Справа № 640/9512/21
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9512/21 Суддя (судді) першої інстанції: Донець В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Єгорової Н.М.,

суддів - Федотова І.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яким просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зволікання у виплаті йому нарахованої суми пенсії на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2020 року у справі №640/8624/20 за період з 01 січня 2020 року по 30 листопада 2020 року в розмірі 181 285,64 грн.;

- зобов`язати відповідача виплатити протягом місяця нараховану суму пенсії на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 серпня 2020 року у справі №640/8624/20 за період з 01 січня 2020 року по 30 листопада 2020 року в розмірі 181 285,64 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2022 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не повно з`ясовано ключові обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи в частині визначення предмету спірних правовідносин.

Додатково зазначив, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2020 року по справі №640/8624/20 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2020 року без обмеження її максимального розміру з урахуванням раніше сплачених сум, проте кошти нараховані на виконання рішення суду за період з 01 січня 2020 року по 30 листопада 2020 року в розмірі 181 285,64 грн. не виплачені відповідачем.

Апелянт звернув увагу, що під час розгляду справи №640/8624/20 судом не розглядалось питання виплати заборгованості по пенсії позивача після здійснення перерахунку, а виплата заборгованості не була предметом спору в зазначеній справі.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - скасувати, закривши провадження у справі, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2020 року у справі №640/8624/20 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати позивачу пенсії в обмеженому розмірі та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01 січня 2020 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

26 жовтня 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання інформації щодо виконання судового рішення у справі №640/8624/20.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 26 жовтня 2020 року повідомило про те, що проведення перерахунку пенсії позивача за вислугу років, розмір пенсії з 01 січня 2020 року згідно рішення суду нараховано без обмеження граничного розміру в сумі 33 178,04 грн. В результаті виконання рішення було нараховано борг, який підлягає виплаті в межах бюджетних асигнувань.

11 лютого 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про надання інформації щодо виплати боргу, який утворився внаслідок перерахунку йог пенсії на виконання рішення суду у справі №640/8624/20.

Листом від 17 березня 2021 року №6321-4527/02/8-2600/21 відповідач повідомив позивача, що в листопаді 2020 року ним було здійснено перерахунок пенсії позивача за вислугу років, як працівнику льотного складу відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", з 01 січня 2020 року без обмеження її максимального розміру та дана виплата у новому розмірі здійснюється з грудня 2020 року. Кошти згідно рішення суду за період з 01 січня 2020 року по 30 листопада 2020 року в розмірі 181 282,64 грн нараховані. Рішення суду обліковується у Реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою за №74329, як таке, що надійшло до боржника 01 вересня 2020 року. Фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України передбачено у складі бюджетної програми КПКВК 2506080. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат на підставі рішення суду буде визначено в бюджеті на 2021 рік, а тому погашення заборгованості, обчисленої на виконання судових рішень, буде здійснено в порядку черговості в межах відповідних бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду країни в м. Києві щодо невиплати перерахованої на виконання судового рішення, суми пенсії у розмірі 181 285,64 грн., позивач звернувся з позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем невірно обраний спосіб захисту порушеного права у зв`язку з невиконанням відповідачем рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2020 року у справі №640/8624/20.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Положеннями ст. 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Крім того, приписами ч. 1 ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

У постанові від 29 липня 2021 року у справі № 460/350/19 Верховний Суд підкреслив, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Таким чином, не можливо зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Як було встановлено судом першої інстанції, за своєю суттю цей спір виник у зв`язку з протиправним невиконанням відповідачем, на думку позивача, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2020 року у справі №640/8624/20, що виявилося у не виплаті позивачеві заборгованості у розмірі 181 285,64 грн. за період з 01 січня 2020 року по 30 листопада 2020 року у зв`язку зі здійсненням перерахунку пенсії.

Отже, той факт, що позивач вважає протиправними дії відповідача щодо виплати перерахованої пенсії, не свідчить про те, що між цими сторонами виник новий спір.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд позбавлений можливості зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна за змістом правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а, від 06 лютого 2019 року у справі № 816/2016/17, а також постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 460/350/19, від 11 лютого 2021 року у справі № 420/5234/19, від 26 травня 2022 року у справі №520/11343/18.

Як вже було зазначено вище, із змісту предмету спору у даній справі вбачається, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2020 року у справі №640/8624/20, яким визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати ОСОБА_1 пенсії в обмеженому розмірі та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2020 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Отже, хоча ОСОБА_1 у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій щодо виплати нарахованої пенсії на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2020 року у справі №640/8624/20, проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення, що в силу вже згаданих приписів ст. ст. 382, 383 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відтак, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Таким чином, на переконання судової колегії, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються, що, у свою чергу, унеможливлює здійснення по суті перегляду в апеляційному порядку оскаржуваного судового рішення із наданням оцінки доводам апеляційної скарги щодо суті спірних правовідносин.

Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою. Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у межах цієї справи позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зволікання у виплаті позивачу нарахованої суми пенсії на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2020 року у справі №640/8624/20 за період з 01 січня 2020 року по 30 листопада 2020 року в розмірі 181 285,64 грн. та зобов`язання відповідача виплатити протягом місяця нараховану суму пенсії на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2020 року у справі №640/8624/20 за період з 01 січня 2020 року по 30 листопада 2020 року в розмірі 181 285,64 грн. не можуть бути предметом розгляду, оскільки вони є похідними від основної вимоги про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати ОСОБА_1 пенсії в обмеженому розмірі та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2020 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум, яка була вирішена судом у справі №640/8624/20 та перейшла до стадії виконання судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України провадження в справі закривається, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого спору і між тими самим сторонами, то наявні підстави для закриття провадження у справі згідно п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, що помилково було залишено поза увагою суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що строк, передбачений ч. 4 ст. 383 КАС України, за наявності причин, які можуть бути визнані судом у справі №640/8624/20 поважними, підлягає поновленню.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 238, 242-244, 250, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2022 року - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді І.В. Федотов

Є.В. Чаку