Справа № 161/10133/22
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/233/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Координаційно-моніторингової митниці про визнання протиправними та скасування постанов у справах про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Крючков Віталій Олексійович звернувся до суду із позовною заявою до Координаційно-моніторингової митниці про визнання протиправними та скасування постанов у справах про порушення митних правил.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що начальником Координаційно-моніторингової митниці Колобродовим Андрієм Володимировичем відносно ОСОБА_1 було винесено постанови у справах про порушення митних правил №0010/126000/22 від 14 липня 2022 року, №0013/126000/22 від 14 липня 2022 року, 0015/126000/22 від 14 липня 2022 року, № 0017/126000/2 від 23 червня 2022 року, №0019/126000/22 від 23 червня 2022 року, якими ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплачених суми митних платежів.

Із винесеними постановами не погоджується, вважає їх необґрунтованими та протиправними, прийнятими без належного проведення процесуальних дій та без врахування всіх обставин справи.

Вказує, що ОСОБА_1 є посадовою основою - керівником Благодійної організації «Благодійний фонд «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» (ЄДРПОУ -44170063) (далі - БО БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ»).

БО БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» з метою визнання вантажів гуманітарною допомогою, щодо кожної з 5-ти партій,відповідно до вищевказаних постанов, звернулось із відповідними заявами 09 липня 2021 року,05 серпня 2021 року, 04 вересня 2021 року, 06 вересня 2021 року до Міністерства соціальної політики України. до вищевказаних заяв були долучені відповідні документи. За результатами розгляду заяв 05 серпня 2021 року, 23 вересня 2021 року, Міністерство соціальної політики прийняло рішення про визнання товарів гуманітарною допомогою, такі рішення оформлено наказом Мінсоцполітики «Про визнання вантажів гуманітарною допомогою» від 05 серпня 2021 року №440 та наказом Мінсоцполітики «Про визнання вантажів гуманітарною допомогою» від 23 вересня 2021 року №534.

В подальшому,до Волинської митниці декларантом подано митні декларації щодо кожної з 5-ти партій гуманітарної допомоги разом з товаросупровідними документами инвоси, дарчі листи до інвойсів, автотранспортні накладні, переклади документів, що складені іноземною мовою, копії наказів Мінсоцполітики. Проте, Митний орган стверджує, що БО БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» надавались Мінсоцполітики та до митного оформлення документи, що мали ідентичні реквізити але відрізнялись значенням вагових показників.

05 листопада 2021 року Державною митною службою України, за ініціативи Координаційно-моніторингової митниці в рамках «Протоколу ІІ про взаємну адміністративну допомогу в митних справах до Угоди про асоціацію між Україною з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 21 березня 2014 березня» з метою перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при переміщенні через митний кордон України партії гуманітарної допомоги від бельгійської організації-донора «GOODFUNDATION» на адресу БО БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» направлено запит до митних органів Королівства Бельгія (№26/26-04/11/355 від 05 листопада 2021 року).

Листом Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 17 січня 2022 року №2626-04/7.9/72 на адресу Координаційно-моніторингової митниці надійшла відповідь митних органів Королівства Бельгії від 22 грудня 2021 року №21/S/002817 на запит стосовно надання взаємної адміністративної допомоги у проведені перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при ввезенні на митну територію України товарів гуманітарної допомоги від бельгійської організації «GOODFUNDATION». Таким чином, митний орган дійшов висновків, що подані до митного оформлення документи щодо кожної з 5-ти партій, що були підставою для визнання товарів гуманітарною допомогою НІБИТО містять неправдиві відомості. З огляду на що, рішення про визнання вантажів гуманітарною допомогою щодо кожної партії гуманітарної допомоги НІБИТО винесено на підставі документів, які містять неправдиві відомості.

Митний орган стверджує, що до митного оформлення було подано рішення (щодо кожної з 5-ти партій гуманітарної допомоги) Мінсоцполітики про визнання товарів гуманітарною допомогою, що отримані незаконним шляхом).

