Справа № 500/1799/20
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1799/20

23 вересня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В. за участю:

секретаря судового засідання Побурко В.О.

представника позивача Дубовий А.М.

представника відповідача Оленяк В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу №374-к від 18.06.2020, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (надалі, відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 18.06.2020 №374-к "Про звільнення ОСОБА_1 ", поновити ОСОБА_1 на посаді завідувача сектора запобігання та протидії корупції Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.06.2020 по дату ухвалення судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області від 18 червня 2020 року №374-к його звільнено з посади завідувача сектору запобігання та протидії корупції Головного управління, у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування відповідно до пункту 2 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII). Однак, ані оспорюваний наказ про звільнення, ані документи, які стали підставою для видачі цього наказу, за твердженням позивача, не містять обґрунтування в чому полягала невідповідність позивача займаній посаді. Позивач також зазначив, що в оспорюваному наказі відсутні будь-які дані, які б свідчили про те, що позивач не зміг забезпечити належного виконання покладених на нього службових обов`язків. При цьому, відповідач у день призначення позивача на посаду не ознайомив його із посадовою інструкцією. Тому позивач вважає, що затверджені завдання на строк випробування позивача не могли відповідати його посадовим обов`язкам. Наведені обставини, на переконання позивача, дають підстави стверджувати, що спірний наказ про його звільнення є необґрунтованим, безпідставним, і, як наслідок, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 в адміністративній справі №500/1799/20 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.08.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі № 500/1799/20 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 30.06.2022 рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року скасовано та направлено справу № 500/1799/20 на новий розгляд до Тернопільського окружного адміністративного суду.

15.07.2022 дану справу отримано Тернопільським окружним адміністративним судом (вх.№11515/22).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2022 дану справу передано на розгляд судді Дерех Н.В.

Ухвалою суду від 20.07.2022 постановлено прийняти адміністративну справу №500/1799/20 до свого провадження, призначено підготовче засідання у справі на 03 серпня 2022 року о 10:00 год. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні повністю, та зазначив наступне. Конкурс на посаду завідувача Сектором запобігання та виявлення корупції проведений відповідно до Наказу від 17.12.2019 №729-к "Про оголошення конкурсу на зайняття посад державної служби (із змінами внесеними наказом від 24.12.2019 №744-к) з дотриманням Закону України "Про державну службу", Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №246 (із змінами). Просить врахувати, що зазначеним наказом було затверджено умови проведення конкурсу, згідно встановленої форми, у яких визначені загальні умови проведення конкурсу на цю посаду, а саме: "Посадові обов`язки", умови оплати праці, інформація про строковість чи безстроковість призначення на посаду, перелік інформації, необхідної для участі в конкурсі та строк її подання та інше. Також вважає, що при подачі документів на конкурс кандидат ознайомлювався з інформацією про посадові обов`язки на вакантну посаду. Отже, відповідач вважає, що твердження ОСОБА_1 , що він не був ознайомлений з посадовими обов`язками завідувача Сектору та Положенням про Сектор запобігання та виявлення корупції не відповідають дійсності. При цьому, на думку відповідача, позивач без будь-яких зауважень та пропозицій здійснював виконання визначених йому завдань на час випробувального терміну відповідно до посадових обов`язків, які зазначені як у Положенні про Сектор запобігання та виявлення корупції Головного управління та у Типовому положенні про уповноважений підрозділ (уповноважену особу) з питань запобігання та виявлення корупції, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 17.03.2020 №102/20, а також в умовах про проведення конкурсу.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив наступне. Вважає, що Наказ №374-к є протиправним із підстав, які були зазначені позивачем у позовній заяві, а доводи зазначені у відзиві, не містять обґрунтування прийнятого рішення про звільнення позивача. Звернув увагу суду на обов`язку відповідача щодо ознайомлення державного службовця під підпис із правилами внутрішнього службового розпорядку та посадовою інструкцією. При цьому, на думку позивача, завдання, які встановлені позивачу на термін випробування, повинні відповідати його посадовим обов`язками, які б мали бути визначені у затвердженій посадовій інструкції. Натомість, позивач вважає, що визначені йому завдання на час терміну випробування не ґрунтувалися на належним чином затвердженій посадовій інструкції. Просить також врахувати, що оскаржуваний в даній справі наказ не містить підстави для його прийняття, оскільки, на думку позивача, вимоги п.100 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №55 від 17.01.2018 відповідачем виконано не було, адже ні погодження Держгеокадастру від 10.06.2020 №22-28-0.12-5275/2-20, ні попередження про звільнення від 11.06.2020 №1140/3-20-0.1 не містять відомостей про обґрунтовані підстави для прийняття рішення про звільнення позивача із займаної посади п.2 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу".

