Справа № 260/1627/22
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2022 рокум. Ужгород№ 260/1627/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Грин-Лумей В.Г.

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ,

представників позивача: адвокатів Штефанюк І.М., Гецко В.В.

відповідача: Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Головне управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області -представник Хатамова В.О.

відповідача 2 : Головне управління Держподспоживслужби в Закарпатській області- представник Гальчишак М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Головне управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів на захисту споживачів про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Головне управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що він з липня 2017 року працював на посаді начальника ГУ Держподспоживслужби в Закарпатській області, добросовісно виконуючи свої службові обовязки. Однак, з незрозумілої йому причини та з надуманих мотивів Наказом Держподспоживслужби України від 16.07.2021 року його було звільнено з посади у звязку із встановленням факту наявності у державного службовця громадянства іноземної держави. При цьому виконання даного наказу було реалізовано шляхом видання додаткового нак`азу № 122-к від 19.03.2022 року, яким позивача було звільнено з посади 09.03.2022 року у звязку з першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності.

Позивач вважає вказані накази безпідставними, оскільки такі прийнято без належних та допустимих доказів, всупереч визначеної законодавством процедури звільнення, зазначаючи, що він міг бути звільнений тільки на підставі встановлення субєктом призначення такого факту, а не листа Адміністрації Державної прикордонної служби.

Позивач також зазначає, що він має єдине громадянство держави Україна, угорської мови не знає, що є обовязковим для надання громадянства Угорщини. Крім того, звертає увагу, що відповідачем не було проведено службове розслідування, не перевірено надану прикордонною службою інформацію, не витребувались ніякі пояснення у позивача з цього приводу.

Позивач просить стягнути середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу виходячи з із заробітку за останні два місяці перед звільненням, який становить 80 390, 06 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 100000 грн., яка на його думку, полягає у незаконному звільненні його з посади, що призвело до моральних переживань, оскільки він постійно відчуває приниження та перебуває тривалий час у тривожному стані, перебував на тривалому лікування, а формулювання причин звільнення створює неможливість його працевлаштування.

20 травня 2022 року ухвалою ЗОАС було відкрито загальне позовне провадження та зобовязано відповідача надати суду особову справу позивача та всі матеріали, які стали підставою для видання оскаржуваних наказів.

27 травня 2022 року представник Держпродспоживслужби надав суду копії листів Адміністрації Держприкордоннслужби, лікарняний позивача .

30 травня 2022 року до суду надійшов Відзив на позов поданий ГУ Держпродспоживслужби, в якому викладено заперечення проти позову, зазначено, що позивача призначено та звільнено з посади субєктом призначення, тобто Головою Держпродспоживслужби у звязку з встановленням факту належності до громадянства іншої держави. Оскільки позивач перебував на лікарняному до 07 березня 2022 року, то був звільнений з першого робочого дня наступного за днем закінчення тимчасової непрацездатності, тобто з 09 березня 2022 року

30 травня 2022 року ГУ Держпродспоживслужби надало суду особову справу позивача та Довідку від 26.05.2022 року про середню заробітну плату .

11 липня 2022 року до суду надійшла відповідь на Відзив, де позивач зауважив, що відповідач не спростував твердження позивача та аргументи стосовно суті позовних вимог.

14 липня 2022 року представник ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області надав суду заперечення на відповідь на відзив аналогічні відзиву.

В судовому засіданні позивач та його представники підтримали позовні вимоги з мотивів викладених у позовній заяві.

Представник ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області в судовому засіданні заперечив проти позову з мотивів викладених у Відзиві.

Представник Держпродспоживслужби України заперечив проти позову, однак відзиву не надав.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали адміністративної справи та особової справи позивача, суд дійшов до наступних висновків.

02 вересня 2013 року ОСОБА_1 прийняв присягу державного службовця.

04 липня 2017 року Головою Держпродспоживслужби видано Наказ № 451-к , яким ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області як переможця конкурсу, за яким збережено раніше присвоєний девятий ранг державного службовця в межах посад категорії "В".

09 січня 2018 року Наказом Голови Держпродспоживслужби № 6-к ОСОБА_1 присвоєно шостий ранг службовця в межах посад категорії "Б".

