Справа № 824/891/16-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/891/16-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Григораш В.О.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

27 вересня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,

представника позивача: Лютікової Н.О.,

представника відповідача: Олара В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом Підприємства з іноземними інвестиціями Товариство з обмеженою відповідальністю торгова промислова компанія "Грін Рей" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2016 року Підприємство з іноземними інвестиціями Товариство з обмеженою відповідальністю торгова промислова компанія "Грін Рей" звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року позов задоволено, а саме:

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 27.10.2016 щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 1096480,00 грн та нарахування пені на суму заниженого податкового зобов`язання в сумі 191129,00 грн.;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 27.10.2016 в частині збільшення суми зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1218310,00 грн, застосування штрафної санкції у сумі 609155,00 грн та нарахування пені на суму заниженого податкового зобов`язання на суму 541580,05 грн.;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області на користь Підприємства з іноземними інвестиціями Товариство з обмеженою відповідальністю торгова промислова компанія "Грін Рей" судовий збір в сумі 54850,00 грн, сплачений відповідно до платіжного доручення №4241 від 03.11.2016.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Відповідач зазначив, перевіркою ТОВ ТПК "Грін Рей" встановлено, що товариством включено до складу податкового кредиту за період з 01.01.2015 по 30.11.2015 взаємовідносини з ТОВ "Буковинська АПК" щодо придбання м`яса яловичого на загальну суму 7309854,53 грн, в т.ч. ПДВ 1218310,79 грн.

Відповідно до тексту договору купівлі-продажу №150714 від 17.07.2014 укладеного між ТОВ "Буковинська АПК" та позивачем (покупець) даний правочин укладений у м. Хотині 15 липня 2014 року, предметом якої є поставка та передання у власність продавцем покупцю Продукції та відповідне зобов`язання продавця прийняти дану продукцію в кількості та по цінам згідно виписаних продавцем видаткових накладних, оплатити її вартість на умовах цього Договору. Згідно п. 1.2 Договору, найменування продукції - м`ясо яловиче. Договорі підписаний директором ТОВ "Буковинська АПК" Іванніковою О.М. та директором ТОВ ТПК "Грін Рей" Грицуником А.П.

Придбання підприємством протягом січня-листопада 2015 року м`яса яловичого 1 категорії від ТОВ "Буковинська АПК", відповідно до укладеного Договору, оформлено видатковими накладними. Проте, у всіх видаткових накладних не зазначено посади та прізвища посадової особи, що підписувалась у них з метою отримання товару від ТОВ "Буковинська АПК", що не дає змоги ідентифікувати відповідальну особу. Крім того, у видаткових накладних відсутні дати та номер довіреностей за якими відповідальні особи позивача мали б право приймати м`ясо яловиче. Більше того, до перевірки взагалі не надавався журнал довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, чим порушено п.2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, що затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2005 №88.

Порушенням, на думку відповідача, є й відсутність обов`язкових реквізитів у видаткових накладних (прізвища осіб відповідальних за здійснення господарської операції), як це вимагається п. 2.4. вказаного вище Положення. Тобто, такі первинні документи не мають юридичної сили та доказовості.

Також доказом нездійснення передбаченої Договором господарської операції, відповідач вважає підтвердження формального, штучного складання подорожніх листів, які нібито мали б засвідчувати перевезення товару, оскільки під час перевірки відібрано пояснення у водія (прізвище якого зазначено у всіх подорожніх листах), в яких він пояснює, то в другій половині травня і до кінця 2015 року та весь 2016 рік із м. Хотин до м. Новоселиця від ТОВ "Буковинська АПК" м`ясо не провозив. При здійсненні вантажних перевезень шляхові листи йому не видавались, а їх оформляла бухгалтерія для списання ПММ. Автомобіль Мерседес № НОМЕР_1 не обладнаний холодильним-морозильним обладнанням. Тобто, зафіксований факт відсутності перевезення товару, вказаного у Договорі, що вже само по собі вказує на лише документування господарської операції на папері та не здійснення її насправді. Водій ОСОБА_1 , зазначений у всіх без винятку подорожніх листах, спростував перевезення ним у даному періоді м`яса від фірми-контрагента до позивача.

Отже, спростуванням водієм перевезення товару в даний період свідчить про те, що надані в ході перевірки шляхові листи оформлено формально, що, в свою чергу, свідчить про відсутність факту перевезення товару від ТОВ "Буковинська АПК" до ТОВ ТПК "Грін Рей".

Наступним аргументом податкового органу про нездійснення господарської операції, передбаченої Договором, є спростування походження м`яса яловичого у контрагента. Тобто, товару, який позивачем купувався у контрагента ТОВ "Буковинська АПК" взагалі не було, а отже і продаватися ТОВ ТПК "Грін Рей" він не міг.

В рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000209 від 24.11.2015, працівниками ОУ УЗЕ та СУ ГУ НП у Чернівецькій області допитано в якості свідків 130 фізичних осіб, якими спростовано здачу протягом 2015 року ВРХ на ТОВ "Буковинська АПК", спростовано отримання будь-яких коштів від товариства, документи про здачу (продаж) худоби (в живій вазі) особисто не підписували і нікого на це не уповноважували.

Згідно даних первинних документів ТОВ "Буковинська АПК" складено приймальні квитанції на допитаних 130 фізичних осіб, які не підтвердили факт реалізації ВРХ, на загальну суму 1856372,00 грн.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 15 осіб, які начебто здавали ВРХ в живій вазі на ТОВ "Буковинська АПК" на дату приймальних квитанцій померли, згідно довідок сільських (селищних) рад та даних звітів "Податкового розрахунку сум доходу нарахованого на користь платника податків і сум утриманого податку" (форма 1-ДФ), що унеможливлює здачу ними ВРХ та складання первинних документів. Загальна сума затрат згідно приймальних квитанцій виписаних на фізичних осіб, що померли склала 207194,00 грн.

Таким чином, перевіркою не підтверджено понесені затрати підприємством на загальну суму 2063566,00 грн, внаслідок складання приймальних квитанцій посадовими особами ТОВ "Буковинська АПК" на фізичних осіб, якими спростовано здачу ВРХ протягом 2015 року, та які померли на дату складання приймальних квитанцій.

Крім того, листом від 04.07.2016 №24-4-1/410 ГУ Держветслужби в Чернівецькій області проінформовано, що продукція тваринного походження для проведення лабораторних досліджень із ТОВ "Буковинська АПК" за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 не надходила. Відповідач зауважив, що переміщення юридичними та фізичними особами тварин, які не відповідають вимогам законодавства про ідентифікацію та реєстрацію тварин заборонено.

Таким чином відповідач вважає, що в ході проведення перевірки позивача встановлено, що операції по взаємовідносинах ТОВ ТПК "Грін Рей" з контрагентом ТОВ "Буковинська АПК" не мали реального товарного характеру, з чого випливає, що право на формування податкового кредиту відсутнє. У зв`язку з цим, відсутність (недоведеність) фактичного виконання операцій з контрагентами свідчить про юридичну дефектність складених за такими операціями первинних документів та податкових накладних.

Окрім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції порушено норми ст.44, 90, 196 КАС України, відмовивши у витребовувані матеріалів кримінальних проваджень відносно посадових осіб ТОВ "Буковинська АПК".

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції. Позивач зазначив, що на умовах договору купівлі-продажу №150714 від 15.07.2014 позивач придбав в ТОВ "Буковинська АПК" м`ясо яловичини охолоджене в кількості 142,2 т. Поставки продукції відбувалися протягом січня-грудня 2015 року. Кожна партія продукції поставлялась транспортом покупця зі складу постачальника, що підтверджується належним, чином оформленими видатковими накладними, подорожніми листами та податковими накладними.

Відповідно до вимог Закону України "Про ветеринарну медицину" кожна партія продукції тваринного походження при його прийманні на склад ТОВ ТПК "Грін Рей" проходить обов`язковий ветеринарно-санітарний контроль, який здійснюється офіційним лікарем ветеринарної медицини, який закріплений за позивачем, як об`єктом санітарно-ветеринарного контролю. Факт перевірки ветеринарним лікарем Новоселицького районного управління ветеринарної медицини кожної партії продукції тваринного походження, що надходила на адресу позивача від контрагента ТОВ "Буковинська АПК" відповідно ветеринарних свідоцтв, що їх супроводжували, доводиться копіями записів з журналу обліку прийому сировини.

Загальний обсяг реалізованої позивачем в 2015 році готової продукції власного виробництва, в тому числі, яловичини тушкованої вищого ґатунку, ж/б 525 г, виготовленої з м`яса яловичини, що отримано від ТОВ "Буковинська АПК" становить - 106995180 грн, що відповідає даним податкової перевірки.

Відповідно до довідки ТОВ ТПК "Грін Рей" із загального обсягу виготовленої та реалізованої позивачем в 2015 році готової продукції, частка продукції, що виготовлена з 142,2 т сировини, отриманої від ТОВ "Буковинська АПК", становить 7,5%. Відповідач під час перевірки підтвердив та визнав обсяги доходу від реалізації готової продукції, отриманого та задекларованого позивачем.

За таких обставин, твердження перевіряючих про те, що позивач безпідставно відніс до складу витрат виробництва вартість придбаної в ТОВ "Буковинська АПК" та використаної у виробництві готової продукції сировини у сумі 6091543,74 грн, є такими що прямо суперечать нормам п. 7 ПСБО 16 та п. 134.1.1. ст. 134 ПК України.