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення, в яких зазначив наступне. Вважає, що посадова інструкція розробляється лише на деталізацію Положення про Сектор, та не може суперечити останньому, відповідно завдання розроблені з врахуванням вимог Положення згідно оголошених умов конкурсу. Просить врахувати, що згідно завдання на час випробувального терміну, затвердженого 06.04.2020, окрім завдань, визначені терміни їх виконання: пункт 1 передбачав строк виконання з 06.04.2020 по 06.07.2020, пункт 2 - травень 2020 року, пункт 3 - до 01.06.2020. Вказав, що інформування щодо етапів виконання завдань впродовж квітня - травня 2020 року не здійснювалося, що, на думку відповідача, і не спростовується позивачем. Зазначив, що перша доповідна записка стосовно інформування про виконання завдань на час випробувального терміну на посаді завідувача сектору підготовлена позивачем 04.06.2020. Також, відповідач вважає, що відповідні обґрунтування невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді зазначені у листі в.о. начальника Головного управління Безкоровайним З.Г. (вих.№21-19-0.1-3292/2-20 від 03.06.2020), які не були відхилені та погоджені органом, що приймає рішення про погодження призначення та звільнення із посади.

03.08.2022 у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні розгляд справи відкладено до 09.08.2022 о 10:00 год.

09.08.2022 у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні оголошено перерву до 24.08.2022 о 11:00 год.

24.08.2022 у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 23.09.2022 о 12:00 год.

23.09.2022 у відкритому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю з мотивів, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив.

Представник відповідача у відкритому судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позову повністю з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву, письмових запереченнях.

Судом встановлено, що згідно з наказом Головного управління від 25 березня 2020 року № 134-к 06 квітня 2020 року позивача призначено на посаду завідувача сектором запобігання та виявлення корупції ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області з встановленням випробувального терміну строком три місяці. Підставами для прийняття даного наказу слугували: заява ОСОБА_1 від 24.03.2020, Витяг з протоколу конкурсної комісії від 09.01.2020 №3, наказ від 22.01.2020 №30-к "Про визначення переможців конкурсу на зайняття посад державної служби", довідка про результати спецперевірки від 05.03.2020 №57, погодження Держгеокадастру від 20.03.2020 №22-28-0.12-2854/2-20.

У відповідності до Наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 18.06.2020 №374-к "Про звільнення ОСОБА_1 ", позивача звільнено з посади завідувача сектору запобігання та виявлення корупції Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді. Даний Наказ прийнятий на підставі погодження Держгеокадастру від 10.06.2020 №22-28-0.12-5275/2-20, попередження про звільнення від 11.06.2020 №1140/3-20-0.1.

Не погоджуючись з вказаним наказом про звільнення з посади, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, є Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (надалі, Закон № 889-VIII, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин). Дія цього Закону поширюється на державних службовців, зокрема, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади (пункт 3 частини другої статті 3 Закону № 889-VIII).

Частиною першою статті 7 Закону № 889-VIIІ наведено основні права державного службовця, зокрема, право на чітке визначення посадових обов`язків (пункт 2).

Порядок призначення на посаду державної служби міститься у статті 31 Закону № 889-VIII. Частиною першою, пунктом 2 частини другої, частотною шостою цієї статті передбачено, що на посаду державної служби призначається переможець конкурсу.

Рішення про призначення приймається, зокрема, на посади державної служби категорій "Б" і "В" - керівником державної служби, якщо інше не передбачено законом.

Служба управління персоналом у день призначення особи на посаду державної служби організовує складення Присяги державного службовця особою, яка вперше призначена на посаду державної служби, а також ознайомлює державного службовця під підпис із правилами внутрішнього службового розпорядку та посадовою інструкцією.

