Справа № 200/1651/22
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року Справа№200/1651/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Крилової М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Керівника Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області Аржавітіної Нелі Вікторівни про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дії, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2022 року до Донецького окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшов позов адвоката Меламеда Вадима Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Керівника Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області Аржавітіної Нелі Вікторівни про:

- визнання протиправними та скасування рішення №11 від 09.08.2021 року та від 10.09.2021 року про перерахунок пенсії;

- визнання дії стосовно здійснення розрахунку суми поточної пенсії у розмірі визначеному не на дату нарахування та виплати поновленої пенсії (10.09.2021 року) та здійснення розрахунку суми боргу за період з 07.10.2009 року по 10.09.2021 року без обов`язкового врахування автоматичного перерахунку на момент її виплати та без нарахування автоматичного перерахунку на момент її виплати та без нарахування компенсації втрати частини доходів на щомісячну пенсію, за період з 07.10.2009 року по 10.09.2021 року;

- визнання протиправною бездіяльність стосовно не здійснення ним розрахунку суми поточної пенсії на 10.09.2021 року з урахуванням її автоматичного перерахунку на момент виплати та не здійснення ним розрахунку суми боргу з 07.10.2009 року по 10.09.2021 року з урахуванням автоматичного перерахунку на дату нарахування до виплати 10.09.2021 року та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів на щомісячну пенсію, за період 07.10.2009 року по 10.09.2021 року, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язання здійснити розрахунок пенсії за період з 07.10.2009 року по 10.09.2021 року з урахуванням автоматичного перерахунку на момент нарахування її до виплати, а саме на 10.09.2021 року та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів на щомісячну пенсію, за період з 07.10.2009 року по 10.09.2021 року;

- зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України №1058-VI виплатити протягом 10 днів суму пенсії за період з 07.10.2009 року по 10.09.2021 року з урахуванням автоматичного перерахунку на момент нарахування її до виплати, а саме на 10.09.2021 року з компенсацією втрати частини доходів, за винятком сплачених сум;

- стягнути кошти у сумі 100000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної дискримінаційними протиправними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких здійснює розрахунки пенсії за період з 07.10.2009 року по 10.09.2021 року у спосіб не передбачений у Законі України №1058-VI.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач 14.07.2021 року звернувся до Відповідача листом з вимогою про добровільне виконання Рішення від 11.05.2021 року по справі № 200/3688/21. 17.08.2021 Позивачка виявила в електроному кабінеті ПФУ, рішення №11 від 09.08.2021 про перерахунок її пенсії, у якому було зазначено, що сума щомісячних пенсійних виплат Позивачки змінюється поступово за період з 07.10.2009 по 09.08.2021 року, з суми 544,00 гривень на 07.10.2009 до суммі 2900,00 на момент розрахунку, а саме на 09.08.2021. 20.09.2021 року Позивачем було отримано повідомлення Відповідача №13175- 12297/М-15/8-0500/21 від 17.09.2021 року. До повідомлення від 17.09.2021 року, відповідачем були додана копія рішення № 11 від 10.09.2021 про перерахунки пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 року по 10.09.2021 року, відповідно до якого Відповідач нарахував суму пенсії в розмірі 46,00 гривен за кожний месяц периоду з 07.10.2021 - по 10.09.2021 та розрахунок стажу. З рішень Відповідача від 09.08.21 та 10.09.2021 року Позивачці стало відомо, що Відповідач, замість нарахування пенсії на дату поновлення її виплати, протиправно нарахував до виплати пенсію Позивачці у розмірі, не відповідно до положень Закону №1058-IV. Позивач не погоджується з рішенням щодо розрахунку розміру пенсії позивача № 11 від 10.09.2021 року, вважає його незаконним і дискримінаційним.

Відповідач позов не визнав, 02 серпня 2022 року подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. В обґрунтування зазначив, що Управлінням, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.05.2021 №.200/3688/21 та ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2021 № 200/3688/21, гр.. ОСОБА_1 проведено нарахування та розпочато виплату пенсії, про що Позивачу було повідомлено листом від 09.08.2021 0500-1802-8/49468. Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, і не передбачає проведення індексації пенсій особам, що постійно проживають за межами України . Враховуючи, що заявлені позивачем вимоги про зобов`язання відповідача виплачувати пенсію за віком позивачу вже були предметом судового розгляду, слід зробити висновок про відсутність законних підстав для перегляду вказаних вимог. При цьому твердження позивача про нарахування Управлінням пенсії у меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством є безпідставними, оскільки базуються на власному припущенні та суб`єктивному тлумаченні вимог чинного законодавства, та спростовуються вищевикладеним.

09 серпня 2022 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив зі змісту якого останній просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та навів доводи, аналогічні доводам в позовній заяві.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із поданням позову без дотримання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 30 травня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано копії та докази.

Ухвалою суду від 30 червня 2022 року замінено відповідача у справі з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3; ).

Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Враховуючи викладене в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року N 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м.Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2022 року прийнято наказ №14/І-г. Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи. Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , 16.06.1993 отримала пенсійне посвідчення про призначення їй пенсії за віком довічно з 01.06.1993. Позивач має посвідчення особи, видане їй в Ізраїлі 22.06.2000.

Рішенням суду від 07.09.2020 у справі № 200/4472/20-а, яке набрало законної сили, встановлено наступне.

05.06.2000 року позивач виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де була взята на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль. Починаючи з 2001 року позивач пенсію в Україні не отримує.

Рішенням суду від 07.09.2020 у справі № 200/4472/20-а визнано протиправною відмову Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у поновленні пенсії позивачу, викладену в листах від 25.02.2020 року та 24.03.2020 року та зобов`язано управління повторно розглянути питання про поновлення виплати їй пенсії з 07.10.2009 на вказаний нею банківський рахунок відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду.

На виконання рішення суду у справі № 200/4472/20-а відповідач повторно розглянув питання поновлення позивачу виплати пенсії з 07.10.2009, за наслідком чого прийняв рішення від 04.01.2021 про відмову у поновленні виплати пенсії. Підставою відмови відповідач визначив: 1) відсутність повноважень на поновлення позивачу пенсії та зазначив, що постановою управління Пенсійного фонду України № 9-1 від 12.05.2015 Про здійснення повноважень з обслуговування страхувальників на відповідача покладено виконання обов`язків Управління ПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька, де перебувала на обліку позивача, в частині обслуговування страхувальників; 2) ненадання позивачем довідки про місце проживання позивача на території України, 3) відсутність інформації про позивача в базі отримувачів пенсії.

Не погодившись з рішенням від 04.01.2021 року позивач знову звернувся до Донецького окружного адміністративного суду за захистом своїх прав.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року позов задоволено частково, вирішено:

Скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 04.01.2021 про відмову ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 з компенсацією втрати частини доходів.

14.07.2021 року позивач ,через свого представника, звернулась до Покровського ОПФУ Донецької області із листом з вимогою про добровільне виконання Рішення від 11.05.2021 року по справі №200/3688/21.

Рішенням відповідача від 09.08.2021 року №11 перераховано пенсію та зазначено, що сума щомісячних пенсійних виплат позивача змінюється поступово за період з 07.10.2009 по 09.08.2021 року, з суми 544,00 гривень на 07.10.2009 до суммі 2900,00 на момент розрахунку, а саме на 09.08.2021.

Листом відповідача від 17.09.2021 року №13175- 12297/М-15/8-0500/21 позивачу було направлено рішення № 11 від 10.09.2021 року про перерахунки пенсії ОСОБА_1 .

Рішенням відповідача від 10.09.2021 року № 11 перераховано пенсію позивачу за період з 07.10.2009 року відповідно до якого відповідач нарахував суму пенсії в розмірі 46,00 грн. у період з 07.10.2009 року по 01.01.2020 року, 546,00 грн. у період щ 01.04.2020 року та довічно.

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

З матеріалів справи не вбачається, що Рішення № 11 від 10.09.2021 року про перерахунок пенсії прийнято саме Керівником Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області ОСОБА_2 та що саме останньою здійснено розрахунок суми поточної пенсії позивача та суми боргу за період 07.10.2009-10.09.2021.

Звідси, позовні вимоги до Керівника Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області ОСОБА_2 суд вважає не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

У межах адміністративної справи №200/3688/21 було вирішено лише питання щодо поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії за віком з 07.10.2009 та не вирішувались питання щодо розрахунків пенсійних виплат.

Стаття 25 Конституції України гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ст. 33 Конституції України).

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на пенсію в Україні є конституційним правом громадянина України.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення ст. 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV від 09.07.2003) згідно з пунктом 2 частини 1 статті 49 якого виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 51 Закону, під час перебування пенсіонера за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Зауважуємо, що договір між Україною та Ізраїлем в галузі пенсійного забезпечення не укладено.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону №1058-IV від 09.07.2003, загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами, зокрема, рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закон №1058-IV від 09.07.2003 передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим законом та досягли встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у ст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Як зазначено у ст.1 цього Закону, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Згідно із абз. 8 ч.2 ст.5 Закону №1058-IV від 09.07.2003, виключно цим Законом визначаються мінімальний розмір пенсії за віком.

За приписами ч.1 ст.28 Закону №1058-IV від 09.07.2003, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Отже, з дня поновлення виплати пенсії (на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.05.2021 у справі №200/3688/21 - 07.10.2009) позивачка користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно вимог Закону України № 1058-IV, будь-яких обмежень її прав, як пенсіонера, якій призначено виплату пенсії за рішенням суду наведеним Законом не встановлено.

Позаяк, Законами України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік передбачається зростання мінімальної заробітної плати, у зв`язку з чим, пенсійний орган в автоматичному режимі перераховує мінімальний розмір пенсійних виплат для непрацюючих пенсіонерів, які досягли віку 65 років та мають страховий стаж не менше 30 років для жінок та 35 років для чоловіків, а тому, посилання відповідача на відсутність у рішенні суду про зобов`язання щодо проведення перерахунку пенсії у разі збільшення розмірів мінімальної пенсії позивачу є безпідставними.

