Справа № 340/3538/22
Суддя: В.В. Науменко
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/3538/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Науменка В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, 25009, )

до відповідача-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа. Соборна, б.3, м. Слов`янськ, 84122, )

про визнання неправомірними дії, та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через уповноваженого представника, звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

1) Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови проведенні перерахунку пенсії;

2) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати період роботи 02.12.1991 року по 15.03.1995 року до страхового стажу, який дає право на пенсію та з 21.04.2022 року та провести перерахунок пенсії.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач протиправно не зарахував до трудового стажу період роботи 02.12.1991 року по 15.03.1995 року в ПАТ "Науково-промисловому торговому сервісному центрі "Орбіта", запис про який міститься в трудовій книжці, та відмовив у проведенні перерахунку пенсії, чим порушив права позивача, що й стало підставою для звернення до суду.

Суддя ухвалою від 08.07.2022 року залишив без руху позовну заяву та встановив строк для сплати судового збору. Позивач на виконання ухвали надав суду уточнену позовну заяву.

Ухвалою від 29.08.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, сторонам встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій (а.с.53). У зв`язку з відсутністю фінансування суду на закупівлю поштових марок відправка поштової кореспонденції не здійснюється. Ухвалу про відкриття провадження направлено сторонам на офіційні електронні адреси, відповідачам крім того доставлено в особисті електронні кабінети системи "Електронний суд".

Від відповідача-1 14.09.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що позивач 21.04.2022 року звернувся із заявою №1420 про перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та вимогою про зарахування до загального стажу періоду роботи з 02.12.1991 по 15.03.1995. Заява позивача була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, за результатами розгляду винесено рішення від 22.04.2022 року №21 про відмову проведенні перерахунку пенсії, мотивоване тим, що в трудовій книжці запис про спірний період стажу завірено печаткою, відтиск якої неможливо прочитати (а.с. 59-60).

Відповідачем-2 16.09.2022 року надіслано на електронну адресу суду відзив на позов, за змістом якого, ГУ ПФУ в Донецькій області вважає спірне рішення від 22.04.2022 року №21 правомірним та таким, що винесено з дотриманням законодавства при виконанні владних повноважень. Зазначив, що в розрахунок страхового стажу не враховано періоди роботи з 02.12.1991 року по 15.03.1995 року, оскільки записи в трудовій книжці здійснені із порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року №162, а саме, запис про період роботи містить відтиск печатки, який неможливо прочитати (а.с. 61-68).

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що він виник у зв`язку з незарахуванням до страхового стажу окремого періоду роботи позивача при розгляді питання про перерахунок йому пенсії за віком.

Відповідно до копії довідки РНОКПП що міститься в матеріалах справи (а.с.50), 09.12.2021 року позивачеві виповнилось 60 років, з 10.12.2021 року він набув права на призначення пенсії за віком.

З матеріалів справи вбачається, що під час призначення ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідачем було пораховано стаж станом на 31.01.2022 року та нараховано пенсію виходячи із наявного страхового стажу 37 років 1 місяць 28 днів.

Позивач 21.04.2022 звернувся із заявою №1420 про перерахунок пенсії та вимогою про зарахування до загального стажу періоду роботи з 02.12.1991 по 15.03.1995, така заява була розглянута за принципом екстериторіальності головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, за результатами розгляду винесено рішення №21 від 22.04.2022 про відмову в перерахунку пенсії.

Підставами відмови у зарахуванні спірного періоду роботи та перерахунку пенсії зазначено те, що запис в трудовій книжці про стаж роботи позивача з 02.12.1991 року по 15.03.1995 року в ПАТ "Науково-промисловому торговому сервісному центрі "Орбіта" містить відтиск печатки низької якості, яку не можливо прочитати.

Суд не погоджується з такими доводами відповідачів з наступних підстав.

За приписами статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права, свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав, свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України "Про "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі по тексту Закон №1058-IV).

