Справа № 120/8618/21-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/8618/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Бошкова Ю.М.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

21 вересня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Шмирова О.М.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_16,

представника відповідача: Костенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ( відповідача), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 08.07.2021 №1262 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського управління логістики та матеріально - технічного забезпечення ГУНП у Вінницькій області» зі змінами, внесеними наказом ГУНП у Вінницькій області від 09.07.2021 №1279;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 08.07.2021 №109 о/с;

- поновити позивача на службі в поліції на посаді заступника начальника управління - начальника відділу озброєння управління логістики та матеріально - технічного забезпечення ГУНП у Вінницькій області;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 08.07.2021 по день постановлення судового рішення.

Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 05.05.2022 в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що документи, які, на думку позивача, підтверджують поважність причини відсутності на службі протягом 25.01.2021-27.01.2021 не відповідають встановленим вимогам чинного законодавства та не підтверджують його непрацездатність, тому відповідачем правомірно застосовано до позивача такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції, у зв`язку з відсутністю на службі у період з 25.01.2021 по 27.01.2021 без поважних причин. Відтак, наказ ГУНП у Вінницькій області від 08.07.2021 № 1262 та наказ ГУНП у Вінницькій області від 08.07.2021 №109 о/с є правомірними та не підлягали скасуванню.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що оскаржувані накази порушують його конституційне право на працю. Вказує, що відповідно до мотивувальної частини оскаржуваного наказу керівником ГУНП у Вінницькій області зроблений висновок про факт порушення ним службової дисципліни, що виразилось у невиході на службу з 25.01.201 по 27.01.2021 без поважних причин.

При цьому, зазначає, що 25.01.2021 в зв`язку з різким погіршенням стану здоров`я він звернувся до лікаря - консультанта університетської клініки ВНМУ ім. М.І. Пирогова. Після обстеження йому призначено лікування. Також, 26.01.2021 та 27.01.2021 він звертався за медичною допомогою до лікаря високоспеціалізованого клінічного центру ревматології, остеопорозу та біологічної терапії КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова" до к.мед.н., доцента ОСОБА_4 .

Вважає, що надані ним довідки повністю відповідають вимогам пункту 2.19. Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 № 455, відтак, на підтвердження своєї тимчасової непрацездатності він не зобов`язаний надавати листок тимчасової непрацездатності.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що у зв`язку із встановленням факту відсутності позивача на службі з 25.01.2021 по 27.01.2021 утворено дисциплінарну комісію з проведення службового розслідування.

Разом з тим, під час дисциплінарного розслідування вчинялись заходи щодо встановлення належності наданих позивачем довідок. Увідповідь на запит адміністрація поліклініки ДУ «ТМО МВС України по Вінницькій області» повідомила, що консультативний висновок від 25.01.2021 лікаря ОСОБА_3 та висновок (листи обстеження) від 26.01.2021 та від 27.01.2021 лікаря ОСОБА_4 не є звільненням від роботи (служби) ОСОБА_1 .

Вважає, що 25, 26 та 27 січня 2021 року майор поліції ОСОБА_1 , був відсутній на роботі без поважних причин, чим допустив порушення вимог частини 1, пунктів 1, 2, 4, 5, 8 частини З статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзацу 1, 12 пункту 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 та наказу ГУНП у Вінницькій області від 02.07.2020 № 861.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд задовольнити її.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09.06.2021 до управління кадрового забезпечення ГУНП у Вінницькій області надійшов письмовий рапорт начальника відділу правового забезпечення ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 про те, що 07.06.2021 рішенням Вінницького окружного адміністративного суду по справі № 120/2529/21-а позов ОСОБА_1 було задоволено та поновлено останнього на посаді заступника начальника управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП у Вінницькій області - начальника відділу озброєння з 09.02.2021. Крім того, з рапорту капітана поліції ОСОБА_7 убачається, що під час підготовки до судового розгляду справи № 120/2529/21-а було проаналізовано документи, подані ОСОБА_1 до позовної заяви, у тому числі ті, які підтверджують періоди тимчасової непрацездатності останнього з 15.09.2020 по 16.02.2021. З аналізу наданих матеріалів виявлено факти можливого невиходу ОСОБА_1 на службу без поважних причин у період з 25.12.2020 по 27.12.2020 та з 25.01.2021 по 27.01.2021.

Наказом ГУНП у Вінницькій області від 09.06.2021№ 862 утворено дисциплінарну комісію з проведення службового розслідування.

Не погоджуючись із вищезазначеним наказом відповідача позивач оскаржив його до суду. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28.09.2021 у справі №120/7478/21, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2022, у задоволенні позову відмовлено.

Під час проведення службового розслідування встановлено наступне.