З метою з`ясування обставин щодо походження товаросупровідних документів організації-донора «GOODFUNDATION» та щодо їх подання до Мінсоцполітики і до митного органу України з`ясувала на підставі пояснень представника БО БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» - декларанта ОСОБА_2 , що останній здійснював декларування гуманітарної допомоги на підставі договорів про надання послу декларування за різними митними делараціями. ОСОБА_2 також повідомив, що отримав документи організації-донора від перевізників , а з керівником ОСОБА_1 особисто не контактував.

Щодо пояснень керівника БО БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» - ОСОБА_1 , то він повідомляв митному органу, що не має змоги з`явитися для дачі пояснень, адже перебуває у довготривалому відрядженні, що територіально віддалено від місцезнаходження митного органу.

З огляду на все вищевикладене, митний орган дійшов висновків, що нібито керівник БО БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» - ОСОБА_1 надав Мінсоцполітики для прийняття рішення про визнання товару гуманітарною допомогою документи, щодо кожної з 5-ти партій гуманітарної допомоги, що містять неправдиві відомості, а також отримав такі рішення відповідно до наказу Мінсоцполітики «Про визнання вантажів гуманітарною допомогою» за відсутності законних на те підстав (нібито з порушенням установленого порядку) та використав його для набуття БО БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» права на пільги зі сплати митних платежів під час оформлення товарів, чим на думку митного органу вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів у розмірі 1) 179288,22 грн., 2) 65008,49 грн.,3)159801,11 грн., 4)168084,36 грн., 5) 179037,42 грн. Такі дії, на думку митного органу, мають ознаки порушення митних правил за ст. 485 МК України.

Із усіма звинуваченнями та твердженнями митного органу у постановах №0010/126000/22 від 14 липня 2022 року, №0013/126000/22 від 14 липня 2022 року, 0015/126000/22 від 14 липня 2022 року, № 0017/126000/2 від 23 червня 2022 року, №0019/126000/22 від 23 червня 2022 року позивач не погоджується, адже у діях керівника БО БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» - ОСОБА_1 немає ознак порушень митних правил за ст. 485 МК України, що і стало підставою для звернення до Луцького міськрайонного суду із даною позовною заявою щодо визнання протиправними та скасування постанов Координаційно-моніторингової митниці про порушення митної правил №0010/126000/22 від 14 липня 2022 року, №0013/126000/22 від 14 липня 2022 року, 0015/126000/22 від 14 липня 2022 року, № 0017/126000/2 від 23 червня 2022 року, №0019/126000/22 від 23 червня 2022 року та закриття проваджень у справах.

З урахування вищенаведеного просить визнати протиправними та скасувати постанови Координаційно-моніторингової митниці у справах про порушення митних правил: №0010/126000/22 від 14 липня 2022 року, №0013/126000/22 від 14 липня 2022 року, 0015/126000/22 від 14 липня 2022 року, № 0017/126000/2 від 23 червня 2022 року, №0019/126000/22 від 23 червня 2022 року та закрити провадження у справах: №0010/126000/22 від 14 липня 2022 року, №0013/126000/22 від 14 липня 2022 року, 0015/126000/22 від 14 липня 2022 року, № 0017/126000/2 від 23 червня 2022 року, №0019/126000/22 від 23 червня 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України та стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, що включають в себе суму сплаченого судового збору та 15000,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Ухвалою судді від 12 серпня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