Таким чином, з системного аналізу норм права можна дійти висновку, що перерахунок пенсій здійснюватиметься автоматизованим способом за матеріалами пенсійних справ, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, виконання вимог закону, в тому числі, щодо проведення підвищення та перерахунку пенсій є обов`язком відповідача.

На підставі наведеного у сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем допущені протиправні діяння щодо невиплати позивачці пенсії за віком, у законодавчо встановлених розмірах, з урахуванням збільшення розмірів мінімальної пенсії за віком.

Твердження відповідача, наведене у відзиві про те, що будь-які зобов`язання щодо проведення перерахунків пенсійної виплати на органами Пенсійного фонду судом згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.05.2019 року у справі №200/3688/21 не покладалося, є необґрунтованими і такими, що суперечать Конституції України та Закону №1058-IV від 09.07.2003, так як відповідач зобов`язаний проводити автоматичні перерахунки пенсії.

Отже, суд наголошує на неприпустимість тверджень суб`єкта владних повноважень про не зазначення у рішенні суду про поновлення пенсії зобов`язання пенсійного органу провести перерахунок пенсії у разі збільшення розміру мінімальної пенсії, оскільки незалежно від того, на яких умовах призначена пенсія особі, остання має гарантоване державою законне право і сподівання на збільшення розміру мінімальної пенсії за віком, у разі збільшення розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у справі Сук проти України від 10.03.2011, поняття майно в першій частині статті 1 Протоколу першого має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Певні інші права та інтереси, що складають активи, наприклад, борги, можуть також вважатися майновими правами і, відповідно, майном у розумінні цього положення. Держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

Відтак, право на пенсію включається в поняття майно в розумінні статті 1 Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод . А тому, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат, в даному випадку збільшення розміру мінімальної пенсії за віком, у разі збільшення розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, в рамках національної системи соціального забезпечення, та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

На підставі зазначеного, суд погоджується з твердженнями представника позивача про те, що позивачка отримала право на поновлення пенсії за віком, і відповідач зобов`язаний це право реалізовувати шляхом проведення послідуючих перерахунків, незалежно від того, призначена пенсія добровільно чи за рішенням суду.

Разом з тим, пенсія повинна бути нарахована та виплачена в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Відтак, заявлена позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення від 10.09.2021 року №11 року про перерахунок пенсії, є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Водночас доводи сторони позивача, що здійснення перерахунку пенсії позивачки за минулий час з 07.10.2009 року по 10.09.2021 року повинно бути здійснене у розмірі станом на дату нарахування її до виплати 10.09.2021 року, є безпідставними в силу вимог ст.28 Закону №1058-IV від 09.07.2003, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Враховуючи вищевказане позовні вимоги щодо визнання дій відповідача стосовно здійснення розрахунку суми поновленої пенсії позивачці у розмірі визначеному не на дату нарахування до виплати поновленої пенсії 10.09.2021 року - не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе визнати протиправними дії відповідача стосовно здійснення ним розрахунку суми поточної пенсії позивачці у розмірі визначеному на дату припинення її виплати (07.10.2009) та здійснення розрахунку суми боргу за період з 07.10.2009 року 10.09.2021 року без обов`язкового врахування автоматичного перерахунку; визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно не здійснення ним розрахунку суми поточної пенсії з 07.10.2009 10.09.2021 року, з урахуванням її автоматичного перерахунку, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на відповідний рік та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачки за період з 07.10.2009 10.09.2021 року, з урахуванням автоматичного перерахунку в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на відповідний рік, з урахуванням виплачених сум.

Крім того, вимога позивачки щодо перерахунку виплати компенсації втрати частини доходів також підлягає задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з ч.1 ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як зазначено у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як зазначено у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. (…) Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч.4 ст.23 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Позивач у позовній заяві документально не довела завдання їй моральної шкоди відповідачем.

Таким чином, суд прийшов до висновку про недоведеність позивачем своїх позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди у сумі 100000 грн. 00 коп.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що на користь позивача мають бути стягнуті за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в сумі 992 грн. 40 коп.

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Керівника Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області Аржавітіної Нелі Вікторівни про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дії, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.09.2021 року №11 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо здійснення розрахунку суми пенсії ОСОБА_1 у розмірі визначеному на дату припинення її виплати та здійснення розрахунку суми боргу за період з 07.10.2009 року 10.09.2021 року, без обов`язкового врахування автоматичних перерахунків.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області стосовно нездійснення розрахунку суми пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 року - 10.09.2021 року, з урахуванням автоматичних перерахунків, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на відповідний рік.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3; ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 07.10.2009 року - 10.09.2021 року, з урахуванням автоматичних перерахунків, в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на відповідний рік, з компенсацією втрати частини доходів, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3; ) сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя М.М. Крилова