Справа № 569/25520/21
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 569/25520/21 пров. № А/857/10987/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.,

за участі секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

позивач: не з`явився

відповідач: не з`явився

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору : ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Рівненській області на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 травня 2022 року у справі № 569/25520/21 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Майора Віталія Вадимовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба автомобільних доріг у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

суддя в 1-й інстанції - Першко О.О.

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення - 24.05.2022, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі також ОСОБА_2 , позивач) звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції (далі також відповідач 1), інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Майора Віталія Вадимовича (далі також відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба автомобільних доріг у Рівненській області (далі також третя особа, Служба автомобільних доріг) та просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО18 № 778746 від 30 листопада 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30 листопада 2021 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Майором В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 778746, якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1 020 грн. 00 коп./

Позивач вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки в розумінні Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про автомобільні дороги» він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 140 КУпАП. ТОВ «Спец Комплект Постач» не є власником чи балансоутримувачем зазначеної в постанові дороги, а також не є уповноваженим органом у розумінні ст. 24 Закону України «Про дорожній рух». 25 вересня 2020 року між Службою автомобільних доріг у Рівненській області та ТОВ «Спец Комплект Постач» було укладено договір № 37 на закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг. Звертає увагу суду на те, що відповідно до вказаного договору ТОВ «Спец Комплект Постач» зобов`язується надати послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення у Рівненській області згідно технічного завдання замовника та в обумовлений договором термін. Згідно п. 1.4. договору послуги виконуються виконавцем на підставі щомісячних планів-завдань та/або актів дефектів, затверджених замовником в межах видатків затвердженого помісячного розпису. Відповідно до п. 1.6. договору виконавець за завданням замовника надає послуги з виконання звернень (приписів) уповноважених органів Національної поліції за завданням замовника. Жодних таких завдань замовником не надавалось. Товариство не має права виконувати роботи, які не зазначені у завданні замовника.

Також вказує про те, що за умовами договору ТОВ «Спец Комплект Постач» несе цивільно-правову відповідальність лише перед замовником та лише за невиконання або неналежне виконання умов договору. Однак в оскаржуваній постанові не зазначено відповідно до якого документа позивач є відповідальною особою за дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць. Також звертає увагу суду на те, що відповідно до пунктів 1.1.-1.7. договору субпідряду від 16 жовтня 2020 року № 5-20РСТ роботи з експлуатаційного утримання та поточного дрібного ремонту автомобільної дороги загального користування державного значення Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне» зобов`язане проводити не ТОВ, а ПрАТ «Хмельницьке шляховобудівельне управління № 56».

Окрім того стверджує, що саме Служба автомобільних доріг у Рівненській області зобов`язана забезпечувати безпечні умови руху та постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів і негайно усувати виявлені пошкодження, тобто саме на Службу автомобільних доріг у Рівненській області державою покладено обов`язок по отриманню у належному стані та ремонту автомобільних доріг загального користування державного значення у Рівненській області, в тому числі і автодороги Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне».

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 травня 2022 року позов задоволено частково. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 778746 від 30 листопада 2021 року, винесену відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 140 КУпАП, скасовано, а справу про адміністративне правопорушення закрито. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Не погоджуючись із даним рішенням, Службою автомобільних доріг у Рівненській області подано апеляційну скаргу. Апелянт вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, а, відтак, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24.05.2022 підлягає скасуванню

Вважає висновок суду в оскаржуваному рішенні про те, що саме Служба автомобільних доріг у Рівненській області, як балансоутримувач автомобільних доріг та установа, яка належить до сфери Укравтодору, несе виключну відповідальність за незабезпечення безпеки руху, не відповідає нормативно-правовим актам, оскільки ТОВ «Спец Комплект Постач», керівником якого є позивач, в розумінні Закону України «Про дорожній рух» та постанови КМУ від 30.03.1994 № 198 є дорожньо-експлуатаційною організацією.

Крім того вказує про те, що статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам, а тому, укладаючи договір № 37 від 25.09.2020 з ТОВ «Спец Комплект Постач» та передаючи йому автомобільні дороги загального користування державного значення на експлуатаційне утримання (пункт 1.5. договору), апелянт діяв в межах закону.

Апелянт наголошує на тому, що саме з моменту підписання договору № 37 від 25.09.2020, ТОВ «Спец Комплект Постач» та його посадові особи прийняли від Служби автомобільних доріг у Рівненській області автомобільні дороги, зазначені в пункті 1.2 договору та взяли на себе обов`язок здійснювати експлуатаційне утримання та поточний дрібний ремонт відповідно до Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 № 198; Наказу Державного агентства автомобільних доріг України №154 від 07.05.2018 року та інших нормативних документів.