Згідно довідки ТОВ "ТПК "Грін Рей" в 2015 від ТОВ "Буковинська АПК" було отримано 142,2 т яловичини, з якої виготовлено 163,3 т готової продукції "Яловичина тушкована" вищого ґатунку, що підтверджується даними бухгалтерського обліку по балансових рахунках 201,204,26.

За таких обставин, позивач вважає, що правомірно, з дотриманням вимог п. 134.1.1.ст. 134 ПК України, відніс до складу прямих витрат виробництва 6091543,74 грн - вартість сировини, що була придбана ним у ТОВ "Буковинська АПК".

Твердження перевіряючих про те, що позивачем забезпечувалося лише документальне оформлення постачання сировини від ТОВ "Буковинська АПК", без її фактичного отримання, є припущеннями, які не мають належних документальних підтверджень, та спростовуються фактичними показниками результатів господарської діяльності позивача.

Також позивач зазначив, що оплата отриманої позивачем яловичини здійснювалась на банківські рахунки постачальника з урахуванням сум податку на додану вартість, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 31.12.2015. Загальна сума податку на додану вартість, сплачена позивачем контрагенту за поставлену продукцію за період з січня по грудень 2015 яловичину становить 1218310,79 грн, що відповідає даним податкової перевірки.

Позивач включив до складу податкового кредиту в перевіряємому періоді 1218310,79 грн ПДВ, що був сплачений контрагенту - ТОВ "Буковинська АПК" в ціні придбання сировини - м`яса яловичини. Всі суми податкового кредиту підтверджені належним чином оформленими податковими накладними постачальника.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції - скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що Підприємство з іноземними інвестиціями Товариство з обмеженою відповідальністю Торгово промислова компанія "Грін Рей" () зареєстровано, як юридична особа Новоселицькою районною державною адміністрацією. Основний вид діяльності - виробництво м`ясних продуктів. Керівник - Грицуник Анатолій Петрович (а.с. 16-19 т. 1).

Відповідно до Свідоцтва № НОМЕР_1 позивач з 16.03.2007 зареєстрований як платник податку на додану вартість (а.с. 21).

Контрагент позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Буковинська АПК" (), з 29.12.2000 зареєстроване як юридична особа за адресою Чернівецька область, Хотинський район, м. Хотин, вул. Шинкаренка, будинок 6. Основний вид діяльності - виробництво м`яса (основний).

В період з 26.08.2016 по 22.09.2016 (термін продовжено з 23.09.2016 по 06.10.2016), на підставі направлень від 26.08.2015 №№105-109 та від 05.09.2016 №110, представниками відповідача проведено планову документальну виїзну перевірку ТОВ ТПК "Грін Рей" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2016 (а.с. 142-149 т. 2).

За результатами проведеної перевірки складено Акт №720/14/31887196 від 13.10.2016, яким зафіксовано порушення:

- п. 134.1 ст. 134 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на прибуток в загальній сумі 1096480 грн, в тому числі у сумі 1096480 грн;

- ст. 22, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1., ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1. п. 198.3. п. 198.6 ст.198, ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) в результаті чого встановлено заниження сум на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет (р.25/18.1 Декларації) всього в сумі 1255517 грн, в тому числі за січень 2015 року у сумі 59224 грн, квітень 2015 року у сумі 216659 грн, травень 2015 року у сумі 421181 грн, червень 2015 року у сумі 265166 грн, за липень 2015 року у сумі 270 грн, за серпень 2015 року у сумі 104316 грн, вересень 2015 року у сумі 146687 грн та грудень 2015 року у сумі 42014 грн;

- п.п. 242.1.2, 242.1.3 п. 242.1 ст 242, ст. 245, ст. 246 Податкового кодексу України №2756-VІ від 2 грудня 2010 року (із змінами і доповненнями), занижено екологічний податок за період з 01.01.2015 по 30.06.2016 в сумі 4152,02 грн, в т.ч: 1 квартал 2015 року - 655,97 грн, 2 кв.2015 року - 655,97 грн, 3 кв.2015 року - 655,97 грн, 4 кв.2015 року - 655,98 грн, І кв.2016 року - 764,06 грн, 2 кв.2016 року - 764,07 грн;

- порушення пп. 255.11.15. ст. 255 Податкового кодексу України №2756 - VI від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями) в період з 01.01.2015 по 30.06.2016 ТОВ ТПК "Грін Рей" занижено рентну плату в сумі - 38652,11 грн а саме: І кв.2015 року - 3564,12 грн, півріччя 2015 року - 17 820,60 грн, 3 квартали 2015 року - 35 895,78 грн, ІV квартал 2015 року - 2756,33 грн;

- п.168.1 ст168, пп. 176.2. а) п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) - нараховано пені за несвоєчасну перерахування до бюджету у встановлені законодавством строки податку на доходи фізичних осіб в сумі 28584,60 грн;

- п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) - несвоєчасне та неповне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб в сумі 3259,87 грн (а.с. 22-76 т.1).