25 серпня 2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник Координаційно-моніторингової митниці Борматова О. просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що постанови Координаційно-моніторингової митниці в справах про порушення митних правил №0010/126000/22 від 14 липня 2022 року, №0013/126000/22 від 14 липня 2022 року, 0015/126000/22 від 14 липня 2022 року, № 0017/126000/2 від 23 червня 2022 року, №0019/126000/22 від 23 червня 2022 року та закрити провадження у справах: №0010/126000/22 від 14 липня 2022 року, №0013/126000/22 від 14 липня 2022 року, 0015/126000/22 від 14 липня 2022 року, № 0017/126000/2 від 23 червня 2022 року, №0019/126000/22 від 23 червня 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України є законними, обґрунтованими, прийнятими з урахуванням всіх фактичних обставин справ та відповідно до норм чинного законодавства, а підстав для скасування постанов митниці відсутні. Вказує, що митним органом отримано відповідь митних органів Королівства Бельгія на запит від 05.11.2021 року, відповідно до якого встановлено, що відсутні відомості про реєстрацію на території Королівства Бельгії організації під назвою «Goodfundation», а також інформували про відсутність в базах даних про здійснення екмспортно-імпортних операцій від імені організації Goodfundation». Отже, враховуючи офіційну відповідь митних органів Королівства Бельгія та результати перевірки документів, які подавались до митного оформлення товарів за митними деклараціями № UA205050/2021/068810, № UA205050/2021/0685271, № UA205050/2021/065331, № UA205050/2021/065236, № UA205050/2021/058963, та документів, що надавались БО БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» до Мінсоцполітики для визнання товару гуманітарною допомогою, вважає, що БО БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» в особі Ліщука Д.О. використано документи, які не видавались організацією Goodfundation» та містять неправдиві дані щодо дійсної ваги товару, його вартості та викликають сумніви в законності їх походження. Вважають, що інвойс від 08.07.2021 року № 0110#2021, інвойс від 03.09.2021 року № 0410#2021, інвойс від 08.08.2021 року № 0210#2021, інвойс від 24.08.2021 року № 0320#2021, інвойс від 05.08.2021 року № 0180#2021, що були підставою для визнання вказаних товарів гуманітарною допомогою, мітять недостовірні відомості. Фактична невідповідність даних у інвойсах викликає сумнів у їх достовірності та законності походження та подальшого використання, враховуючи отриману інформацію від митних органів Королівства Бельгія про відсутність в базах даних відомостей про здійснення експортно-імпортних операцій від імені організації "Goodfundation". Вважають, що у якості підтвердження права на пільги із сплати митних платежів і набуття можливості здійснити митне оформлення ввезених на митну територію України за митними деклараціями №UA205050/2021/058810, №UA205050/2021/065271, №UA205050/2021/065331, №UA205050/2021/065236 ТА №UA205050/2021/058963 ІЗ ЗВІЛЬНЕННЯМ ВІД ОПОДАТКУВАННЯ, БО БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» В ОСОБІ Ліщука Д.О. надано( заявлено) митному органу незаконно отримані рішення Мінсоцполітики про визнання товарів гуманітарною допомогою. Також, вважають, що особа , відповідальна за передбачені ст. 485 МК України дії, може прямо і не бажати настання відповідної мети, однак повинна усвідомлювати можливість настання наслідків своїх дій.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у прохальній частині відзиву на позовну заяву просить розгляд справи проводити без участі представника митниці.

Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що начальником Координаційно-моніторингової митниці Колобродовим Андрієм Володимировичем відносно ОСОБА_1 було винесено постанови у справах про порушення митних правил №0010/126000/22 від 14 липня 2022 року, №0013/126000/22 від 14 липня 2022 року, 0015/126000/22 від 14 липня 2022 року, № 0017/126000/2 від 23 червня 2022 року, №0019/126000/22 від 23 червня 2022 року, якими ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплачених суми митних платежів.

Зі змісту оскаржуваної постанови №0017/126000/22 від 23 червня 2022 року слідує, що 04 вересня 2021 року з метою визнання вантажу «взуття б/в, вагою 13040,00 кг, одяг б/в, вагою 2080,00 кг, штори б/в, вагою 380,00 кг, іграшки дитячі м`які б/в, вагою 255,00 кг, подушки для стільців б/в, вагою 32,00 кг, посуд керамічний б/в, вагою 840,00 кг, постільна білизна, б/в, вагою 428,00 кг, посуд пластиковий, вагою 25,00 кг», загальною вагою 17080,00 кг. гуманітарною допомогою БО «БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» звернулось із відповідною заявою до Міністерства соціальної політики України. До заяви було долучено такі документи: інвойс №320#2021 (з перекладом), дарчий лист до інвойсу від 24 серпня 2021 року №320#2021, деталізацію інвойс №320#2021 від 24 серпня 2021 року, сертифікат дезінфекції до інвойсу від 24 серпня 2021 року бельгійського донора допомоги організації «GOODFUNDATION».Подані документи завірені підписом та печаткою керівника БО «БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» - Ліщуком Д.О.