А відтак, оскаржувана позивачем постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за ч. 1 ст. 140 КУпАП свідчить про те, що посадова особа ТОВ «Спец Комплект Постач» директор департаменту експлуатаційного утримання автомобільних доріг у Рівненській області Кузнєцов А.А. не виконав взятих на себе зобов`язань відповідно до Договору № 37 від 25.09.2020 та не здійснив експлуатаційне утримання автомобільної дороги до норм/вимог, передбачених пунктом 1.3. Договору.

Щодо висновку суду першої інстанції про те, що Договір № 37 від 25.09.2020, укладений між Апелянтом та ТОВ «Спец Комплект Постач», змінив природу правовідносин у публічно-правовій сфері та те, що суб`єктами відповідальності за ст. 140 КУпАП є ті посадові особи, службові обов`язки яких по забезпеченню безпеки дорожнього руху при утриманні автодоріг встановлені законодавством, а не господарським договором, апелянт з такими не погоджується та вважає такі особистим баченням та трактуванням норм чинного законодавства суду.

Просить скасувати рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24.05.2022 у справі № 569/25520/21 повністю та ухвалити нове рішення, відповідно до якого відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції покликаючись на Закони України «Про дорожній рух», «Про автомобільні дороги» прийшов до висновку, що директор департаменту експлуатаційного утримання автомобільних доріг у Рівненській області ТОВ «Спец Комплект Постач» ОСОБА_2 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП. Суд вважав, що відповідальним за стан і утримання автомобільної дороги є балансоутримувач такої дороги, в даному випадку дорога Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне» км 136+600 знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг у Рівненській області, тобто відповідна посадова особа цього територіального підрозділу центрального органу влади і є відповідальною за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці.

При цьому суд вказав про те, що з п.п. 6.1.3.б договору, укладеного між Службою автомобільних доріг у Рівненській області (Замовник) та ТОВ «Спец Комплект Постач» (Виконавець) від 25 вересня 2020 року № 37, на який, як на підставу відповідальності виконавця, покликається третя особа, вбачається обов`язок замовника здійснювати контроль за дотриманням вимог нормативних документів по безпеці дорожнього руху.

Окрім того, суд вважав, що вказаний господарський договір регулює відносини між сторонами цього договору і не може змінювати природу правовідносин у публічно-правовій сфері, та не робить посадових осіб ТОВ «Спец Комплект Постач» суб`єктами адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 140 КУпАП, оскільки згідно ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Суд також зазначив, що за умовами вказаного договору ТОВ «Спец Комплект Постач» несе відповідальність перед Службою автомобільних доріг у Рівненській області за невиконання чи неналежне виконання умов цього договору шляхом застосування до нього санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим договором.

Відтак, з огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідачами не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, що на думку суду свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 778746 від 30 листопада 2021 року через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Проте, колегія суддів з такими доводами суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 30 листопада 2021 року Інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Майором В.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 778746 відносно позивача.

Постановою від 30 листопада 2021 року встановлено, що у період з 12 год. 30 хв. на а/д Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне» км 136+600 ОСОБА_2 , будучи посадовою особою, директором департаменту експлуатаційного утримання автомобільних доріг у Рівненській області ТОВ «Спец Комплект Постач» порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги, а саме стан покриття проїзної частини на км 136+600 не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97, глибина окремих осідань та вибоїн перевищує гранично допустиму та наявні напливи висотою 14 см, чим порушив п. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30 березня 1994 №198 та п. 1.5. Правил дорожнього руху.

Згідно постанови, інспектор, враховуючи, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП, постановив застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 020 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 1 Закону України «Про дорожній рух» цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 статті 12 Закону України «Про дорожній рух» підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання розробляють і здійснюють заходи для забезпечення безпеки дорожнього руху, проводять у трудових колективах профілактичну роботу по дотриманню вимог законодавства про дорожній рух, за згодою з первинними профспілковими організаціями включають до колективних договорів вимоги щодо форм впливу на членів трудового колективу у разі порушення ними обов`язків учасників дорожнього руху, встановлених чинним законодавством про дорожній рух. Посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані:

-забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху;

-при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху;

-впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів;

-позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами;

-по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження;

-у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла;

-обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху;

-виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки:

-своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджу вальними і направляючими засобами;

-щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності.

Згідно ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам; визначення нормативів та виділення необхідних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; обладнання доріг, вулиць та залізничних переїздів технічними засобами регулювання дорожнього руху та їх утримання; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; вирішення інших питань дорожнього руху згідно з чинним законодавством.