На підставі акту №720/14/31887196 від 13.10.2016 відповідачем винесено оскаржувані у даній справі податкові повідомлення-рішення від 27.10.2016:

- №, яким позивачу збільшено суму зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1255517,00 грн, застосовано штрафну санкцію у сумі 627758,50 грн та нараховано пеню на суму заниженого податкового зобов`язання у сумі 541580,05 грн (а.с.77-79 т.1);

- №, яким позивачу було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 1096480,00 грн та нараховано пеню на суму заниженого податкового зобов`язання в сумі 191129 грн (а.с. 80-82 т. 1).

Судом встановлено, що 15.07.2014 між ТОВ "Буковинська АПК" (Продавець) та ТОВ ТПК "Грін Рей" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №150714 за умовами якого Продавець зобов`язується поставити та передати у власність (повне господарське відання) Покупцю Продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти Продукцію в кількості та по цінам згідно виписаних Продавцем видаткових накладних та оплатити його вартість на умовах цього договору. Найменування Продукції - м`ясо яловиче (а.с. 83 т. 1).

Транспортування м`ясної сировини з бійні ТОВ "Буковинська АПК" до виробничих потужностей позивача здійснювалось власним автотранспортом позивача - вантажним мікроавтобусом Мерседес НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 .

Відділом держсанепіднагляду Новоселицького міжрайонного управління видано Санітарний паспорт №22 від 20.08.2014 на автомобіль Мерседес НОМЕР_2 на право перевезення харчових продуктів (а.с. 221 т.1).

Загальна сума податку на додану вартість, сплачена позивачем контрагенту за поставлену продукцію за період з січня по грудень 2015 яловичину становить 1218310,79 грн, що відповідає даним податкової перевірки.

Операції за договором купівлі-продажу №150714 від 15.07.2014 підтверджуються видатковими накладними, податковим накладними, посвідченнями про якість на готову продукцію тваринного походження, актами здачі-приймання робіт (надання послуг), товарно транспортними-накладними (а.с. 85-246 т. 1).

За результатам виконання умов договору купівлі-продажу №150714 від 15.07.2014, Сторонами складено податкові накладні та належним чином зареєстровано їх в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 1-47 т. 2).

Отримана позивачем від ТОВ "Буковинська АПК" яловичина обліковувалася на балансовому рахунку 201 "Сировина і матеріали" за первісною вартістю та використовувалася позивачем у власному виробництві м`ясних консервів "Яловичина тушкована" вищого ґатунку , ж/б 525 г. Виготовлена продукція приймалась на складський облік та відображалась на балансовому рахунку 26 "Готова продукція", відпускалася в реалізацію, що підтверджується документами складського обліку, виробничими звітами, матеріальними звітами (а.с. 48-110 т.2)

Вироком Хотинського районного суду №724/604/17 від 25.05.2017 у кримінальному провадженні №0000209 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, суд кваліфікував дії обвинуваченого:

за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою. При цьому, факт незаконного збагачення Товариства не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні;

за ч. 3 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, вчинене повторно. При цьому, факт незаконного збагачення товариства не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні;

за ч. 1 ст. 366 КК України, як внесення службовою особою завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів;

за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа (а.с. 36-54, т. 4).

Висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 28.12.2021 №57 встановлено:

В обсязі наданих на дослідження документів, підтверджується первинними бухгалтерськими документами, даними бухгалтерського та податкового обліку і звітності ТОВ ТПК "Грін Рей" факт здійснення фінансово-господарських операцій по придбанню м`яса яловичого в січні-листопаді 2015 року на суму 6091554,73 грн без ПДВ, сума ПДВ - 1218310,79 грн з ТОВ "Буковинська АПК".

В обсязі наданих на дослідження документів, судовим експертом встановлено, що вказані господарські операції вплинули на структуру активів та зобов`язань ТОВ ТПК "Грін Рей" у вказаних податкових періодах.

В обсязі наданих на дослідження документів, висновки Акту планової документальної виїзної перевірки №720/14/31887196 від 13.10.2016 "Про результати планової документальної виїзної перевірки ТОВ ТПК "Грін Рей" з питань дотримання вимог податковою законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2016, щодо порушений підприємством:

- п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, щодо віднесення до складу собівартості реалізованої продукції документально не підтверджених сум придбання сировини в ТОВ "Буковинська АПК" в січні-листопаді 2015 у сумі 6091554,73 грн (ПДВ 1218310,79 грн), що призвело до заниження зобов`язання по сплаті податку па прибуток за 2015 рік на 1096480 грн;