Відповідно до пояснень позивача від 17.06.2021 майор поліції ОСОБА_1 у період з 25.12.2020 по 26.01.2020 не виходив на службу у зв`язку з тим, що 25.12.2020 відповідно до ст. 73 Кодексу законів про працю України визначено святковим та неробочим днем (католицька Пасха), а 26.12.2020 та 27.12.2020, являються вихідними днями. Крім того, відповідно до внутрішнього розпорядку дня поліцейських ГУНП у Вінницькій області, затвердженого наказом ГУНП у Вінницькій області від 02.04.2020 № 861, вихідними днями визначено суботу та неділю.

З приводу невиходу на службу у період з 25.01.2021 по 27.01.2021, ОСОБА_1 пояснив, що у зв`язку з різким погіршенням самопочуття 25.01.2021 він звернувся на консультацію до лікаря-нефролога Вінницького Національного медичного університету ім. М.І. Пирогова. Після обстеження йому призначено ряд аналізів та процедур. По вказаному факту ОСОБА_1 намагався повідомити, шляхом телефонного дзвінка, свого безпосереднього керівника ОСОБА_8 , однак останній не телефонні дзвінки не відповів та у подальшому ОСОБА_1 не перетелефонував. Крім того, лікар-нефролог порадив звернутися йому до іншого лікаря, який може обстежити болі в спині, тому 26.01.2021 ОСОБА_10 звернувся до лікаря ОСОБА_4 , так як 25.01.2021 він весь день проходив обстеження призначені лікарем-нефрологом.

Під час обстеження 26.01.2021 лікарем ОСОБА_4 ОСОБА_1 призначено ряд аналізів, які останній здавав протягом усього дня, оскільки був у чергах як до лікаря, так і до спеціалістів, яким здавав аналізи. Після чого лікар ОСОБА_4 додатково призначила ОСОБА_1 консультацію на наступний день (27.01.2021).

Як зазначив позивач у поясненнях комісії, 27.01.2021 він знову пішов на прийом до лікаря ОСОБА_4 , з відповідними аналізами, де під час прийому йому надано рекомендації та відповідні документи.

23.06.2021 за вих. № 2535/04/12-2021 на ім`я начальника поліклініки ДУ «ТМО МВС України по Вінницькій області» ОСОБА_17 направлено письмовий запит щодо надання інформації про підтвердження перебування на лікарняному ОСОБА_1 у період з 15.09.2020 по 09.02.2021, а також чи звертався останній до них для обміну листів непрацездатності з інших лікувальних закладів.

У відповідь на запит № 2535/04/12-2021 від 23.06.2021 адміністрація поліклініки ДУ «ТМО МВС України по Вінницькій області» повідомила, що заступник начальника управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП у Вінницькій області - начальник відділу озброєння майор поліції ОСОБА_1 у період з 15.09.2020 по 09.02.2021 згідно з журналом реєстрації листів непрацездатності на амбулаторному лікування не знаходився та обмін лікарняних листів з інших лікувальних закладів не проводив. Даних щодо звернень ОСОБА_1 за медичною допомогою в поліклініку ДУ «ТМО МВС України по Вінницькій області» не має, у зв`язку із відсутністю медичної карти амбулаторного хворого.

23.06.2021 за вих. № 2535/04/12-2021 на ім`я директора КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова ВОР» ОСОБА_12 направлено письмовий запит щодо надання інформації про те чи звертався у період 25.01.2021 по 27.01.2021 за медичною допомогою ОСОБА_1 , а також для роз`яснення, чи являється консультативний висновок від 25.01.2021 лікаря ОСОБА_3 та висновок (лист) обстеження від 26.01.2021 та від 27.01.2021 лікаря ОСОБА_4 звільненням від роботи (служби).

У відповідь на запит адміністрація КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова ВОР» повідомила, що ОСОБА_1 оглядався співробітниками Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова ( ОСОБА_13 та ОСОБА_4), а не співробітниками лікарні. Надані заключения є тільки консультативним висновком з рекомендаціями для пацієнта по обстеженню, лікуванню. Консультативний висновок не є підставою для звільнення від роботи. Крім того, ОСОБА_1 у період з 25.01.2021 по 27.01.2021 на стаціонарному лікуванні не перебував та за медичною допомогою не звертався.

