Справа № 168/460/22
Суддя: Хаврона О. Й.
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 168/460/22
Провадження № 2-а/168/9/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого-судді Хаврони О.Й.,

за участі: секретаря Островерхої Т.С.,

представника позивача Колєсніка Б.В.,

третьої особи Петрини В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Стара Вижівка в режимі відеоконференці справу за позовом представника позивача Колєсніка Богдана Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (сел. Ратне) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області капрал поліції Петрина Владислав Олександрович про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

Представник позивача Колєснік Б.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

В обґрунтування позову посилається на те, що постановою поліцейського СРПП ВП №2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Петрини В.О. від 26.08.2022 р. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за керування мотоциклом, на якому розміщені додаткові протитуманні фари, котрі не передбачені вимогою конструкції, чим порушив п.31.4.3.1а ПДР. Дану постанову вважає незаконною та необґрунтованою з таких підстав.

Зазначає, що протитуманні фари є необхідними для безпечної експлуатації мотоцикла, поліцейський не перевіряв вимоги конструкції мотоцикла, і незрозуміло з яких підстав прийшов до висновку про те, що ці протитуманні фари не передбачені конструкцією, вказаний у постанові пункт ПДР, а саме: 31.4.3,1а, відсутній в ПДР, постанова не містить жодних посилань на докази вчинення цього порушення. Обставини, викладені в постанові позивач не визнавав, і визнає надалі, вважає, що в поліцейського відсутні докази протилежного, оскільки в постанові вказано, що до неї додаються відеозапис з камери поліцейського, без вказівки про її номер та ідентифікуючі дані приладу, не було проведено безперервну відео зйомку відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Таким чином, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, доказів не надано, відтак постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 12.09.2022 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 11.00 год. 28.09.2022 р.

Ухвалою суду від 26.09.2022 року задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису адвоката Колєсніка Б.В. з допомогою Підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, з підстав викладених у ньому. Також представник позивача додав, що в мотоциклі позивача наявне місце під протитуманні фари, підведена проводка, відтак наявна технічна можливість їх підключення, з огляду на це позивач замовив на сайті виробника дві протитуманні фари та встановив їх на мотоцикл. Вважає, що такі фари передбачені конструкцією виробника, будь-яких документів щодо комплектації транспортного засобу позивача нема в вільному доступі мережі Інтернет, відтак не зрозуміло з чого виходив поліцейський, складаючи постанову.

У подальшому представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.

З огляду на подане клопотання, думку сторін, на те, що представник позивача, подаючи клопотання про участь в режимі відеоконференції, погодився з тим, що несе ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо; використовувані учасником у судовому засіданні в режимі відеоконференції технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення та звуку, а також інформаційну безпеку, тому суд ухвалив проводити розгляд за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, подав відзив на позов, просить розглянути справу за відсутності представника. В даному відзиві зазначає, що пункт ПДР, який ставиться у вину позивачу вказано правильно. Факт події та розгляд адміністративної справи здійснено та зафіксовано на нагрудну камеру, однак через технічні непарності відео відсутнє. Права позивачу були роз`ясненні, додатково витяги цих статей надруковані у самій постанові, що підтверджується підписом позивача про ознайомлення в цій постанові. Окрім того, доказом вчинення порушення є копія пояснення свідка ОСОБА_2 , якого просить допитати як свідка. Таким чином відповідач зазначає, що підстав для скасування оскаржуваної постанови немає і в позові слід відмовити.

Представник позивача надав відповідь на відзив в якій зазначає про відсутність відео з нагрудної камери поліцейського, що вважає доводить відсутність доказів вчинення порушення. Вказує, що показання свідків не можуть бути належними доказами оскільки не вказані в постанові, поліцейський не спростував заперечень позивача, щодо інкримінованого порушення, відсутні посилання на технічний засіб, яким здійснювалася фіксація. Вважає постанову складену з порушеннями норм закону, за відсутності доказів вчинення порушення.