- ст.22, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, ст. 201 ПК України, щодо відсутності об`єкту оподаткування з податку на додану вартість протягом 2015 року по операціях з придбання товарів по контрагенту ТОВ "Буковинська АПК" та включенню до складу податкового кредиту документально підтверджених сум податку на додану вартість в сумі 1218310 грн, в тому числі за січень 2015 року у сумі 148504 грн, у лютому 2015 року - 40749 грн, у квітні 2015 року - 57563 грн, у травні 2015 року - 450060 грн, червень 2015 року - 232556 грн, липень 2015 року - 270 грн, серпень 2015 року - 152247 грн, вересень 2015 року - 94347 грн, листопаді 2015 року - 42014 грн, що призвело до заниження зобов`язання з податку на додану вартість за 2015 рік по цьому контрагент на суму 1218310,0 грн нормативно та документально не підтверджуються (а.с. 191-214 т.3).

Крім того, в судовому засіданні в суді першої інстанції в якості свідків були допитані гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_3 , а також гр. ОСОБА_4 , який на момент виникнення спірних правовідносин був директором ТОВ ТПК "Грін-Рей".

Свідок ОСОБА_1 - водій автомобіля Мерседес НОМЕР_2 , який здійснював перевезення м`яса яловичого, з приводу відмовних йому обставин у справі повідомив суду наступне. Свідок працює водієм на ТОВ ТПК "Грін-Рей", за ним закріплено автомобіль Мерседес НОМЕР_2 , на якому від доставляє з забійних пунктів на виробництво сировину. В ТОВ "Буковинська АПК" протягом 2015 року він отримував охолоджені півтуші яловичини. Кожна партія супроводжувалась ветеринарними документами, на кожній півтуші був ветеринарний штамп. Вони загружались з рампи в машину, перевезення здійснювалось в алюминієвих коробах. На виробництві сировину спочатку перевіряв ветеринарний лікар, тільки після його перевірки, було дозволено розвантажувати сировину в склад в морозильні камери. На кожну партію давали документи, він приймав туші по вазі та кількості півтуш також здавав на склад.

ОСОБА_5 - ветеринарний лікар, з приводу відомих йому обставин у справі повідомив суду наступне. Свідок закріплений за ТОВ ТПК "Грін Рей" де він має на окремий робочий кабінет, лабораторне приміщення, особисто приймає всю сировину тваринного походження, що надходить на виробництво.

В 2015 році з ТОВ "Буковинська АПК" завозилась яловичина. Доставляв сировину водій ОСОБА_1 на автомобілі Мерседес. Кожна партія сировини, що надходить на виробництво, спочатку проходить ветеринарний контроль, він особисто оглядає сировину, проводить необхідні дослідження, перевіряє документи з якими надійшла сировина, кожну партію заносить в журнал обліку сировини, який веде особисто, де вказує дату надходження сировини, первинні документи які її супроводжують, постачальника та кількість. Журнал в нього такий є і всі записи в ньому відповідають дійсності, відображають всю сировину, що фактично надійшла на підприємство. З ветеринарним лікарем, що проводить ветеринарний контроль в ТОВ "Буковинська АПК" не знайомий, не бачив його і не спілкувався, перевіряв тільки документи, які оформляються на сировину щодо її якості.

Судом першої інстанції в судовому засіданні досліджено журнал прийому сировини за 2015 рік, який підтверджує надходження на адресу ТОВ ТПК "Грін Рей" від ТОВ "Буковинська АПК" протягом 2015 року сировини, із зазначенням виду сировини, ветеринарного документа (ким видано), ТНТ та вага (а.с.158-180 т.3).

Допитані судом свідок ОСОБА_4 повідомив суду, що в 2015 році він був директором ТОВ ТПК "Грін Рей". Товариство має багато постачальників сировини, з якими працює, в тому числі було укладено і договір з ТОВ "Буковинська АПК" на постачання яловичих півтуш.

Постачання продукції відбувалось протягом січня-листопада 2015 року, доставку сировини здійснювали автомобілем Мерседес НОМЕР_2 , який належить позивачу і закріплений за водієм ОСОБА_1 .

Посилання податкового органу на відсутність в автомобілі Мерседес СЕ87-14АВ холодильного обладнання, як на доказ неможливості здійснення перевезення у вказаному автомобілі яловичини, не заслуговує на уваги, оскільки на автомобіль отриманий санітарний паспорт, як того вимагає законодавство. Кожна партія сировини на виробництво приймається після контролю ветеринарного лікаря, який не знаходиться в підпорядкуванні товариства і несе персональну відповідальність за проходження сировиною, що надходить на виробництво, ветеринарного контролю.

Вважаючи протиправними податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 27.10.2016 № щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 1096480,00 грн та нарахування пені на суму заниженого податкового зобов`язання в сумі 191129,00 грн та № в частині збільшення суми зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1218310,00 грн, застосування штрафної санкції у сумі 609155,00 грн та нарахування пені на суму заниженого податкового зобов`язання на суму 541580,05 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Так, відносини , що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями) (далі - ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п.75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Порядок проведення документальних планових перевірок встановлений статтею 77 Податкового кодексу України.