24.06.2021 майору поліції ОСОБА_1 повторно запропоновано надати письмове пояснення з приводу надання підтверджуючих документів (оригіналів), які б засвідчили його тимчасову непрацездатність у період з 15.09.2020 по 16.02.2021, а також надати підтверджуючі документи, на що останній надав шість довідок (листів) тимчасової непрацездатності (оригіналів) з різних медичних закладів:

- довідка тимчасової непрацездатності осіб начальницького та рядового складу КП «Калинівський МЦ ГГМСД» Калинівської міської ради № ПО від 15.09.2020 (підтверджено період з 15.09.2020 по 02.10.2020);

- довідка тимчасової непрацездатності осіб начальницького та рядового складу КП «Калинівський МЦ ПМСД» Калинівської міської ради № 119 від 03.10.2020 (підтверджено період з 03.10.2020 по 06.11.2020);

- довідка тимчасової непрацездатності осіб начальницького та рядового складу КП «Калинівський МЦ ПМСД» Калинівської міської ради № 149 від 07.11.2020 (підтверджено період з 07.11.2020 по 08.12.2020);

- довідка тимчасової непрацездатності осіб начальницького та рядового складу КП «Калинівський МЦ ПМСД» Калинівської міської ради № 177 від 16.12.2020 (підтверджено період з 16.12.2020 по 24.12.2020);

- лист непрацездатності серії АЛГ № 834574 від 28.12.2020 КНП «Консультативно-діагностичного центру» Подільського району м. Києва (підтверджено період з 28.12.2020 по 23.01.2021);

- лист непрацездатності серії АЛА № 099143 від 28.01.2021 КНП «Консультативно-діагностичного центру» Подільського району м. Києва (підтверджено період з 28.01.2021 по 16.02.2021).

Крім того, позивачем подано одну довідку б/н від 15.01.2020 КНП «Центру первинної Медико-санітарної допомоги № 1» Святошинського району м. Києва, у якій вказано, що ОСОБА_1 хворів з 09.12.2020 по 15.12.2020, та консультаційний висновок від 25.01.2021 лікаря ОСОБА_14 та копію висновку (листа) обстеження від 26.01.2021 та від 27.01.2021 лікаря ОСОБА_4.

01.07.2021 за вих. № 2668/04/12-2021 на ім`я начальника поліклініки ДУ «ТМО МВС України по Вінницькій області» ОСОБА_17 направлено письмовий запит про роз`яснення, чи можна вважати консультативний висновок від 25.01.2021 лікаря ОСОБА_3 та висновок (лист) обстеження від 26.01.2021 та від 27.01.2021 лікаря ОСОБА_4 звільненням від роботи (служби).

У відповідь на запит адміністрація поліклініки ДУ «ТМО МВС України по Вінницькій області» повідомила, що консультативний висновок від 25.01.2021 лікаря ОСОБА_3 та висновок (листи обстеження) від 26.01.2021 та від 27.01.2021 лікаря ОСОБА_4 не є звільненням від роботи (служби) ОСОБА_1 .

За результатами проведення службового розслідування складено висновок від 07.07.2021. Відповідно до змісту якого 25, 26 та 27 січня 2021 року майор поліції ОСОБА_1 , був відсутній на роботі без поважних причин, чим допустив порушення вимог частини 1, пунктів 1, 2, 4, 5, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 7, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзацу 1, 12 пункту 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 та наказу ГУНП у Вінницькій області від 02.07.2020 № 861.

Наказом ГУНП у Вінницькій області від 08.07.2021 № 1262 ОСОБА_1 притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із служби в поліції за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні Присяги поліцейського, вимог частини 1, пунктів 1, 2, 4, 5, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та абзацу 1,12 пункту 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, а також за порушення вимог трудового законодавства працівника Національної поліції України, що виразились у невиході на службу з 25.01.2021 по 27.01.2021 без поважних причин.

Наказом ГУНП у Вінницькій області від 08.07.2021 за №109 о/с, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення) частини 1 статті 77.

Наказом ГУНП у Вінницькій області віл 09.07.2021 за №1279 внесено зміни до наказу від 08.07.2021 №1262 шляхом зміни пункту 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України на пункт 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Вважаючи протиправними накази ГУНП у Вінницькій області від 08.07.2021 № 1262 та від 08.07.2021 за №109 о/с, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Так, ч. 1 ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон № 580-VIII) у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

В силу положень ч. 1 ст. 8 Закону № 580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

У відповідності до ст. 60 Закону № 580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Статут № 2337-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Статуту № 2337-VIII за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 Статуту № 2337-VIII).

Згідно з положеннями ч. 1-3 ст. 13 Статуту № 2337-VIII Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Згідно з ч. 7, 8 Статуту № 2337-VIII у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Як встановлено судом першої інстанції, за результатами проведення службового розслідування складено висновок від 07.07.2021, відповідно до змісту якого 25, 26 та 27 січня 2021 року майор поліції ОСОБА_1 , був відсутній на роботі без поважних причин, чим допустив порушення вимог частини 1, пунктів 1, 2, 4, 5, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 7, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзацу 1, 12 пункту 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 та наказу ГУНП у Вінницькій області від 02.07.2020 № 861.