Відеофіксація має бути безперервною, таким чином вважає, що у відзиві не спростовано доводів позовної заяви.

Третя особа в справі поліцейський Петрина В.О. у судовому засідання проти позову заперечив, пояснив, що ним був зупинений позивач, який керував мотоциклом у вказаний в постанові час, на вказаному мотоциклі були встановлені дві додаткові протитуманні фари. Він виніс постанову про порушення вимог п. 31.4.3 а ПДР. Пункт правил дорожнього руху в постанові ним вказаний правильно, адже він вказав не цифру 1, як зазначається в позові, а поставив перед літерою «а» дужку.

Після зупинки вказаного транспортного засобу, він запропонував водію усунути це порушення і зняти додаткові фари, на що водій відмовився. Оскільки згідно з приміткою 1 до п. 31.4.3 а ПДР мотоцикли (мопеди) можуть бути додатково обладнані лише однією протитуманною фарою, а мотоцикл позивача був обладнаний двома протитуманними фарами, які розташовувались в передній частині автомобіля по боках мотоцикла, в той час як має встановлюватись нижче основної фари, то він прийшов до висновку про наявність порушення. Відтак він склав постанову, при цьому роз`яснив водію його права, повідомив про відеофіксацію на нагрудну камеру поліцейського, тому постанова складена з дотримання закону. Відеозапис фіксації порушення не збережений, оскільки за час чергування на блокпосту накопичується великий об`єм відеоматеріалу, відтак можливості збереження такої кількості інформації впродовж тривалого часу немає. Разом з тим, надав суду фотозображення мотоцикла позивача та самого позивача в момент оформлення порушення, з відображенням двох протитуманних фар, виготовлене з допомогою мобільного телефона. Також зазначив, що з інформації, отриманої в мережі Інтернет та зображень вигляду мотоцикла аналогічної моделі мотоцикла, якою керував позивач, встановлено, що під час виготовлення на заводі дана модель мотоцикла не обладнана двома протитуманними фарами. Просить відмовити в позові з огляду на надані ним докази та обставини справи.

Заслухавши сторін, свідка дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 222 КУпАП органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч.1 ст.121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулює Закон України від 02.07.2015 р. № 580-VIII «Про національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

П.8 ч.1 ст. 23 Закону № 580-VIII визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону № 580-VIII поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Ст.14 Закону України від 30.06.1993 р. № 3353-XII «Про дорожній рух» (далі - Закон № 3353-XII) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону №3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі ПДР України).

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом установлено, що згідно з постановою серії БАБ № 304945 від 26.08.2022 р., винесеної поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (сел. Ратне) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області капралом поліції Петриною В.О. на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП. Як вбачається з цієї постанови позивач о 20.40 год. 26.08.2022 р. на автодорозі «М-19» Доманово 28 км-Ковель керував мотоциклом «Loncin LX150-77», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому розміщено додаткові протитуманні фари, котрі непередбачені вимогою конструкції т/з, чим порушив п.п. 31.4.3.а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Ст. 121 ч.1 передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

ПДР встановлено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності невідповідності таким вимогам: 31.4.3. Зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Згідно з приміткою 1 до вказаного пункту Мотоцикли (мопеди) можуть бути додатково обладнані однією протитуманною фарою, інші механічні транспортні засоби двома.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Свідок ОСОБА_2 дав суду показання про те, що як військовослужбовець ЗСУ ніс службу на блокпосту спільно з працівниками поліції і був свідком того, що поліцейський зупинив мотоцикл під керуванням позивача за порушення ПДР, оскільки мотоцикл всупереч вимогам був обладнаний не передбаченими конструкцією освітлювальним приладами. При цьому чув, що позивача попередили про те. що ведеться відео зйомка на нагрудну камеру. Підтвердив також, що на фотозображенні наданому поліцейським суду, зображено саме позивача та його мотоцикл.