16 липня 2021 року в.о. Голови Держпродспоживслужби прийнято Наказ № 409-к "Про звільнення ОСОБА_1 ", яким наказано:

-звільнити ОСОБА_1 з посади начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області у звязку встановлення факту наявності у державного службовця громадянства іноземної держави або набуття державним службовцем громадянства іноземної держави під час проходження державної служби, відповідно до ст.84 Закону України "Про державну службу", в перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначений у документі про тимчасову непрацездатність .

Підстава: лист Адміністрації Державної прикордонної служби України від 15 липня 2021 року № 531-19125/0/6-21-Вих.

19 березня 2022 року т.в.о. Голови Держпродспоживслужби прийнято Наказ № 122-к "Про звільнення ОСОБА_1 ", яким наказано:

-Враховуючи те, що 9 березня 2022 року є першим робочим днем наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, вважати ОСОБА_1 таким, що звільнений з посади начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області 9 березня 2022 року.

Підстава : Лист ГУ Держпродспоживслужби від 19.03.2022 року

листок непрацездатності № 3727916-1.

Згідно Довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 1015797-2-22 від 18.03.2022 року :

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -громадянин України ,

- місце проживання АДРЕСА_1 .

-Паспорт громадянина України виданий 05.10.1998 року - дійсний.

-паспорт громадянина України для виїзду за кордон - виданий 19.05.2017 року . Дійсний.

Згідно довідки ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області від 19.04.2022 року вих.09/1215-22 надало представнику позивача адвокату Штефанюк І.М. відомості щодо нарахування та виплату заробітної плати ОСОБА_1 протягом двох робочих місяців (квітень-травень) на посаду начальника ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області : квітень - 30479,28 грн.: травень- 80390,06 грн.

Згідно Довідки вих 06/1/1478-22 від 22.05.2022 року ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області :

-середня заробітна плата перед звільненням (09.03.2022 року) ОСОБА_1 складає 12800,00 грн.

19 квітня 2021 року на адресу представника позивача адвоката Штефанюк Адміністрацію прикордонної служби надіслано листа № 53-9227/0/6-22, в якому вказано, що Державною прикордонною службою України під час виконання завдань в межах наданих повноважень були отримані відомості про імовірне набуття вказаною особою громадянства іншої держави.

02 липня 2021 року заступник Голови Державної прикордонної служби на адресу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів "Про направлення відомостей" направив лист, в якому вказав, що

- державна прикордонна служба не здійснює копіювання документів осіб, які перетинають державний кордон України крім випадків , передбачених законодавством

-з метою встановлення факту імовірного порушення вимоги п.2 ч.1ст. 84 Закону України "Про державну службу " пропонують звернутися до Міністерства закордонних справ України для отримання інформації про набуття громадянства особою.

У листі від 15.07.2021 року № 531-19125/0/6-21 заступника Голови Державної прикордонної служби на адресу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів "Про направлення відомостей" зазначено , що

- в порядку взаємодії каналами Європолу отримано інформацію про те, що згідно з даними Бюро звязку Угорщини при Європолі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Угорщини, документованим паспортом НОМЕР_1 із зареєстрованим місцем проживання за кордоном (Ukraine, Pavsino Nova 8).

- Відомості надаються для врахування під час прийняття управлінських рішень з метою забезпечення виконання рішення Ради національної безпеки оборони України від 26 лютого 2021 року "Про невідкладні заходи щодо протидії загрозам національної безпеці у сфері громадянства" введеного в дію Указом Президента України від 4 березня 2021 року № 85/2021.

Згідно інформації з Порталу електронних послуг у розділі листків непрацездатності у ОСОБА_1 листок непрацездатності 07.03.2022 року, а наступний лікарняний відкрито 11.03.2022 року. Загалом позивач перебував на лікарняних щомісячно починаючи з вересня 2021 року до березня 2022 року.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Згідно п.2 ч.1 ст. 84 Закону України "Про державну службу "підставою для припинення державної служби у зв`язку із втратою права на державну службу або його обмеженням є: встановлення факту наявності у державного службовця громадянства іноземної держави або набуття державним службовцем громадянства іноземної держави під час проходження державної служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Закону України "Про державну службу " у випадках, зазначених у пунктах 1-4, 6 частини першої цієї статті, суб`єкт призначення зобов`язаний звільнити державного службовця у триденний строк з дня настання або встановлення факту, передбаченого цією статтею, якщо інше не встановлено законом, а у випадку, зазначеному у пункті 5 частини першої цієї статті, - у порядку, визначеному статтею 32 цього Закону.

