахування роботи на посаді викладача (у тому числі й у позашкільному закладі освіти) до спеціального педагогічного стажу не ставиться в залежність від того, було це основним місцем роботи особи чи за сумісництвом, за умови, якщо викладацька робота за сумісництвом займає не менше ніж 180 годин на навчальний рік, а також якщо працівники підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи працювали за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати).

Таку ж позицію було висловлено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 876/5312/17, яка в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

Таким чином, слід дійти до висновку, що у позивача наявний спеціальний педагогічний стаж, його посада відносяться до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, а тому вона має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач підпадає під дію пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV та має право на отримання грошової допомоги при призначенні пенсії за віком у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача зарахувати до спеціального педагогічного стажу період його роботи з 12.10.1990 по 28.08.1995 на посаді викладача народних інструментів та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку діям відповідача, які зумовили звернення позивача до суду з цим позовом, суд дійшов висновку, що дії відповідача в цілому не відповідають визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах та порушують право позивача на отримання пенсії у належному розмірі, тому такі дії слід визнати протиправними, задовольнивши позовні вимоги в частині їх оскарження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідачем не подано належних доказів на підтвердження правомірності своїх дій, які є предметом оскарження.

Доводи відповідача про правомірність своїх дій спростовано наведеним вище аналізом чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Тому такі доводи відхиляються судом.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду із цим позовом у сумі 1984,80 грн.

При цьому суд звертає увагу позивача на те, що статтею 139 КАС України перебачено стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у справі лише суми судового збору. Банківські ж витрати з обслуговування операцій покладаються на особу, яка здійснює платіж.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016 м. Львів вул. Митрополита Андрея 10; код за ) зарахувати до спеціального педагогічного стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) період його роботи з 12.10.1990 по 28.08.1995 на посаді викладача народних інструментів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016 м. Львів вул. Митрополита Андрея 10; код за ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016 м. Львів вул. Митрополита Андрея 10; код за ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Желік О.М