23 вересня 2021 року за результатом розгляду заяви Міністерство соціальної політики прийняло рішення про визнання товару вагою 17080,00 кг. гуманітарною допомогою, таке рішення оформлено наказом Мінсоцполітики «Про визнання вантажів гуманітарною допомогою» від 23 вересня 2021 року №534 (п. 28)

04 жовтня 2021 року за МД типу ТР81 АА №UA205020/2021/004206 на підставі товаросупровідних документів: : інвойс №320#2021 (з перекладом), дарчий лист до інвойс від 24 серпня 2021 року №320#2021, деталізацію інвойс №320#2021 від 24 серпня 2021 року, сертифікат дезінфекції до інвойс від серпня 2021 року, автотранспортної накладної CMR від 30 вересня 2021 року через митний кордон України в адресу БО «БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» переміщено товари гуманітарної допомоги загальною вагою 16140,00 кг. Переміщення партії товарів здійснювалось через митний кордон з використанням транспортного засобу комерційного призначення ВК4922ET/ НОМЕР_1 , перевізником виступав ФОП ОСОБА_3 , водій ОСОБА_4

05 жовтня 2021 року до Волинської митниці декларантом подано митну декларацію №UA205050/2021/065236, до митної декларації долучалися товаросупровідні документи : інвойс №320#2021 від 24.08.2021 року із зазначеною вагою 16140 кг, CMR від 30 вересня 2021 року №б/н від 30.09.2021 року із зазначеною вагою 16140 кг, деталізацію інвойс №320#2021 від 24 серпня 2021 року із зазначеною вагою 16140 кг (з перекладом), копія наказу Мінсоцполітики від 23 вересня 2021 року №534 « про визнання вантажів гуманітарною допомогою» з додатком 9 в пункті 28 вказано 17080) та інші, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, зазначені в графі 44 МД.

Митний орган стверджує, що БО «БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» надавались до Мінсоцполітики та до митного оформлення документи, що мали ідентичні реквізити, але відрізнялися зазначенням вагових показників та асортименту товарів, замість 17080,00 кг. в них зазначалось 16140,00 кг.

Представник митниці також стверджує, що під час декларування в МД від 05 жовтня 2021 року в графі МД 24 (характер угоди) зазначається код «31» - гуманітарна допомога операції, що полягають у переданні права власності без фінансової чи іншої компенсації, графа «36» (преференція) зазначено код 30 гуманітарна допомога, що надається Україні, а в графі 44 (додаткова інформація/подані документи) під кодом 8041 зазначено інформацію про наказ Мінсоцполітики від 23 вересня 2021 року №534. Таким чином, зазначення у МД відповідної інформації підтверджували право БО БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» на звільнення від сплати митних платежів під час завершення митного оформлення товару гуманітарної допомоги вагою 16140,00 кг.

05 жовтня 2021 року товари гуманітарної допомоги загальною вагою 16140,00 кг (гуманітарна допомога: «одяг б/в, кількістю 1160 мішків, вагою 13985,00 кг, б/в взуття, кількістю 146 мішки, вагою 1900,00 кг, іграшки 80 кг, штори б/в, кількістю 6 мішків, вагою 75 кг.) у митному відношенні у вільне використання на митній території України за МД від 05 жовтня 2021 року №UA205050/2021/065236.

Митне оформлення товару «гуманітарна допомога» загальною вагою 16140,00 кг у вільне використання на митній території України за МД №UA205050/2021/065236 завершено без сплати митних платежів.