Відповідно до частин першої, третьої, шостої статті 35 Закону № 889-VIII, в акті про призначення на посаду суб`єкт призначення може встановити випробування з метою встановлення відповідності державного службовця займаній посаді із зазначенням його строку.

На строк випробування державному службовцю визначаються завдання, зміст та обсяг яких має відповідати посадовим обов`язкам. Строки виконання завдань мають бути реальними для досягнення необхідного результату. Випробування встановлюється строком від одного до шести місяців.

Суб`єкт призначення має право звільнити державного службовця з посади до закінчення строку випробування у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді на підставі пункту 2 частини першої статті 87 цього Закону. Суб`єкт призначення попереджає державного службовця про звільнення у письмовій формі не пізніш як за сім календарних днів.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 87 Закону № 889-VІІІ підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування.

Статтею 26 Кодексу законів про працю України передбачено що при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу.

У період випробувального терміну суб`єкт призначення з`ясовує професійні та ділові якості працівника, його здатності виконувати якісно і сумлінно свої обов`язки. У разі якщо роботодавець в період випробування працівника прийде до негативного висновку щодо відповідності працівника роботі, яка йому доручається, він має право його звільнити з причини незадовільного результату випробування. Суб`єкт призначення має право самостійно визначати, чи відповідає працівник посаді, на яку його призначено.

Випробувальний строк власне і надається для того, щоб особа проявила себе на новопризначеній посаді в усіх аспектах як кваліфікований і відповідальний працівник. Те, наскільки добре державний службовець справляється зі своїми обов`язками, оцінює насамперед суб`єкт призначення. Водночас, для висновку про невідповідність займаній посаді повинні бути достатні очевидні (фактичні) підстави, на основі яких можна пересвідчитися у тому, наскільки обґрунтованими є висновки суб`єкта призначення.

Відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року (справа № 809/1157/17), від 22 квітня 2020 року (справа № 2140/1369/18), від 16 жовтня 2020 року (справа № 489/548/17).

Також, як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх постановах, висновок про невідповідність працівника займаній посаді має бути обґрунтованим і документально підтвердженим (постанова від 8 жовтня 2020 року у справі № 817/3203/15, від 27 травня 2020 року у справі № 817/44/17).

Крім цього, відповідно до пункту 4 частини першої статті 83 Закону № 889-VIII державна служба припиняється, зокрема, за ініціативою суб`єкта призначення.

У межах спірних правовідносин суд враховує правові висновки, викладені у Постанові Верховного Суду від 04.02.2021 у справі № 826/13700/18.

Так, Верховний Суд зазначив, що у період випробувального строку суб`єкт призначення з`ясовує професійні та ділові якості працівника, його здатність виконувати якісно і сумлінно свої обов`язки. У разі якщо роботодавець в період випробування працівника прийде до негативного висновку щодо відповідності працівника роботі, яка йому доручається, він має право його звільнити з причини незадовільного результату випробування. Суб`єкт призначення має право самостійно визначати, чи відповідає працівник посаді, на яку його призначено.

Як зазначено судом вище, висновок про невідповідність працівника займаній посаді має бути обґрунтованим і документально підтвердженим.

Відтак оцінку тому, наскільки добре державний службовець виконує свої обов`язки здійснює, насамперед, суб`єкт призначення. Водночас для висновку про невідповідність займаній посаді повинні бути достатні очевидні (фактичні) підстави, на основі яких можна пересвідчитися у тому, наскільки обґрунтованими є висновки суб`єкта призначення.

Отже, суб`єкт призначення, використовуючи дискреційні повноваження, зобов`язаний повно і правильно оцінювати обставини, наявні факти та правильно застосовувати до встановлених фактів чинні правові норми.

Як слідує з матеріалів справи, у день призначення, 06 квітня 2020 року, позивачу було доведено до відома Управлінням персоналу Правила внутрішнього службового розпорядку, що підтверджується особистим підписом позивача в Особовій картці державного службовця (п. 15.5.3) та положення про Сектор запобігання та виявлення корупції Головного управління, затверджене наказом Головного управління від 05 січня 2017 року № 1-к.

Також в день призначення, 06 квітня 2020 року, позивачу для ознайомлення були надані завдання на час випробувального терміну на посаді завідувача сектору запобігання та виявлення корупції, затверджені в.о. начальника Головного управління Таванцем С.М.