У відповідності до ст.5 ЗУ "Про громадянство України" документами, що підтверджують громадянство України, є, зокрема:1) паспорт громадянина України; 3) паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Стаття 19 ЗУ "Про громадянство України " встановлює, що підставами для втрати громадянства України є:, зокрема, добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття. Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 2016 р. № 281 затверджено ПОЛОЖЕННЯ про Міністерство закордонних справ України, в якому вказано, що МЗС України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері зовнішніх зносин.

Основними завданнями МЗС , серед іншого , є забезпечення:

- захист національних інтересів України у сфері міжнародних відносин;

- дипломатичні засоби і методи захисту суверенітету, міжнародної безпеки, територіальної цілісності та непорушності кордонів України, її політичних, торговельно-економічних, культурних, гуманітарних та інших інтересів;

-державних органів інформацією, необхідною для здійснення ефективної зовнішньої та внутрішньої політики України.

- забезпечує взаємодію з дипломатичними представництвами, консульськими установами іноземних держав, представництвами міжнародних організацій в Україні, а також дипломатичним корпусом, акредитованим в Україні.

Постановою КМУ від 16 жовтня 2014 р. № 533 затверджено Положення про Адміністрацію Державної прикордонної служби України, де визначено, що одним із основних завдань Адміністрації Держприкордонслужби є: реалізація державної політики у сфері охорони державного кордону, здійснення управління у сфері охорони державного кордону.

Аналізуючи вищевказане законодавство, встановивши обставини по даній справі на підставі наданих сторонами доказами суд констатує, що до компетенції Адміністрації Державної прикордонної служби України не входить повноваження встановлювати наявність у громадянина України громадянства іноземної держави . Дане повноваження випливає з повноважень наданих Міністерству закордонних справ України, яке взаємодіє в процесі діяльності із закордонними дипломатичними представництвами, консульськими установами іноземних держав, де і може отримати інформацію щодо іноземного громадянства особи, яка є громадянином України .

Судом встановлено , що відповідач не зддійснював жодних запитів МЗС України після отримання інформації від Адміністрації прикордонної служби.

Указом Президента України №85/2021 від 04 березня 2021 року затверджено рішення Ради національної безпеки і оборони України від 26 лютого 2021 року «Про невідкладні заходи щодо протидії загрозам національній безпеці у сфері громадянства», яке прийнято з метою забезпечення реалізації права громадян України щодо набуття громадянства (підданства) інших держав та протидії використанню подвійного (множинного) громадянства як інструменту втручання у внутрішні справи України, посягання на незалежність, суверенітет і територіальну цілісність держави та вирішено:

Кабінету Міністрів України забезпечити:

1) разом із Центральною виборчою комісією і Службою безпеки України проведення у двомісячний строк інвентаризації та змістовного аналізу законодавства України щодо стану унормування питань, пов`язаних з подвійним (множинним) громадянством, зокрема в частині наявності (відсутності), термінологічної ідентичності та правової визначеності положень про:

а) заборону громадянам України, які мають (набули) громадянство (підданство) іноземної держави, претендувати на:

виконання функцій держави або місцевого самоврядування, якими наділені уповноважені особи, зазначені в пункті 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції»;

зайняття керівних посад на об`єктах державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави;

оформлення допуску до державної таємниці;

участь у виборчому процесі членом виборчої комісії або офіційним спостерігачем на загальнодержавних та місцевих виборах;

членство в політичній партії;

б) дострокове припинення особами, які мають (набули) громадянство (підданство) іноземної держави, повноважень:

на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, якими наділені уповноважені особи, зазначені в пункті 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції»;

на керівних посадах на об`єктах державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави;

члена виборчої комісії або офіційного спостерігача на загальнодержавних та місцевих виборах;

в) зупинення та припинення членства в політичній партії;

- Встановити відповідальність за:

подання недостовірних відомостей у деклараціях про відсутність громадянства (підданства) іноземної держави та неперебування у процесі набуття громадянства (підданства) іноземної держави;

порушення порядку повідомлення про набуття (наявність) громадянства (підданства) іноземної держави та про подання документів (проходження процедури) для набуття громадянства (підданства) іноземної держави;