Третьою особою надано суду фотозображення позивача та належного йому мотоцикла, на якому зафіксовано наявність на мотоциклі двох протитуманних фар.

Таким чином, доводи про відсутність доказів вчинення позивачем правопорушення, не заслуговують на увагу та спростовані в ході судового розгляду.

Суд приймає даний доказ як належний, оскільки відображену на ньому інформацію підтверджує також свідок, а також факт встановлення двох протитуманних фар не заперечується позивачем та його представником. Доводи сторони позивача про те, що показання свідка в постанові як доказ не вказані, відтак не є доказом, не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно о ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Щодо правомірності притягнення позивача до відповідальності за встановлення вказаних протитуманних фар, то суд виходить з положень пункту 31.4.3а ПДР та примітки 1 до нього, згідно з якими забороняється експлуатація транспортного засобу, на яких кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; мотоцикли (мопеди) можуть бути додатково обладнані однією протитуманною фарою.

В той же час як встановлено і визнається сторонами на мотоциклі позивача встановлено дві протитуманних фари.

Таким чином, в діях позивача є порушення вимог ПДР, а доводи позивача про відсутність в його діях складу правопорушення спростовані поліцейським.

Незважаючи на положення ст.78 КАС, водночас також суд звертає увагу, що позивач та його представник не надали будь-яких документів про відповідність установлених протитуманних фар вимогам конструкції транспортного засобу.

Щодо посилань позивача про відсутність безперервної відеозйомки фіксації вчиненого правопорушення, слід зазначити, що відповідно до ст.40 Закону України «Про національну поліцію» поліції надано право для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, застосовувати технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення. Відсутність відеозапису вчиненого правопорушення не свідчить на порушення процедури винесення оскаржуваної постанови.

Окрім того, відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суду надано фотографію, як доказ вчинення порушення, що відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, тому суд вважає, що доводи сторони позивача в цій частині не свідчать про порушення закону під час винесення постанови, і обов`язок щодо збирання доказів, що покладений на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначений ст. 251 цього Кодексу, в даному випадку поліцейським виконаний.

Щодо посилання позивача на вимоги п. 24 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», про те, поліцейський не виконав вимоги щодо того, що постанова має містити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів, то такі роз`яснення надані і стосуються змісту постанови судді.

Інші доводи позивача та його представника не спростовують правомірності оскаржуваної постанови.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Ч.2 ст.77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до норм КАС суд зобов`язаний повно і всебічно дослідити обставини справи.

Також в ст. 2 КАС визначено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: офіційне з`ясування всіх обставин у справі, який визначає основні риси і обсяг дій адміністративного суду за його власною ініціативою. Суд не зв`язаний тільки документами та заявами про докази, які внесені сторонами. Це дає змогу врівноважити можливості людини, яка зазвичай не обізнана в тонкощах юриспруденції та суб`єкта владних повноважень.

На виконання вказаних приписів КАС з метою повноти судового розгляду судом досліджено надані суду докази.

Суд не встановив порушень в діях поліцейського під час винесення оскаржуваної постанови та прийшов до висновку що відповідачем та третьою особою виконані вимоги ст. 77 КАС щодо надання доказів на спростування доводів позивача.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву представника позивача Колєсніка Богдана Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (сел. Ратне) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області капрал поліції Петрина Владислав Олександрович про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі залишити без задоволення, а постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області капрала поліції Петрини В.О. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 304945 від 26.08.2022 р., залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача: Колєснік Богдан Володимирович, адреса: АДРЕСА_2 , РНПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Волинській області, адреса місця знаходження: вул.Винниченка, 11, м.Луцьк, Волинська область, код в .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (сел. Ратне) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області капрал поліції Петрина Владислав Олександрович, адреса місця знаходження: вул. Каштанова, 15, смт.Ратне, Ковельський район, Волинська область.

Суддя О. Й. Хаврона