Пунктом 77.9 статті 77 ПК України порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Згідно з п.86.1. ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Судом встановлено, що на підставі акта позапланової документальної перевірки від 13.10.2016 №720/14/31887196, 27.10.2016 відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1255517,00 грн, застосовано штрафну санкцію у сумі 627758,50 грн та нараховано пеню на суму заниженого податкового зобов`язання у сумі 541580,05 грн та №, яким позивачу було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 1096480,00 грн та нараховано пеню на суму заниженого податкового зобов`язання в сумі 191129 грн.

Надаючи оцінку правомірності винесення відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 27.10.2016, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV).

Згідно зі статтею 1 Закону №996-XIV господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Відповідно п.п.14.1.178, 14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу; податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За правилами п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до п.п. 4, 5, 6 Положення ( стандарту) бухгалтерського обліку №16 "Витрати" - далі ПСБО 16 (затв. Наказом МФ України від 31.12.99 №318) прямі витрати - витрати, що можуть бути віднесені безпосередньо до конкретного об`єкта витрат економічно доцільним шляхом. Витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідно до п. 7 ПСБО 16 "Витрати" витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Відповідно до п. 11 ПСБО 16 "Витрати" собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат. До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Згідно п. 12 ПСБО 16 "Витрати" до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат.

Згідно з довідкою ТОВ ТПК "Грін Рей" в 2015 від ТОВ "Буковинська АПК" було отримано 142,2 т яловичини, з якої виготовлено 163,3 т готової продукції "Говядина тушкована" вищого ґатунку, що підтверджується даними бухгалтерського обліку по балансових рахунках 201,204,26.

За таких обставин, позивач правомірно, з дотриманням вимог п.134.1.1. ст.134 ПК України відніс до складу прямих витрат виробництва 6091543,74 грн - вартість сировини, що була придбана ним в ТОВ "Буковинська АПК".

Твердження перевіряючих про те, що позивачем забезпечувалося лише документальне оформлення постачання сировини від ТОВ "Буковинська АПК", без її фактичного отримання, відповідачем, під час судового розгляду, належними доказами не підтверджено.

А тому, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення № від 27.10.2016, яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 1096480 грн та нараховано пеню на суму заниженого податкового зобов`язання в сумі 191129 грн є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо правомірності винесення відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 27.10.2016, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.185.1. а), ст. 185 ПК України (в редакції, чинній на час проведення операцій) операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Згідно п.187.1. ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця як оплату товара на платника податку, або дата відвантаження товарів.

Згідно п.188.1 ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів. При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін.

Відповідно до п.198.1. а) ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Суд звертає увагу, що позивач та його контрагент ТОВ "Буковинська АПК" є платниками податку на додану вартість.

Згідно п. 201.8. ст. 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Договірна ціна яловичини, що постачалась на адресу позивача ТОВ "Буковинська АПК", формувалась з нарахуванням податку на додану вартість на кожну товарну партію, що підтверджується податковими накладними, які оформлялися постачальником та надавались позивачу.

Відповідно до п. 201.1. ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Наявні в позивача податкові накладні містять всі обов`язкові реквізити, передбачені ст. 201 ПК України і є належними документами, що підтверджують право позивача на податковий кредит.

Згідно п. 201.7. ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Оплата отриманої позивачем яловичини здійснювалась на банківські рахунки постачальника з урахуванням сум податку на додану вартість, що підтверджується дослідженим судом актом звірки взаєморозрахунків від 31.12.2015.

Загальна сума податку на додану вартість, сплачена позивачем контрагенту за поставлену продукцію за період з січня 2015 по грудень 2015 яловичину становить 1218310,79 грн, що відповідає даним податкової перевірки.

Згідно п. 198.3. ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п.198.3 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 200.1. ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

З урахуванням наведених вище норм податкового законодавства позивач включив до складу податкового кредиту в перевіряємому періоді 1218310,79 грн ПДВ, що був сплачений контрагенту - ТОВ "Буковинська АПК" в ціні придбання сировини - м`яса яловичини.

Всі суми податкового кредиту підтверджені належним чином оформленими податковими накладними постачальника.

Відповідно до норм п.198.6. ст.198 КП України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно п.201.10. ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (п.201.10 ст.201 ПК України).