- Визначити державний орган (державні органи) та передбачити цьому державному органу (цим державним органам) завдання і повноваження щодо:

-виявлення і розслідування фактів, пов`язаних із набуттям (наявністю) громадянства (підданства) іноземної держави, та порушень порядку подання декларацій про набуття (наявність, відсутність) громадянства (підданства) іноземної держави;

перевірки достовірності поданих у деклараціях відомостей про набуття (наявність, відсутність) громадянства (підданства) іноземної держави;

внесення до Єдиного державного демографічного реєстру та Державного реєстру виборців відомостей про громадян України, стосовно яких встановлено факт набуття (наявності) громадянства (підданства) іноземної держави;

3) опрацювання можливості започаткування міждержавного діалогу щодо укладення двосторонніх угод із заінтересованими державами, крім держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором або державою-окупантом, спрямованих на врегулювання та унормування проблемних питань, пов`язаних із подвійним (множинним) громадянством.

Саме на цей документ є посилання у листі Адміністрації державної прикордонної служби, який став єдиною підставою для звільнення позивача.

Відповідно до Закону України "Про службу безпеки України" на Службу безпеки України покладається у межах визначеної законодавством компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, економічного, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці.

Отже, виходячи із компетенції СБУ саме на цей орган покладається розслідування випадків наявності подвійного громадянства .

Стаття 65 ЗУ "Про державну службу" встановлює одну із підстав для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, яка визначена у ч. 2 п.10, а саме: -дисциплінарним проступком є подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби.

Тобто, в даному випадку, виходячи з інформації прикордонної служби , яка стала підставою для звільнення, відповідач мав застосувати вищевказану норму, тобто неподання позивачем необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби.

Частиною 5 статті 66 ЗУ "Про державну службу" (889-VIII) встановлено, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються): на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.( ч. 2 ст. 68 Закону 889-VIII). Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "Б" та здійснюють повноваження керівників державної служби в державних органах, а також їх заступників, утворює суб`єкт призначення.( ст. 69 Закону 889-VIII)

Відповідно до Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого КМУ від 4 грудня 2019 р. № 1039, згідно якого члени дисциплінарної комісії мають право одержувати пояснення від державного службовця та від інших осіб щодо обставин справи, одержувати у підрозділах державного органу чи за запитом в інших державних органах необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів дисциплінарної справи, одержувати консультації відповідних спеціалістів з питань, що стосуються дисциплінарного провадження.

Державний службовець має право: бути присутнім на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; знайомитися з матеріалами дисциплінарної справи відповідно до статті 76 Закону, у тому числі в установленому законом порядку запитувати та отримувати відповідні документи, їх копії; надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; заявляти клопотання про необхідність одержання і долучення до матеріалів дисциплінарної справи нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, яким можуть бути відомі обставини справи; користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника. Державний службовець користується іншими правами, встановленими Конституцією та законами України.

Комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

В статті 7 Закону 889-VIII державний службовець має право проведення службового розслідування за його вимогою з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Отже виходячи з аналізу вищевказаного законодавства та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що повідомлення про наявність інформації щодо громадянства іноземної держави і встановлення факту наявності у державного службовця громадянства іноземної держави - не є тотожними, а тому застосування відповідачем обовязку щодо звільнення державного службовця у триденний термін можливе не після отримання інформації., а тільки після встановлення факту наявності у державного службовця громадянства іноземної держави шляхом висновку дисциплінарного провадження, перевірки отриманої інформації компетентними органами з дотримання вищевказаних прав державного службовця, що в даному випадку відсутнє.

Також суд зауважує, що навіть в разі незастосування інституту дисциплінарного провадження факт набуття особою громадянства іноземної держави повинен ґрунтуватися на беззаперечних доказах, позаяк тягне за собою негативні для державного службовця наслідки у вигляді звільнення особи з публічної служби. При цьому, як закріплено в частині другій статті 84 Закону № 889-VIII встановлення такого факту покладається на суб`єкта призначення, в даному випадку на Держпродспоживслужбу України.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Однією із фундаментальних складових принципу верховенства права є право особи брати участь у процесі прийняття рішення щодо неї. Усвідомлюючи важливість такої складової принципу верховенства права, законодавець імплементував її у пункт 9 частини другої статті 2 КАС України в якості критерію перевірки правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Право бути вислуханим є одним із фундаментальних принципів справедливої процедури й означає забезпечення особі можливості надавати адміністративному органу факти й аргументи у справі. Право бути вислуханим має бути забезпечене насамперед у справах, де передбачається прийняття «несприятливих» адміністративних актів, тобто таких, які негативно впливають на права, свободи та законні інтереси відповідної особи.