У подальшому ГУНП у Вінницькій області винесено наказ від 08.07.2021 № 1262, яким позивач притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із служби в поліції за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у невиході на службу з 25.01.2021 по 27.01.2021 без поважних причин та наказ від 08.07.2021 за №109 о/с, яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію».

Зі змісту оскаржуваних наказів встановлено, що підставою для звільнення позивача слугувала його відсутність на службі у період з 25.01.2021 по 27.01.2021 без поважних причин.

Разом з тим, Порядок і умови видачі, продовження та обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, здійснення контролю за правильністю їх видачі визначає Інструкція про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України 13.11.2001 № 455, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.12.2001 №1005/6196 (далі - Інструкція №455).

Пунктами 1.1, 1.2 Інструкції №455 передбачено, що Тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

Отже, відповідно положень Інструкції №455, випадок тимчасової непрацездатності може засвідчуватися видачею довідки про тимчасову непрацездатність із зазначенням порядкового номера та дати її видачі. При цьому в довідку слід вносити всі ті ж реквізити, що і в бланк листка непрацездатності, відповідно до вимог чинного законодавства України.

Натомість, оскільки надана позивачем довідка не відповідає формі, визначеній для листка непрацездатності, її не можна вважати документом, який би підтверджував тимчасову втрату його працездатності.

Схожі правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 10.12.2019 у справі №814/893/17, від 31.07.2019 у справі №815/810/18, від 29.04.2020 №814/1126/17.

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, надані позивачем консультаційний висновок спеціаліста від 25.01.2021 лікаря ОСОБА_14 та висновки (обстеження) від 26.01.2021 та від 27.01.2021 лікаря ОСОБА_4 не відповідають формі, визначеній для листка непрацездатності, їх не можна вважати документом, які б підтверджували тимчасову втрату працездатності ОСОБА_1 , а саме: в таких документах не вказано військове звання позивача, місце проходження служби, час на який позивач звільняється від служби, з якого часу слід приступити до виконання обов`язків.

Таким чином колегія суддів вважає, що в матеріалах справи відсутня належним чином оформлена довідка, яка б підтверджувала непрацездатність чи поважність причини відсутності ОСОБА_1 протягом 25.01.2021-27.01.2021.

Слід також зазначити, що у відповідь на письмовий запит відповідача від 23.06.2021 №2535/04/12-2021, директор КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради» від 30.06.2021 №01.01-25/1616 роз`яснив, що ОСОБА_1 оглядався співробітниками ВНМУ ім. М.І. Пирогова ( ОСОБА_15 та ОСОБА_4), а не співробітниками лікарні.

Більш того, у відповіді на запит вказано, що надані заключення є тільки консультативними висновками з рекомендаціями для пацієнта по обстеженню, лікуванню. Консультативний висновок не є підставою для звільнення від роботи (а.с. 95).

Також, 01.07.2021 за вих. № 2668/04/12-2021 на ім`я начальника поліклініки ДУ «ТМО МВС України по Вінницькій області» ОСОБА_17 направлено письмовий запит про роз`яснення, чи вважається консультативний висновок від 25.01.2021 лікаря ОСОБА_3 та висновок (лист) обстеження від 26.01.2021 та від 27.01.2021 лікаря ОСОБА_4 звільненням від роботи (служби).

Водночас слід наголосити, що у відповідь на запит адміністрація поліклініки ДУ «ТМО МВС України по Вінницькій області» повідомила, що консультативний висновок від 25.01.2021 лікаря ОСОБА_3 та висновок (лист обстеження від 26.01.2021 та від 27.01.2021 лікаря ОСОБА_4 не є звільненням від роботи (служби) ОСОБА_1 .

Отже, можливо дійти висновку, що за відсутності належним чином оформлених документів для звільнення від роботи позивач був відсутній на службі у період з 25.01.2021 по 27.01.2021 без поважних причин.

Разом з тим, консультаційний висновок спеціаліста з рекомендаціями та результати досліджень (аналізи, протоколи обстежень) не можуть бути підставою для звільнення від роботи під час служби в поліції.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що документи, які, на думку позивача, підтверджують поважність причини відсутності на службі протягом 25.01.2021-27.01.2021 не відповідають встановленим вимогам чинного законодавства та не підтверджують його непрацездатність.

Отже, відповідачем правомірно застосовано до позивача такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції, у зв`язку з відсутністю на службі у період з 25.01.2021 по 27.01.2021 без поважних причин. Відтак, наказ ГУНП у Вінницькій області від 08.07.2021 № 1262 та наказ ГУНП у Вінницькій області від 08.07.2021 №109 о/с є правомірними та не підлягали скасуванню.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 28 вересня 2022 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.