Згідно статті 62 Закону № 1058-IV, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» № 637 від 12 серпня 1993 року (далі по тексту - Порядок №637), яким також визначено основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

Судом досліджено копію трудової книжки позивача, та встановлено, що у трудовій книжці № НОМЕР_2 , виданій на ім`я ОСОБА_1 , на аркушах №№8-9 та 10-11 (а.с.17) зроблено запис про період роботи в ПАТ "Науково-промисловому торговому сервісному центрі "Орбіта" з 02.12.1991 року по 15.03.1995 року. Вказаний запис містить всі необхідні атрибути, що відповідають вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях затвердженої постановою держпраці від 20.06.1974 №162 (далі по тексту - Інструкція №162), якою керувався роботодавець при веденні трудових книжок у період. Запис про звільнення засвідчений печаткою підприємства. Проте відтиск печатки читається частково із-за низької якості.

Суд звертає увагу що у спірному рішенні від 22.04.2022 року №21 (а.с.9) причиною відмови у зарахуванні вказаного вище періоду роботи та проведення перерахунку пенсії у зв`язку зі збільшенням стажу, було саме якість відтиску печатки. Стосовно самого запису про період роботи з 02.12.1991 року по 15.03.1995 року та дати, з якої звільнено позивача, нарікань у відповідачів не було.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю Української РСР, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітника чи службовця. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців, які працюють на підприємстві, в установі, організації понад п`ять днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Записи про причини звільнення в трудовій книжці мають робитися у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

Порядок ведення трудових книжок на час спірних правовідносин був врегульований Інструкцією №162.

Згідно з пунктом 2.3 Інструкції №162 всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи впиняються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.

Пунктами 2.5 2.9 Інструкції №162 передбачено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та інші виправлення проводяться адміністрацією того підприємства, де був внесений відповідний запис. Адміністрація на новому місці роботи зобов`язана надати працівнику у цьому необхідну допомогу.

У разі необхідності адміністрація підприємства видає робітникам і службовцям на їх прохання завірені виписки відомостей про роботу з трудових книжок.

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідовано, виправлення вносяться правонаступником, а при його відсутності вищестоящою організацією, якій було підпорядковане ліквідоване підприємство.

Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін. повинні повністю відповідати оригіналу наказу чи розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або їх невідповідності фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу проводиться на підставі інших документів, які підтверджують виконання робіт, не вказаних у трудовій книжці. Показання свідків не можуть слугувати підставою для виправлення внесених раніше записів.

Зазначене виключає можливість задоволення судом заяви позивача про виклик та допит свідків таких правовідносин.

Відповідно до пункту 18 постанови Ради Міністрів СРСР від 06.09.1973 року №656 «Про трудові книжки працівників та службовців», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Верховний Суд у постановах від 28.02.2018 року у справі №428/7863/17, від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року у справі №423/1881/17, від 29.03.2019 року у справі №548/2056/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Доказів того, що запис про період роботи з 02.12.1991 року по 15.03.1995 року є неправильним чи неточними, відповідачами суду не надано.

Відтак, надана позивачем трудова книжка є достатньою підставою для підтвердження стажу роботи щодо призначення (перерахунку) пенсії, та не потребує підтвердження додатковими документами, а незарахування спірного періоду до трудового стажу позивача лише на підставі неякісного відтиску печатки, є протиправним.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, трудовий стаж позивача за період 02.12.1991 року по 15.03.1995 року мав бути врахований під час розгляду заяви про перерахунок пенсії.

Відповідно до частин 1, 2 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно з частиною 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Наведене свідчить, що адміністративний суд не обмежений у виборі способів захисту прав та інтересів особи, порушених суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення та фактичним обставинам справи.

За правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.04.2018 року у справі №П/9901/137/18 (№800/426/17), під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Суд прийшов до висновку, що у спірних правовідносинах відповідач-2 допустив протиправну бездіяльність, оскільки, розглядаючи заяву позивача від 21.04.2022, всупереч вимог закону не прийняв рішення про перерахунок пенсії.

Тож право позивача, порушене протиправною бездіяльністю відповідача, має бути відновлено шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії та зарахувати до загального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, спірного періоду з 02.12.1991 року по 15.03.1995 року, прийнявши відповідне рішення.

За таких обставин, оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн. (а.с.29).

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №21 від 22.04.2022 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком та зарахування до загального трудового стажу періоду роботи з 02.12.1991 року по 15.03.1995.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу період роботи з 02.12.1991 по 15.03.1995 у ПАТ "Науково-промисловому торговому сервісному центрі "Орбіта" та перерахувати призначену пенсію за віком з дати звернення, з урахуванням висновків суду у цій справі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у сумі 496,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у сумі 496,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. Науменко