У даному випадку пояснення у позивача не відбиралися, не було запропоновано підтвердити або спростувати інформацію щодо наявності громадянства іншої держави. Невчинення цих дій дає підстави вважати, що спірні накази прийнято без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, що є одним із критеріїв правомірності рішення суб`єкта владних повноважень та невід`ємною складовою принципу верховенства права.

Тягар доказування не може бути покладений на позивача, зокрема щодо відсутності у нього громадянства Угорщини, оскільки згідно з частиною четвертої статті 77 КАС України (у редакції на час ухвалення оскаржуваних судових рішень) суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Дана позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зробленими 21 липня 2022 року у справі №826/2538/18.

У відповідності до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

В процесі розгляду даної справи дійшов висновку, що підтверджено факт порушення законних прав позивача, яке полягало у незаконному звільненні з роботи, що призвело до моральних страждань, втрати ним нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Такої ж думки притримується Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 127/16375/19.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, який після звільнення 16 липня 2021 року тривалий час перебував на лікуванні, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, вплив підстав звільненння на неможливість влаштуватися на іншу державну роботу та його передпенсійний вік.

При цьому суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, повно та всебічно з`ясували обставини справи, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, встановив, що порушення трудових прав позивача призвели до моральних страждань., які суд оцінює у 20 000 грн.

Відповідно до ст. 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до статті 50 ЗУ "Про державну службу" заробітна плата державного службовця складається з:1) посадового окладу;2) надбавки за вислугу років;3) надбавки за ранг державного службовця; 6) премії (у разі встановлення). За результатами роботи та щорічного оцінювання службової діяльності державним службовцям можуть встановлюватися премії. До премій державного службовця належать:1) премія за результатами щорічного оцінювання службової діяльності;2) місячна або квартальна премія відповідно до особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу;3) місячна або квартальна премія за належне виконання умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100).

Відповідно до пункту 2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

З врахуванням вищевказаних положень, перебування позивача на лікарняних, судом враховується довідка ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області від 19.04.2022 року вих.09/1215-22 без врахування грошової допомоги , отриманої у травні 2021 року , на підставі якої середньомісячний заробіток за два місяці, які передували звільненню склав 38290,70 грн, а середньоденна заробітна плата становить 2015,30 грн. В ході розгляду справи встановлено, що з дня фактичного звільнення 10.03.2022 року по день ухвалення рішення у справі тривалість вимушеного прогулу позивача склала 141 робочих дні, і відповідно розмір середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу складає 284 156 грн. (141 робочих днів х 2015,30 грн.).

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить частково задовольнити.

Згідно з пунктами 2, 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць, поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

За таких обставин суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині поновлення на посаді та стягнення середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись статтями 6, 9, 72-76, 242 -246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Головне управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів № 409-к від 19.07.2021 року "Про звільнення ОСОБА_1 "

Визнати протиправним та скасувати Наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів № 122-к від 19.03.2022 року "Про звільнення ОСОБА_1 "

Поновити ОСОБА_1 ( реєстраційний номер НОМЕР_2 ) АДРЕСА_1 на посаді начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області .

Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області ( ) вул. Минайська,39а на користь ОСОБА_1 ( реєстраційний номер НОМЕР_2 ) АДРЕСА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10 березня 2022 року по 22 вересня 2022 року в розмірі 284156 ( двісті вісімдесят чотири тисячі сто пятдесят шість тисяч ) гривень.

Стягнути з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів ( м. Київ, вул. Б.Грінченка,1) на користь ОСОБА_1 ( реєстраційний номер НОМЕР_2 ) АДРЕСА_1 моральну шкоду в розмірі 20 000 ( двадцять тисяч) гривень.

Рішення суду в частині поновлення на посаді підлягає негайному виконанню.

Рішення суду в частині стягнення заробітку у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 38290, 70 ( тридцять вісім тисяч двісті девяносто) гривень 70 копійок підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЗ.Б.Плеханова

Повний текст рішення виготовлено та підписано 29 вересня 2022 року.