Справа № 240/12425/21
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати фіксованої суми індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018 та визначення для обчислення місяця підвищення (базового місяця) липень 2015 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити фіксовану суму індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018 із встановленням для обчислення місяця підвищення (базового місяця) січень 2008 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити поточну суму індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018 із встановленням для обчислення місяця підвищення (базового місяця) січень 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум (6089,87 грн).
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.06.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати фіксованої суми індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018 та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити фіксовану суму індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018.
Частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 2005 року до 27.09.2019.
Відповідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 27.09.2019 №235 був звільнений з військової служби.
У зв`язку із невиплатою під час проходження служби індексації грошового забезпечення, позивач оскаржив таку бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 до суду.
Вказане рішення суду набрало законної сили 27.07.2020.
11.09.2020 позивач отримав на свій рахунок індексацію грошового забезпечення в сумі 6089,87 грн, що підтверджується довідкою АТ «КБ Приватбанк» (а.с.10).
На звернення позивача, Військова частина НОМЕР_1 надіслала відповідь у вигляді довідки від 07.06.2021 №4244 (а.с.9), де зазначено, що термін «фіксована індексація» з грудня 2015 року зник з Порядку №1078 від 17.07.2003, таким чином, на думку позивача, Військова частина НОМЕР_1 підтверджує, що не в повному обсязі виконала рішення суду, а саме нарахувала та виплатила поточну індексацію грошового забезпечення, а фіксовану суму індексації не нарахувала та не виплатила.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку вимогам позивача, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 2 Закону України від 03.07.1991 №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон №1282-XII) передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Отже, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно з пунктом 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078), у редакції Постанови №1013 від 09.12.2015, яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Отже, починаючи з 01.12.2015 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, у тому числі військовослужбовець.
Поряд із цим, суд зазначає, що відповідні зміни до Порядку №1078 були внесені постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова №1013).
Пунктом 1 вказаної Постанови №1013 передбачено підвищення з 01.12.2015 посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та деяких інших працівників.
При цьому, підвищення окладів не стосувалось військовослужбовців. Тобто, Постановою №1013 були підвищені оклади майже в усіх галузях бюджетної сфери (за винятком працівників 1-3-го тарифних розрядів за ЄТС), окрім окладів у складі грошового забезпечення військовослужбовців.
Отже, з прийняттям Постанови №1013, якою було змінено порядок проведення індексації, тобто, з 01.12.2015 посадові оклади військовослужбовців не змінилися.
Серед іншого, згідно з пунктом 3 Постанови від 09.12.2015 №1013 Кабінетом Міністрів України постановлено: Міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року. Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
В свою чергу, як вже зазначалось судом, згідно з пунктом 5 Порядку №1078 в редакції вказаної Постанови №1013 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Вказане рішення суду набрало законної сили 27.07.2020.
11.09.2020 позивач отримав на свій рахунок індексацію грошового забезпечення в сумі 6089,87 грн, що не заперечується учасниками справи.
Таким чином, стосовно здійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення із встановленням базового місяця - липень 2015 року Військова частина НОМЕР_1 вчинила згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.02.2020, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.
У разі незгоди із невиконанням рішення суду в частині невиплати індексації у фіксованому розмірі (755,99 грн) позивач має право звернутись до виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
За таких підстав, з урахуванням наявних у справі доказів суд дійшов до висновку, що доводи позивача щодо необхідності нарахувати індексацію його грошового забезпечення за період з січня 2016 року до лютого 2018 року, застосовуючи місяць обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації (базовий місяць) - січень 2008 року, є безпідставними.
Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Зважаючи на обставини цієї справи, докази подані сторонами, обґрунтованість доводів сторін, суд вважає, що відповідач діяв правомірно.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.
Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, суд не вважає за необхідне встановлювати судовий контроль за виконання рішення суду згідно вимог статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,
Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гурін