05 листопада 2021 року Державною митною службою України, за ініціативи Координаційно-моніторингової митниці в рамках «Протоколу ІІ про взаємну адміністративну допомогу в митних справах до Угоди про асоціацію між Україною з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 21 березня 2014 березня» з метою перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при переміщенні через митний кордон України партії гуманітарної допомоги від бельгійської організації-донора «GOODFUNDATION» на адресу БО БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» направлено запит до митних органів Королівства Бельгія (№26/26-04/11/355 від 05 листопада 2021 року).

Листом Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 17 січня 2022 року №2626-04/7.9/72 на адресу Координаційно-моніторингової митниці надійшла відповідь митних органів Королівства Бельгії від 22 грудня 2021 року №21/S/002817 на запит стосовно надання взаємної адміністративної допомоги у проведені перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при ввезенні на митну територію України товарів гуманітарної допомоги від бельгійської організації «GOODFUNDATION» на адресу БО «БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ». У своїй відповіді митні органи Королівства Бельгія повідомили про відсутність відомостей про реєстрацію на території Королівства Бельгії організації під назвою «Goodfundation», та зазначили, що вказана адреса організації не існує, а також інформували про відсутність в базах даних про здійснення екмспортно-імпортних операцій від імені організації Goodfundation».

Таким чином, митний орган дійшов висновків, що подані до митного оформлення документи містять неправдиві відомості.

Як зазначено в постанові керівник БО «БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» Ліщук Д.О. заявою від 04.09.2021 року № б/н надав Мінсоцполітики для прийняття рішення про визнання товару гуманітарною допомогою документи, які містять неправдиві дані., отримав таке рішення (відповідно до наказу Мінсоцполітики «Про визнання вантажів гуманітарною допомогою» від 23.09.2021 року № 534) за відсутності законних на те підстав (з порушенням установленого порядку) та використав його для набуття БО «БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» права на пільги сплати митних платежів під час оформлення товарів за МД від 05.10.2021 № UA205050/2021/065236, чим вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів у розмірі 168 084,36 грн. чим, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 485 Митного кодексу України, санкція якої передбачає штраф у вигляді у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів на суму 504 253,08 грн. (а.с. 17-20).

Саме вищевикладені обставини стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил згідно постанови №0017/126000/22 від 23 червня 2022 року.

Також, як слідує з постанов №0010/126000/22 від 14 липня 2022 року (а.с. 37-40), №0013/126000/22 від 14 липня 2022 року (а.с. 45-48), 0015/126000/22 від 14 липня 2022 року (а.с. 57 зворот-61), №0019/126000/22 від 23 червня 2022 року (а.с.25-27) підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є те, що керівник БО БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» - Ліщук Д.О. надав Мінсоцполітики для прийняття рішення про визнання товару гуманітарною допомогою документи, щодо кожної з партій гуманітарної допомоги, що містять неправдиві відомості, а також отримав такі рішення відповідно до наказу Мінсоцполітики «Про визнання вантажів гуманітарною допомогою» за відсутності законних на те підстав (з порушенням установленого порядку) та використав його для набуття БО БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» права на пільги зі сплати митних платежів під час оформлення товарів, чим вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів у розмірі 179288,22 грн. (постанова №0010/126000/22 від 14 липня 2022 року), чим, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 485 Митного кодексу України, санкція якої передбачає штраф у вигляді у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів на суму 537 864,66 грн.; у розмірі 165008,49 грн. (постанова №0013/126000/22 від 14 липня 2022 року), чим, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 485 Митного кодексу України, санкція якої передбачає штраф у вигляді у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів на суму 495 025,47 грн.; у розмірі 159801,11 грн. ( постанова 0015/126000/22 від 14 липня 2022 року),чим, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 485 Митного кодексу України, санкція якої передбачає штраф у вигляді у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів на суму 479 403,33 грн.; у розмірі 179037,42 грн. (постанова №0019/126000/22 від 23 червня 2022 року, чим, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 485 Митного кодексу України, санкція якої передбачає штраф у вигляді у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів на суму 179 037,42 грн.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом частини першої статті 486, статті 489 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням; посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Статтею 523 МК України встановлено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний орган доходів і зборів. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до Закону України «Про гуманітарну допомогу» гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров`я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів.