Як видно із завдання на час випробувального терміну на посаді завідувача Сектору запобігання та виявлення корупції ОСОБА_1 , затвердженого В.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області 06.04.2020, позивачу поставлені наступні завдання:- організація та проведення на постійній основі заходів з підвищення рівня інформованості працівників щодо обмежень, вимог та заборон, встановлених Законом України "Про запобігання корупції", змін в антикорупційному законодавстві, роз`яснень і методичних рекомендацій Національного агентства з питань запобігання корупції. У тому числі здійснення контролю за дотриманням антикорупційного законодавства, шляхом опрацювання організаційно розпорядчих документів Головного управління щодо наявності корупційних ризиків та відповідності законодавству - 06.04.2020 - 06.07.2020;- вжиття заходів щодо виявлення конфлікту інтересів та його врегулювання відповідно до вимог Закону України "Про запобігання корупції", шляхом проведення круглого столу, селекторної наради, або навчального семінару для ознайомлення працівників Головного управління з Методичними рекомендаціями з врегулювання конфлікту інтересі у діяльності працівників Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області та осіб, які входять до складу колегіальних органів Головного управління - травень 2020;- продовження проведення інформаційно - роз`яснювальної роботи на черговому етапі декларування. Проведення перевірки факту подання/неподання державними службовцями всіх структурних підрозділів Головного управління декларацій, відповідно до вимог Закону України "Про запобігання корупції" - до 01.06.2020.

Проте, у день призначення, 06 квітня 2020 року, Управління персоналом Головного управління не ознайомило позивача під підпис із посадовою інструкцією, що не заперечувалося відповідачем під час розгляду справи по суті.

В подальшому, під час перебування на посаді, позивач з метою приведення у відповідність Положення про очолюваний підрозділ ініціював відповідні зміни, як наслідок, 20 травня 2020 року Головним управлінням прийнято Наказ за №100 "Про затвердження Положення про Сектор запобігання та виявлення корупції Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області".

Як вбачається з листа Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 03.06.2020 №21-19-0.1-3292/2-20 "Щодо погодження звільнення завідувача Сектором запобігання та виявлення корупції", з метою встановлення ділових та професійних якостей ОСОБА_1 щодо його відповідності займаній посаді керівником Головного управління регулярно здійснювався постійних аналіз щодо виконання поставлених завдань та надавалися відповідні доручення. Зазначено, що доручення виконувалися не в повному обсязі, при виконанні прослідковувалась відсутність аналізу діяльності Головного управління в межах визначених повноважень, що вказує на відсутність організаційних здібностей.

У вказаному погодженні в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області дійшов висновку про те, що позивач під час проходження випробувального терміну не зарекомендував себе особою, яка відповідає вимогам щодо зайняття посади завідувача Сектором запобігання та виявлення корупції. Відтак, на адресу начальника управління запобігання та виявлення корупції Держгеокадастру внесено на розгляд пропозицію щодо погодження звільнення ОСОБА_1 із займаної посади до закінчення випробувального терміну у зв`язку із невідповідністю його займаній посаді протягом строку випробування, відповідно до пункту 2 частини першої ст. 87 Закону України "Про державну службу".

Після цього, листом Держгеокадастру від 10.06.2020 №22-28-0.12-5275/2-20 надане відповідне погодження щодо звільнення позивача із займаної посади до закінчення строку випробування у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді.

Крім цього, 10.06.2020 в.о. начальника Головного управління Безкоровайним З.Г. затверджено зміни до пункту 2 Завдань, зокрема, вжиття заходів щодо виявлення конфлікту інтересів та його врегулювання відповідно до вимог Закону України "Про запобігання корупції" шляхом проведення круглого столу, селекторної наради, або навчального семінару для ознайомлення працівників Головного управління з Методичними рекомендаціями з врегулювання конфлікту інтересів у діяльності працівників Головного управління у Тернопільській області та осіб, які входять до складу колегіальних органів Головного управління - до 20.06.2020. Підставою внесення змін слугувала доповідна записка позивача від 04 червня 2020 року №1045/3- 20-0.15 стосовно інформування про виконання завдання на час випробувального терміну на посаді завідувача.