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Датою та часом надання податкової накладної в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції ( п.201.10 ст.201 ПК України)

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період (ст. 201 ПК України)

Факт реєстрації постачальником податкових накладних, на кожну партію отриманої позивачем сировини в Єдиному реєстрі податкових накладних підтверджений дослідженими судом квитанціями з Єдиного реєстру податкових накладних, що доводить дотримання постачальником та позивачем вимог ст. ст. 200, 201 ПК України та правомірність включення позивачем до складу податкового кредиту 1218310,79 грн ПДВ, що сплачений контрагенту - ТОВ "Буковинська АПК" в ціні придбання сировини - м`яса яловичини.

Відтак, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення № від 27.10.2016, яким позивачу збільшено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1218310,79 грн, нарахування штрафної санкції та пені є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

При цьому, доводи апелянта про безтоварність операцій з постачання сировини ТОВ "Буковинська АПК" спростовуються доказами про наявність у позивача власної виробничої бази для виробництва м`ясних консервів (зазначено в акті податкової перевірки), дозвільними документами на здійснення виробництва консервованої продукції, наявністю штатного персоналу, виготовленням товарної продукції та її реалізацію з повним відображенням результатів такої діяльності в бухгалтерському та податковому обліку, сплатою податків з отриманих доходів.

Вказані докази доводять відсутність у позивача мети на отримання необґрунтованої податкової вигоди при укладенні договорів з ТОВ "Буковинська АПК" та не надають підстав для покладання на позивача відповідальності за неналежне ведення податкового та бухгалтерського обліку його контрагентом - ТОВ "Буковинська АПК".

Позивач є добросовісним учасником господарської діяльності і добросовісною стороною у договорі, що був укладений ним з контрагентом - ТОВ "Буковинська АПК".

Колегія суддів вважає, що намагання податкового органу покласти на позивача обов`язок сплати до бюджету податку на додану вартість, від сплати якого можливо і ухилявся його контрагент, та застосування до позивача штрафних санкцій за дії, що вчинено його контрагентом є прямим порушенням вимог ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Окрім того, висновком судово-економічної експертизи №57 від 28.12.2021 встановлено, що господарські операції з придбання та постачання сировини з ТОВ "Буковинська АПК" протягом січня-листопада 2015 року безпосередньо вплинули на структуру активів та зобов`язань ТОВ ТПК "Грін-Рей" у вказаних податкових періодах.

В постанові від 04.06.2020 у справі № 825/1630/17 Верховний Суд зазначив, що будь-яка господарська операція повинна, перш за все, мати ділову мету та економічну вигоду. З цього приводу, Суд зазначив: "за певних інших обставин названі документи можуть свідчити про існування господарських операцій, які за формою (зовнішнім вираженням) можуть підпадати під визначення реальних і таких, що зумовлюють зміни в структурі активів, зобов`язань та власного капіталу суб`єкта господарювання. Водночас потрібно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) і ділову мету. В іншому випадку, первинні документи не можуть вважатися юридично значимими документами для цілей формування даних бухгалтерського та, відповідно, податкового обліку".

Аналогічна позиція наведена в постанові Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №826/10104/16. Із посилання на підпункт 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України суд зазначив наступне: "за умови реального здійснення платником податку господарської операції з придбання товарів (робіт, послуг), яка призвела до об`єктивної зміни складу активів такого платника, придбання такого товару (робіт, послуг) з метою використання у господарській діяльності, наявності первинних документів, які підтверджують понесені витрати, платник податку має право на віднесення таких витрат до витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, а податку на додану вартість - до складу податкового кредиту. Тобто, право на формування податкових вигод виникає у покупця за наявності сукупності обставин та підстав, однією із яких є ділова мета".

Відтак, судом першої інстанції правильно зазначено, що наявними в матеріалах справи доказами доводиться факт безпосереднього використання отриманої сировини в господарській діяльності позивача, виготовленні з неї готової продукції та отримання доходу від її реалізації.

За змістом Акту податкової перевірки №720/14/31887196 від 13.10.2016 основними доказами безтоварності операцій між позивачем та ТОВ "Буковинська АПК" є посилання на матеріали позапланової перевірки цього контрагента податковим органом та виявлені в нього в ході досудового слідства у кримінальному провадженні порушення порядку ведення бухгалтерського та податкового обліку.

З дослідженого судом вироку Хотинського районного суду від 25.05.2017 у кримінальному провадженні №0000209 щодо ОСОБА_2 за ст. ст. 358 ч.1,358 ч.3, 358 ч.4, 366 ч.1 КК України вбачається, що судовим розглядом справи встановлено наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_6 вини у скоєнні правопорушень, передбачених ст. 358 ч.1, 358 ч.3, ч.1 ст.366, ч.4 ст.358 КК України, внаслідок того, що особи, які здавали тварини на забій відмовлялися повідомляти свої дійсні дані, але суд встановив, що не знайшов підтвердження факт незаконного збагачення Товариства внаслідок таких дій.

Зазначене доводить безпідставність тверджень відповідача про завідоме використання позивачем підроблених документів, якими оформлено безтоварні операції, з метою отримання податкової вигоди.

На думку суду, наведені вище обставини не є належним доказом наявності в діях позивача порушень податкового законодавча, які надають підстав для збільшення йому податкового зобов`язання та нарахування фінансових санкцій.

Судом встановлено, що з метою з`ясування обставин, що мають значення для справи, судом першої інстанції було викликано та допитано свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 .

Водночас, заявлений відповідачем свідок ОСОБА_5 на неодноразові виклики суду не з`явився, прибуття його в судове засідання відповідач не забезпечив, під час розгляду справи відмовився від його подальшого виклику до суду.

Таким чином, посилання апелянта на пояснення, які надавались ОСОБА_5 оперативним працівникам податкової поліції під час досудового розслідування як на доказ безтоварності операцій з ТОВ ТПК "Грін Рей" є безпідставними.

Щодо доводів відповідача про те, що забій тварин не був зареєстрований та не задекларований ТОВ "Буковинська АПК", слід зазначити наступне.

Згідно Закону України "Про ідентифікацію та реєстрацію тварин" обов`язок здійснення нагляду та контролю за ідентифікацію тварин покладається на органи ветеринарної медицини. Пунктом 2.2. Порядку ідентифікації та реєстрації великої рогатої худоби, який затверджено наказом Мінагропроду України №642 від 04.12.2017 на суб`єкти господарювання, які проводять забій тварин, покладений обов`язок зареєструвати місця забою у Реєстрі тварин з моменту надходження до них першої ідентифікованої та зареєстрованої у встановленому порядку тварини.

Отже, невиконання контрагентом позивача вимог законодавства щодо реєстрації місця забою та обліку зареєстрованих тварин не може бути підставою для покладання на позивача додаткових податкових зобов`язань, за відсутності в його діях порушень норм податкового законодавства.

В свою чергу, наказом Мінагрополітики України №4 від 14.01.2004 "Про затвердження ветеринарно-санітарних правил для боєнь, забійно-санитарних пунктів господарств та подвірного забою тварин" контроль за забоєм тварин покладений на службових осіб ветеринарної медицини, які здійснюють нагляд за дотриманням ветеринарного законодавства на місцях забою тварин. Згідно пп. 5.3., 5.6. Правил худобу, що надходить на бойню, піддають ветеринарному огляду, вибірковій термомітрії, за необхідності біркують. Облік передзабійного ветринарного огляду тварин та результатів ветеринарно-санітарної експертизи м`яса ведуть ветеринарні лікарі у відповідних журналах встановленої форми.

Згідно Інструкції із застосування позначки придатності та ветеринарних штампів, що затверджена наказом Держкомітету з ветеринарної медиціни України № 46 від 02.02.2010 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07.04.2010 за №278/17573) перелік державних інспекторів ветеринарної медицини, яким надано право нанесення позначок придатності та ветеринарних штампів затверджується наказом головних лікарів ветеринарної медицини в містах обласного значення (п.1.9.). Ветеринарні штампи зберігаються в державних інспекторів ветеринарної медицини, які отримали право їх нанесення, за умови, що повністю виключається їх несанкціоноване використання ( п.11).

За таких обставин, безпідставним є посилання відповідача, як на доказ безтоварності операцій між позивачем та ТОВ "Буковинська АПК" щодо постачання півтуш яловичини в певних податкових періодах 2015 року, на пояснення ветеринарного лікаря ОСОБА_5 наданих оперативним працівникам про те, що він не знав про забій тварин на ТОВ "Буковинська АПК" в 2015 році і зберігав свій ветеринарний штамп в місці, до якого мали безперешкодний доступ службові особи ТОВ "Буковинська АПК".

Твердження апелянта про те, що судом першої інстанції порушено норми ст.44, 90, 196 КАС України, відмовивши у витребовувані матеріалів кримінальних проваджень відносно посадових осіб ТОВ "Буковинська АПК", є такими, що не відповідають дійсності.

Так, ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 травня 2017 року від ГУНП в Чернівецькій області було витребувано матеріали, що стосуються правовідносин між ТОВ ТПК "Грін Рей" та ТОВ "Буковинська АПК" з кримінальних проваджень №0000209 від 24 листопада 2015 року та №000023 від 06.04.2016 року.

При цьому, щодо посилань відповідача на постанову Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №824/2464/115-а, то суд зазначає, що вказані правовідносини не є ідентичними даним правовідносинам та не можуть бути застосовані при вирішенні даного спору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність податкових повідомлень-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 27.10.2016 № щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 1096480,00 грн та нарахування пені на суму заниженого податкового зобов`язання в сумі 191129,00 грн та № в частині збільшення суми зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1218310,00 грн, застосування штрафної санкції у сумі 609155,00 грн та нарахування пені на суму заниженого податкового зобов`язання на суму 541580,05 грн.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 вересня 2022 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.