Як правило, підставою для започаткування процедури визнання допомоги гуманітарною є письмова пропозиція донора про її надання. Зазначимо, що далі необхідна ще й письмова згода отримувача гуманітарної допомоги на її одержання як підстава для здійснення гуманітарної допомоги в Україні. Саме визнання допомоги гуманітарною, в залежності від її виду, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення Мінсоцполітики, або обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Мінсоцполітики є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, надання гуманітарної допомоги. У свої діяльності за даним напрямком керується Законом України "Про гуманітарну допомогу". Мінсоцполітики здійснює визнання вантажів, коштів, у тому числі в іноземній валюті, виконаних робіт, наданих послуг гуманітарною допомогою; здійснює контроль за транспортуванням, отриманням, збереженням, охороною, складуванням, розподілом, цільовим використанням, обліком гуманітарної допомоги, підготовкою відповідної статистичної звітності; здійснює в межах повноважень, передбачених законом, контроль за діяльністю Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; веде Єдиний реєстр отримувачів гуманітарної допомоги.

Наказом Міністерства соціальної політики України №439 від 05 серпня 2021 року БО БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» включено до Єдиного реєстру отримувачів гуманітарної допомоги (п.76) 9а.с.16).

На момент звернення з позовною заявою наказ №439 від 05 серпня 2021 року є чинним.

Частиною 1 статті 287 МК України передбачено, що при ввезенні (пересиланні) на митну територію України товари, визначені відповідно до Закону України "Про гуманітарну допомогу" Комісією з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України як гуманітарна допомога, звільняються від оподаткування ввізним митом.

Визнання допомоги гуманітарною, в залежності від її виду, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення (Міністерство соціальної політики України) або Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями (стаття 5 Закону України "Про гуманітрану допомогу").

Підставою для започаткування процедури визнання допомоги гуманітарною є письмова пропозиція донора про її надання.

Підставою для здійснення гуманітарної допомоги в Україні є письмова згода отримувача гуманітарної допомоги на її одержання. Отримувач гуманітарної допомоги має такі самі права на її використання, що і набувач гуманітарної допомоги.

Митне оформлення гуманітарної допомоги, визнаної такою рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, здійснюється на території адміністративно-територіальної одиниці органу, який прийняв таке рішення, а митне оформлення гуманітарної допомоги, визнаної такою рішенням Міністерства соціальної політики України, - за місцем, визначеним відповідно до Митного кодексу України.

Гуманітарний товар пропускається через митний кордон України у першочерговому порядку без обов`язкового попереднього митного декларування та без надання забезпечення сплати митних платежів, передбаченого розділом X Митного кодексу України, за умови наявності його отримувача у Єдиному реєстрі отримувачів гуманітарної допомоги (пункт 2 Порядку митного оформлення вантажів гуманітарної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2000 року № 544 (далі - Порядок).

Реєстрація отримувачів гуманітарної допомоги проводиться шляхом включення їх до Єдиного реєстру отримувачів гуманітарної допомоги у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2020 року № 927 "Деякі питання організації ведення автоматизованої системи реєстрації гуманітарної допомоги".

Декларування гуманітарного товару здійснюється його отримувачем самостійно або за його заявою митним брокером. Заява на декларування, складена у довільній формі, подається отримувачем гуманітарної допомоги до митниці за місцем митного оформлення (пункт 4 Порядку). Митні брокери, які здійснюють декларування товарів у зоні діяльності відповідної митниці, забезпечують декларування гуманітарних товарів згідно з графіком, що затверджується керівником цієї митниці. Товаросупровідні документи і митні декларації на паперовому носії без позначення (клейма) Гуманітарна допомога. Продаж заборонено для оформлення не приймаються. Результати митного оформлення скріплюються особистою номерною печаткою посадової особи митниці, відбиток якої проставляється на товаросупровідних документах і митних деклараціях на паперовому носії.