11.06.2020 Головним управлінням, в порядку частини шостої статті 35 Закону № 889-VIII, попереджено позивача про майбутнє звільнення на підставі пункту 2 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII, після чого 18.06.2020 позивача звільнено із займаної посади та проведено фінансовий розрахунок згідно з оскаржуваним в даній справі наказом.

На думку суду, фактично підстави невідповідності позивача займаній посаді у такому попередженні не було зазначено, лише повідомлено про встановлення невідповідності займаній посаді у межах визначених повноважень. З вказаного попередження не вбачалося ким саме та яким чином встановлено невідповідність позивача займаній посаді, і в чому вона полягає.

Аналогічні правові висновки викладені у Постанові КАС ВС від 10.06.2021 у справі № 817/892/18, Верховний Суд зазначив, що з метою захисту державного службовця від безпідставного припинення відносин державної служби, попередження про звільнення має містити підстави невідповідності позивача посаді, а також ким саме та яким чином встановлено невідповідність посаді, в чому така невідповідність полягає. Такий висновок було зроблено з огляду на те, що наслідком непроходження випробувального строку у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді упродовж строку випробування є припинення державної служби шляхом звільнення.

Крім цього, відповідачем не здійснювалося фіксування самого факту того, що позивач не впорався зі своїми посадовими обов`язками або неналежним чином поставився до них саме в результаті недостатності своєї кваліфікації; не визначено конкретних претензій роботодавця, а також невідібрано письмових пояснень ОСОБА_1 про причини допущених ним, на думку відповідача, порушень, що знайшло своє підтвердження в усних поясненнях представника відповідача в ході розгляду справи по суті.

Як вже було зазначено вище, частиною третьою ст. 35 Закону України "Про державну службу", зміст та обсяг завдань, які визначаються державному службовцю на час випробування, повинні відповідати посадовим обов`язкам.

Суд вважає, що із наведеною правовою нормою кореспондується обов`язок служби управління персоналом органу державної влади, передбачений частиною шостою ст. 31 Закону України "Про державну службу", а саме, служба управління персоналом у день призначення особи на посаду державної служби організовує складення Присяги державного службовця особою, яка вперше призначена на посаду державної служби, а також ознайомлює державного службовця під підпис із правилами внутрішнього службового розпорядку та посадовою інструкцією.

Поняття "посадові обов`язки" міститься у п. 2 Порядку розроблення посадових інструкцій державних службовців категорій "Б" та «В", затвердженого Наказом Національного агентства України з питань державної служби № 172-19 від 11.09.2019 (надалі, Порядок № 172-19).

Так, відповідно до пункту 2 Порядку № 172-19, посадові обов`язки - перелік дій, що виконуються за посадою державної служби для реалізації завдань і функцій, покладених на структурний підрозділ чи державний орган в цілому.

Із змісту пункту 2 Порядку № 172-19 вбачається, що посадові обов`язки державного службовця повинні бути зазначені у посадовій інструкції, яка є документом, що містить інформацію про посаду державної служби, мету посади, визначає основні посадові обов`язки, права державного службовця, перелік суб`єктів зовнішньої службової комунікації, вимоги до компетентності та умови служби на відповідній посаді.

Отже, суд вважає, що завдання, які встановлені позивачу на термін випробування, повинні відповідати його посадовим обов`язкам, які мали б бути визначені у затвердженій посадовій інструкції.

Однак, в ході розгляду даної справи судом встановлено, що у день призначення, 06 квітня 2020 року, Управління персоналом Головного управління не ознайомило позивача під підпис із посадовою інструкцією, що не заперечується відповідачем в даній справі.

Натомість відповідач зазначає про те, що посадова інструкція розробляється лише на деталізацію Положення про Сектор, та не може суперечити останньому. Відповідно, на переконання відповідача, завдання розроблені з врахуванням вимог Положення згідно оголошених умов конкурсу.

Визначення завдань без затвердження посадової інструкції, на думку суду, свідчить про порушення відповідачем права позивача, передбаченого пункту 2 частини першої ст. 7 Закону України «Про державну службу», яким передбачено, що державний службовець має право на чітке визначення посадових обов`язків.