Статтею 24 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

При виконанні робіт по ремонту і утриманню автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів дорожньо-експлуатаційні організації у першочерговому порядку повинні здійснювати заходи щодо безпеки дорожнього руху на основі обліку і аналізу дорожньо-транспортних пригод, результатів обстежень і огляду автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, і передусім на аварійних і небезпечних ділянках та у місцях концентрації дорожньо-транспортних пригод.

Власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або органи, уповноважені ними здійснювати експлуатаційне утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мають право вимагати від користувачів дотримання чинних законодавчих і нормативно-правових актів стосовно дорожнього руху, правил ремонту і утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування дорогами і дорожніми спорудами та їх охорони.

Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, правила користування ними та їх охорони затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Власники доріг, вулиць та залізничних переїздів, керівні працівники дорожньо-експлуатаційних організацій несуть відповідальність, в тому числі і кримінальну, якщо дорожньо-транспортна пригода або несвоєчасне забезпечення екстреною медичною допомогою людини, яка перебуває у невідкладному стані сталася з їх вини.

Стаття 53 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно п. 1.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Пунктом 5 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони затверджених постановою КМУ від 30.03.1994 № 198 (далі по тексту Єдині правила) передбачено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об`єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов`язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища.

Згідно п. 11 Єдиних правил власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані:

-своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху;

-постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух;

-контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями;

-відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг.

Згідно п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97 Безпека дорожнього руху, автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів.

У відповідності до положень статті 6 Закону України «Про автомобільні дороги» експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування та інших видів автомобільних доріг може здійснюватися на основі довгострокових (до семи років) договорів (контрактів) про утримання автомобільних доріг загального користування за принципом забезпечення їх експлуатаційного стану відповідно до нормативно-правових актів, норм та стандартів.

Статтею 10 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Основними обов`язками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування є, зокрема, розробка та реалізація заходів з безпеки дорожнього руху; забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів з нормативними технічними характеристиками і навантаженнями; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами; забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг; виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод на автомобільних дорогах і здійснення заходів щодо їх ліквідації; (пункти 4-6, 9, 10статті 11 Закону України «Про автомобільні дороги»).

Згідно з пунктами 1, 2 статті 13 Закону України «Про автомобільні дороги» орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування.

Так, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до ч.1 ст. 140 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

Згідно ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до вимог ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право в тому числі скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З матеріалів справи вбачається, що Служба автомобільних доріг у Рівненській області є балансоутримувачем автомобільної дороги Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне.

Однак, суд бере до уваги те, що з моменту підписання договору № 37 від 25.09.2020, ТОВ «Спец Комплект Постач» та його посадові особи прийняли від Служби автомобільних доріг у Рівненській області автомобільні дороги, зазначені в пункті 1.2 договору та взяли на себе обов`язок здійснювати експлуатаційне утримання та поточний дрібний ремонт відповідно до:

- Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 № 198;

- Наказу Державного агентства автомобільних доріг України №154 від 07.05.2018 року;

- ДБН А.3.1-5, СОУ 45.2-8:2008; НПАОП 63.21-1.01-09 Правила охорони праці під час будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг;

- ДСТУ 3587-97 Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану;

- ПГ.1-218-113:2009 Технічні правила ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування України;

- ПГ.1-218-118:2005 Єдині правила зимового утримання автомобільних доріг;

- ДСТУ -Н Б В.3.2-5:2016 Настанова з ліквідації вибоїн покриття нежорсткого дорожнього одягу автомобільних доріг;

- ДСТУ 2587:2010 Безпека дорожнього руху. Розмітка дорожня. Загальні технічні вимоги. Методи контролювання. Правила застосування;

- ДСТУ 2735-94 Огородження дорожні i напрямні пристрої. Правила використання. Вимоги безпеки дорожнього руху;

- ДСТУ 4036-2001 Безпека дорожнього руху. Вставки розмічальні дорожні. Загальні технічні вимоги;

- ДСТУ 4100:2014 Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування;

- ДСТУ 4241-2003 Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні та інформаційні табло зі змінною інформацією. Загальні технічні умови;

- ДСТУ 7168:2010 Безпека дорожнього руху. Огородження дорожні тимчасові. Загальні технічні умови;

- ДСТУ БВ.2.3-9:2003 Пристрої дорожні напрямні. Загальні технічні умови;

- ДСТУ БВ.2.3-10:2003 Огородження дорожнє парапетного типу. Загальні технічні умови;

- ДСТУ БВ.2.3-11:2004 Огородження дорожнє перильного типу. Загальні технічні умови;

- ДСТУ БВ.2.3-12:2004 Огородження дорожнє металеве бар`єрного типу. Загальні технічні умови;

- ДСТУ БВ.2.3-28:2011 Огородження дорожнє металеве бар`єрного типу. Технічні умови;