У разі незгоди отримувача гуманітарної допомоги або іноземного донора з рішенням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій рішення приймає Міністерство соціальної політики України (частина третя статті 5 Закону України "Про гуманітарну допомогу"). При виникнені спору рішення Міністерства соціальної політики України про визнання товарів гуманітарною допомогою є остаточним для митного оформлення та виконання відповідних митних процедур.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно пункту 8 статті 4 МК України декларант це особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку встановленого Митним кодексом України, надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Адміністративна відповідальність за ст. 485 МК України настає в разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченогостаттею 485 МК Україниобов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів).

Отже, суб`єктивна сторона правопорушення передбаченогост. 485 МК Українимає містити прямий умисел декларанта, спрямований на ухилення від сплати митних платежів.

Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої у Постанові від 16 жовтня 2018 року по справі №751/7809/16, відповідальність, передбачена санкцієюст. 485 МК України, настає у разі наявності мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також заявлення неправдивих відомостей.

Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що таке правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі митної декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Особа, яка вчиняє відповідні дії повинна усвідомлювати протиправний характер своїх дій, передбачати настання від таких дій суспільно-шкідливих наслідків у формі неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також бажати їх настання.

Статтею 10 КУпАПвстановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідност. 62 Конституції Українивина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Як вбачається з матеріалів справи, товари, що були ввезені як гуманітарна допомога згідно оскаржуваних постанов, визнані такими наказами Міністерства соціальної політики.

Однак, як встановлено судом, при здійсненні митного оформлення гуманітарних вантажів ( щодо кожної з 5-ти партій гуманітарної допомоги) декларантом подано митні декларації та долучались належним чином оформлені документів, які були надані митному органу і перевірені у встановленому законом порядку, та відповідно митне оформлення товару «гуманітарна допомога» завершено без сплати митних платежів.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази на підтвердження того, що БО БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ надав Мінсоцполітики для прийняття рішення про визнання товару гуманітарною допомогою документи, щодо кожної з 5-ти партій гуманітарної допомоги, що містять неправдиві відомості, а також отримав такі рішення відповідно до наказу Мінсоцполітики «Про визнання вантажів гуманітарною допомогою» за відсутності законних на те підстав та використав його для набуття БО БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» права на пільги зі сплати митних платежів під час оформлення товарів.

Cуд вважає, що отримані від митних органів Королівства Бельгії від 22.12.2021 року документи самі по собі не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами винуватості керівника БО БФ «КОЖНІЙ ЛЮДИНІ» ОСОБА_1 у порушенні митних правил та не доводять наявності у його діях умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру шляхом надання неправдивих відомостей щодо товарів, які відповідно до наказі Мінсоцполітики «Про визнання вантажів гуманітарною допомогою» від 05 серпня 2021 року № 440 та від 23 вересня 2021 року № 534 визнані гуманітарною допомогою.

При цьому митниця під час розгляду справи про порушення митних правил жодним чином не обумовила підстав надання переваги в доказовій силі документам Королівства Бельгії, аніж тим, що подані до митного оформлення на Волинській митниці..

Рішення Міністерства соціальної політики України про визнання товарів гуманітарною допомогою є остаточним для митного оформлення та виконання відповідних митних процедур.

Відповідач не надав суду доказів на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України. При прийнятті оскаржуваної постанови відповідач не з`ясував інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справ.

Висновки митного органу в постановах про порушення митних правил ґрунтуються виключно на отриманих листах від компетентних органів Королівства Бельгія.

Митним органом у постановах не наведеного жодних безаперечних доводів, що саме ОСОБА_1 надавав документи, які б свідчили про умисне надання відомостей митним органам, які не відповідають дійсності. Митним органом не здобуто жодного доказу, що подані документи містять неправдиві відомості, чи отримані незаконним шляхом. Координаційно-моніторингова митниця при винесенні постанов (5 шт.), взявши до уваги єдиним і беззаперечним доказом документи компетентних іноземних органів не перевірила обставин завершення експорту товару, для усунення всякого роду сумнівів не вчинила запитів відповідним компаніям, які фігурують відправниками товару та є донорами по документах, поданих до митного оформлення, не вжила заходів для встановлення дійсних обставин справи щодо подачі документів до митного оформлення товарів, визнані «гуманітарною допомогою».