Також суд зазначає, що не приймає до уваги твердження відповідача про наявність посадових обов`язків в Умовах проведення конкурсу на посаду державного службовця категорії "Б" - завідувача Сектором запобігання та виявлення корупції, з якими ознайомлений позивач, оскільки наявність посадових обов`язків в Умовах конкурсу не є тотожним поняттю посадової Інструкції і крім того, позивач з Умовами конкурсу не був обізнаний під особистий підпис.

Суд також звертає увагу на тому, що відсутність належним чином підписаної посадової інструкції унеможливлює встановлення співмірності обсягу посадових обов`язків за посадою, яку займав позивач, та чи відповідали надані позивачу завдання на час випробувального терміну його посадовим обов`язкам, та, як наслідок, висновку про невідповідність працівника займаній посаді.

Вирішуючи спір по суті, суд не приймає до уваги посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №751/6180/15, оскільки дана справа стосується кримінальної справи щодо іншої особи, а не позивача ОСОБА_1 .

Крім цього, пунктом 100 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 55 від 17.01.2018 (надалі, Типова інструкція), передбачено, що у кожному пункті наказу (розпорядження) з кадрових питань зазначається підстава для його видання.

Суд вважає, що у спірному випадку вимоги п. 100 Типової інструкції Відповідачем виконано не було, адже ні погодження Держгеокадастру від 10.06.2020 р. № 22-28-0.12-5275/2-20 ні попередження про звільнення від 11.06.2020 р. № 1140/3-20-0.1 не містять відомостей про обґрунтовані підстави для прийняття рішення про звільнення позивача із займаної посади на підставі пункту 2 частини першої ст. 87 Закону України «Про державну службу».

Належних, достатніх, доказів, на підставі яких відповідач прийняв рішення про невідповідність позивача займаній ним посаді, а також у чому саме полягало негативне виконання позивачем доручених йому завдань, судом не здобуто, та учасниками справи суду не подано.

Водночас. вирішуючи даний спір по суті, суд приймає до уваги доповідні записки, надані ОСОБА_2 на адресу в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 21.04.2020, 04.06.2020, 11.06.2020, 18.06.2020, які свідчать про виконувану ним роботу під час випробувального терміну.

Таким чином, за наведених обставин у сукупності, суд дійшов висновку, про порушення відповідачем встановленого Законом № 889-VІІІ порядку звільнення позивача з державної служби з підстав невідповідності державного службовця займаній посаді, у зв`язку із чим оскаржуваний в даній справі наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Верховний Суд у Постанові від 25 серпня 2020 року у справі №826/19766/16 зауважував, що звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку, свідчить про незаконність такого звільнення і тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Відповідно до вимог частини першої ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, що розглядає трудовий спір.

Відтак, суд вважає, що порушене право позивача підлягає відновленню шляхом поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору запобігання та протидії корупції Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області.

Поновлюючи позивача на посаді, суд також задовольняє вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (надалі, Порядок №100).

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи із виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

За приписами абз. 3 п. 3 Порядку №100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

В п. 6 Постанови Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24.12.1999 №13 Пленум Верховного Суду України зазначив, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

З наявної у матеріалах справи довідки від 07.12.2020 №48, середньомісячна заробітна плата позивача становить 9820,00 грн, середньоденна заробітна плата позивача становить 491,00 грн.

Оскільки день звільнення позивача (18.06.2020) є останнім днем його роботи, середній заробіток за час вимушеного прогулу, що належить стягненню з 19.06.2020 по день ухвалення судом рішення у даній справі (568 робочих днів) складає 278888,00 грн (491,00 грн. х 568 днів).

Відтак, загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача становить 278888,00 грн.

Згідно з пунктами 2, 3 частини першої ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору запобігання та протидії корупції Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, а також в частині стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 278888 (двісті сімдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 00 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 19.06.2020 по 23.09.2022 - у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

Відповідно питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 18.06.2020 №374-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору запобігання та протидії корупції Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 278888 (двісті сімдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 00 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 19.06.2020 по 23.09.2022, провівши необхідні відрахування.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору запобігання та протидії корупції Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області - допустити до негайного виконання.

Рішення в частині стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 278888 (двісті сімдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 00 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 19.06.2020 по 23.09.2022 - допустити до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 29 вересня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. М. Лисенка, 20А,м. Тернопіль,46002 код ЄДРПОУ/РНОКПП 39766192).

Головуюча суддя Дерех Н.В.