- ДСТУ БВ.2.3-25:2009 Огородження дорожнє тросового типу. Загальні технічні умови;

- ДСТУ 8749:2017 Безпека дорожнього руху. Огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт;

- СОУ 45.2-8:2008 Забезпечення якості при будівництві, ремонті та експлуатаційному утриманні автомобільних доріг та мостових споруд;

- СОУ 45.2-9:2008 Безпека дорожнього руху. Смуги шумові. Загальні технічні вимоги. Правила застосування;

- СОУ 42.1-5:2013 Класифікація робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування;

- СОУ 42.1-5:2018 Автомобільні дороги. Правила визначення вартості робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання;

- СОУ 45.2-7:2009 Матеріали проти ожеледні для боротьби із зимовою слизькістю. Класифікація. Технічні вимоги. Методи випробувань.

Відтак, слід дійти висновку, що ТОВ «Спец Комплект Постач» відповідно до укладеного Договору № 37 від 25.09.2020 несе відповідальність за створення безпечних умов руху на автомобільних дорогах (пункт 1.2. Договору, в т.ч. на Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне), що знаходяться у їх віданні в силу пункту 1.5. Договору та зобов`язаний своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі;

Також матеріалами справи підтверджується, що САД у Рівненській області своїм завданням на виконання робіт з експлуатаційного утримання доріг на листопад 2021 року на автомобільних дорогах М-07, Н-22, Н-25, Р-26, Р-76, Р-77 від 03.11.2021 за № 7/3159 (пункт 4.1. розділу 4. «Аварійні роботи» Завдання) доводив до ТОВ «Спец Комплект Постач» обов`язок здійснювати ліквідацію пошкоджень, руйнувань та деформацій основи дорожнього одягу та покриття проїзної частини доріг та місцевих проїздів, перехідно-швидкісних смуг, зупинкових майданчиків, зупинкових смуг, майданчиків для стоянок та відпочинку, розділювальних смуг, укріплених смуг узбіч (ямковість, просадки, здимання тощо) на автомобільній дорозі Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне.

Суд вважає, що ТОВ «Спец Комплект Постач» є дорожньо-експлуатаційною організацією, якій на період надання послуг з експлуатаційного утримання та поточного дрібного ремонту Службою автомобільних доріг у Рівненській області передані автомобільні дороги державного значення в межах Рівненської області і саме посадові особи ТОВ «Спец Комплект Постач» несуть відповідальність за порушення правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них. Тобто виключно законами України встановлюється такий вид юридичної відповідальності, як адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 14 КУпАП передбачено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків, а не додатково встановлені в законі, як зазначено в оскаржуваному рішенні.

ОСОБА_2 , згідно матеріалів справи, є посадовою особою ТОВ «СПЕЦ Спец Комплект Постач», оскільки обіймає посаду директора департаменту експлуатаційного утримання автомобільних доріг у Рівненській області, тому в силу своїх повноважень здійснює організаційно-розпорядчі, адміністративно-господарські функції від імені ТОВ «Спец Комплект Постач» саме у Рівненській області, і відповідно в його обов`язки входить контролювання процесу виконання Договору № 37 від 25.09.2020. Тому, позивач несе відповідальність за неналежне, неякісне надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення саме в межах Рівненської області, зокрема на автомобільній дорозі Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне.

Закон України «Про дорожній рух» та постанова Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 № 198 «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони» не передбачають виключну відповідальність за неналежне утримання автомобільних доріг балансоутримувачів цих доріг, що належать до сфери Укравтодору.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що позивач, як директор департаменту експлуатаційного утримання автомобільних доріг у Рівненській області ТОВ «Спец Комплект Постач» є належним суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 140 КУпАП, а тому помилковими є висновки суду першої інстанції про те, що Договір № 37 від 25.09.2020, укладений між САД у Рівненській області та ТОВ «Спец Комплект Постач», змінив природу правовідносин у публічно-правовій сфері та те, що суб`єктами відповідальності за ст. 140 КУпАП є ті посадові особи, службові обов`язки яких по забезпеченню безпеки дорожнього руху при утриманні автодоріг встановлені законодавством, а не господарським договором. Притягнення до адміністративної відповідальності осіб не залежить від її обумовлення в цивільних/господарських договорах.

З огляду на зазначені вище докази, на підтвердження факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення зазначеного в оскаржуваній постанові, та норми діючого законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність факту скоєння позивачем правопорушення, а відтак про обґрунтованість оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та відсутність підстав для задоволення позову.

Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Рівненській області задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 травня 2022 року у справі № 569/25520/21 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Майора Віталія Вадимовича , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба автомобільних доріг у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 28 вересня 2022 року