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів відповідність висновків, що містяться в оскаржуваних постановах про порушення митних правил фактичним обставинам справи, що є підставою для її скасування та закриття провадження у справі про порушення митних правил, а тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, а справи про порушення митних правил розглянуті з порушенням законодавства.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваних постанов, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, в зв`язку з чим такі постанови слід скасувати, а провадження у справах про порушення митних правил закрити.

Також суд відмовляє в задоволені позовних вимог в частині визнання оскаржуваних постанов протиправними, оскільки повноваження суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності визначено ч. 3 ст. 286 КАС України, відповідно до якої такі повноваження в суду відсутні. Виходити за межі позовних вимог в цій частині суд не вбачає необхідності, оскільки прийшов до переконання, що оскаржувані постанови підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 4 частини першоїстатті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"(далі -Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першоїстатті 1 Закону N 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне адміністративне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно з ч.1, 2 ст. 134 КАС України несуть сторони,крім випадківнадання правничоїдопомоги зарахунок держави.За результатамирозгляду справивитрати направничу допомогуадвоката підлягаютьрозподілу міжсторонами разомз іншимисудовими витратами,за виняткомвитрат суб`єктавладних повноваженьна правничудопомогу адвоката.Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання такої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правничу допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає таку допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем було надано суду копію договору про надання правової допомоги від 24 червня 2022 року, укладеного між адвокатом Крючковим В.О. та Ліщуком Д.О., рахунок-фактуру № 1-000000365 від 27.07.2022, акт приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги від 24.06.2022, попередній розрахунок сум витрат на професійну правничу допомогу, квитанцію про оплату за надання правничої допомоги №365-к від 28.07.2022 на суму 15 000 гривень.

Згідно з ч. 6, 7ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак відповідач, на котрого покладається обов`язок доведення неспівмірності витрат, не подавав до суду клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Таким чином, судом встановлено, що позивач поніс у даній справі 15000 грн витрат на правничу допомогу і стороною відповідача не доведено неспівмірність таких витрат, а тому дана сума підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Координаційно-моніторингової митниці в користь позивача.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову, а позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з цим позовом, то сума таких витрат у розмірі 496,20 грн. має бути йому компенсована за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст. 62,129 КУ України, ст.ст.77,121,139, 242-247, 286, КАС України,ст.ст. 204, 458, 469, 486,489,495, 523 МК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову начальника Координаційно-моніторингової митниці Колобродова Андрія Володимировича від 14 липня 2022 року у справі про порушення митних правил №0010/126000/22, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 537 864,66 грн.

Скасувати постанову начальника Координаційно-моніторингової митниці Колобродова Андрія Володимировича від 14 липня 2022 року у справі про порушення митних правил №0013/126000/22, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 495 025,47 грн.

Скасувати постанову начальника Координаційно-моніторингової митниці Колобродова Андрія Володимировича від 14 липня 2022 року у справі про порушення митних правил №0015/126000/22, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 479 403,33 грн.

Скасувати постанову начальника Координаційно-моніторингової митниці Колобродова Андрія Володимировича від 23 червня 2022 року у справі про порушення митних правил №0017/126000/22, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 504 253,08 грн.

Скасувати постанову начальника Координаційно-моніторингової митниці Колобродова Андрія Володимировича від 23 червня 2022 року у справі про порушення митних правил №0019/126000/22, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 179 037,42 грн.

Провадження в справах про порушення митних правил №0010/126000/22 від 14 липня 2022 року, №0013/126000/22 від 14 липня 2022 року, 0015/126000/22 від 14 липня 2022 року, № 0017/126000/2 від 23 червня 2022 року, №0019/126000/22 від 23 червня 2022 року закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Координаційно-моніторингової митниці в користь ОСОБА_1 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу та 496 ( чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Координаційно-моніторингова митниця (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська,11Г, корпус 3; ).

Суддя Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк