Справа № 320/2494/21
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2494/21 Суддя першої інстанції: Головань О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Бужак Н.П., Кобаля М.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2021 року ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації (далі - Відповідач-1, Департамент) про:

- визнання протиправною бездіяльності по непроведенню перерахунку Позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту»;

- зобов`язання Департаменту провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу до 5 травня за 2020 рік згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з урахуванням вже виплачених сум.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 справу передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.02.2022 залучено у якості співвідповідача - Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі- Відповідач-2, Київський міський центр).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2022 позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Київського міського центру щодо відмови в перерахунку та здійсненні виплати за 2020 рік разової грошової допомоги ОСОБА_1 , як інваліду війни ІІ групи, виходячи з розміру восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язано Київський міський центр зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу до 5 травня за 2020 рік, виходячи з розміру восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених коштів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

При цьому суд першої інстанції, з урахуванням висновків Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20, виходив з того, що після прийняття Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 №3-р/2020 норми Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» діють у редакції Закону від 25.12.1998 №367-XIV, а тому Позивач має право на виплату грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Додатково підкреслив, що органами, уповноваженими здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня, є Управління соціального захисту населення за місцем проживання Позивача та Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його повністю та прийняти нове, яким відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом першої інстанції було залишено поза увагою, що Київський міський центр не може вважатися належним відповідачем у цій справі, позаяк нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги до 5 травня у 2020 році здійснювало Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Обухівської міської ради. Додатково підкреслив, що Відповідач-2 жодним чином не порушив права Позивача. Окремо зауважив, що виплати допомоги до 5 травня здійснюються у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112, яка є чинною.

Після усунення визначених в ухвалі від 13.07.2022 про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.08.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи із суду першої інстанції, які надійшли до Шостого апеляційного адміністративного суду 21.09.2022.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2022 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню, з огляду на таке.

Вирішуючи цей спір по суті, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 є інвалідом війни ІІ групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 16.09.2004 (а.с. 4), і має право на отримання разової грошової допомоги відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».

Матеріалами справи підтверджується, що 03.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Обухівської міської ради із заявою про проведення перерахунку грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік з урахуванням висновків рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 (а.с. 6.)

Листом від 12.02.2021 за №394/07-04 Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Обухівської міської ради повідомило ОСОБА_1 про те, що грошова допомога до 5 травня визначена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.02.2020 №112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» була виплачена Позивачу у розмірі 3 640,00 грн (а.с. 7-8).

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 19, 24, 46, 92, 152 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон) і постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі Постанова №112), а також позиції Верховного Суду від 13.01.2021 у зразковій справі №440/2722/20, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що належна Позивачу до 5 травня грошова допомога за 2020 рік з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 має бути виплачена у розмірі, визначеному саме Законом, а не підзаконним актом Уряду України, і належним щодо її виплати органом є Управління соціального захисту населення за місцем проживання Позивача та Київській міський центр.

Разом з тим, розглядаючи цей спір по суті у такому суб`єктному складі учасників справи, суд першої інстанції не врахував такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 17-1 Закону щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Згідно п. 1 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 423, таким органом є Мінсоцполітики. При цьому підпунктом 41 пункту 4 указаного Положення визначено, що Мінсоцполітики відповідно до покладених на нього завдань організовує виплату до 5 травня разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Закону.

У свою чергу, підпунктом 1 пункту 1 Постанови №112 установлено, що у 2020 році виплату до 5 травня разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - грошова допомога), проводить Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення), які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення), центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що відповідають вимогам пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат).

Районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у визначених положеннями цієї Постанови №112 розмірах.

З урахуванням наведених вище правових норм та висновків Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20 щодо їх застосування, колегія суддів приходить до висновку, що Мінсоцполітики перераховує кошти регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які здійснюють безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни, а тому управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат є органами, уповноваженими здійснювати виплату вказаної допомоги.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, однак було залишено поза увагою судом першої інстанції, із заявою про виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік ОСОБА_1 звертався до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Обухівської міської ради, яке за наслідками її розгляду листом від 12.02.2021 за №394/07-04 повідомило Позивача, що у 2020 році йому нарахована така допомога в розмірі 3 640,00 грн у межах фінансових ресурсів управління (а.с. 7-8).

У свою чергу, як вірно підкреслено Апелянтом, Київський міський центр нарахування та виплату разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році ОСОБА_1 не здійснював, що з урахуванням рішення Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20 виключає можливість задоволення у цій справі позовних вимог до Відповідача-2.

При цьому судова колегія зауважує, що Позивач початково звертався із позовом до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації. У заяві про уточнення позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Обухівської міської ради здійснює безпосередню виплату грошової допомоги учасникам бойових дій, проте, на його думку, саме Департамент є належним відповідачем, оскільки розподіл коштів між районними органами соціального захисту населення (а.с. 17-18). Отже нарахування та виплата Позивачу щорічної допомоги до 5 травня за 2020 рік здійснювалася Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Обухівської міської ради, яке з урахуванням наведеного і є належним відповідачем у цій справі.

Попри наведене, як було встановлено раніше, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.02.2022 було залучено до участі у справі в якості співвідповідача Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, який, як було неодноразово наголошено вище, будь-яких дій щодо нарахування та виплати Позивачу щорічної допомоги до 5 травня за 2020 рік не вчиняв. Викладене, як правильно підкреслив Апелянт, унеможливлює задоволення позовних вимог до нього у цій справі.

У свою чергу, не підлягають задоволенню заявлені позовні вимоги і щодо Департаменту, оскільки, як було зазначено вище, належними відповідачами у цій категорії справ є управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та/або центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, тобто органи, уповноважені безпосередньо здійснювати виплату вказаної допомоги.

У контексті наведеного судова колегія вважає за необхідне звернути увагу, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Однак, під час розгляду справи суд першої інстанції, не встановивши адресата звернення Позивача та органу, який надав відповідь за наслідками розгляду питання щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, помилково залучив в якості співвідповідача Київський міський центр, і відповідно, вирішив спір у цій справі без залучення належного відповідача, що мало своїм наслідком порушення норм процесуального законодавства.

Згідно ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

За привалами ч. 7 ст. 48 КАС України заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Викладене, у свою чергу, свідчить, що заміна первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем належить до повноважень суду першої інстанції. Іншого процесуальним законодавством не передбачено. Відтак, суд апеляційної інстанції на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, як було підкреслено вище, позбавлений можливості виправити наведену помилку, а тому приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову з підстав, що від заявлений до неналежного відповідача.

При цьому, судова колегія вважає за необхідне наголосити на тому, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.

Аналогічний за змістом правовий висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18.09.2020 у справі № 813/791/17, від 19.04.2022 у справі № №400/3989/19.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлені вище обставини звернення ОСОБА_1 до суду із позовом до неналежного відповідача, що було залишено поза увагою Окружного адміністративного суду міста Києва та мало своїм наслідком розгляд справи по суті без урахування належного суб`єктного складу сторін, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити повністю, а рішення суду скасувати.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 291, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Київського міського центру по нарахуванню та здійснення соціальних виплат задовольнити повністю.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2022 року скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

М.І. Кобаль

Повний текст постанови складено та підписано 28 вересня 2022 року.