Справа № 240/9543/22
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м. Житомир справа № 240/9543/22

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити переведення на пенсію державного службовця за віком.

Позивач зазначає, що з 15 червня 2017 року йому призначена пенсія за віком відповідно до вимог ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". З досягненням 62-річного віку та враховуючи стаж державної служби більше 20 років, Позивач 13.10.2021 року звернувся до Відповідача із заявою про переведення на пенсію державного службовця. Листом від 16.12.2021 року Відповідач відмовив у такому переведенні, оскільки Позивач для такого переведення звертався не особисто, а через свого представника.

Таку відмову Позивач вважає протиправною, так як Відповідач не врахував, що Позивач має необхідний стаж державної служби більше 20 років і досяг 62-річного віку.

Ухвалою суду від 24.05.2022року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Відповідача по справі, направив до суду відзив на позов, в якому проти позову заперечує. У відзиві зазначається, що на момент введення в дію Закону України "Про державну службу" 01.05.2016 року, Позивач займав посаду в органах місцевого самоврядування, а не посаду, віднесену до державної служби. Тобто, на час звернення про переведення на пенсію державного службовця у Позивача стаж державної служби був менше 20 років і Позивач станом на 01.05.2016 року не перебував на посаді, віднесеній до відповідної категорії державних службовців. По цій причині Відповідач вважає правомірною відмову у переведенні Позивача на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

Розглянувши в подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав проведення перерахунку розміру пенсії, в тому числі зумовленого пільговим порядком обчислення стажу роботи, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV (надалі-Закон N 1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Правовими нормами статті 26 цього Закону N 1058-IV наявність певного страхового стажу та досягнення певного віку визначені як умови призначення пенсії за віком.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивачу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 15 червня 2017 року призначена пенсія за віком відповідно до вимог ст.26 Закону N 1058-IV.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивач 13.10.2021 року звертався до Відповідача із заявою про переведення на пенсію державного службовця. Листом від 16.12.2021 року Відповідач відмовив у такому переведенні по причині відсутності стажу державної служби не менше 20 років та по причині не перебування Позивача станом на 01.05.2016 року на посаді, віднесеній до відповідної категорії державних службовців.

Безспірно, за приписами частин другої та п`ятої статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993року N 3723-XII (надалі-Закон N 3723-XII), що була чинна на час виникнення спірних відносин, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Одночасно суд зазначає, що відповідно до вимог п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 N 899 "Про державну службу" право на призначення пенсії відповідно до вимог ст.37 Закону N 3723-XII мають:

- державні службовці, які на день набрання чинності Законом N 889-VIII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу";

- особи, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу".

Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз.1 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тобто з 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року N 889-VIII) право на пенсію державного службовця мають особи за наявності слідуючих умов:

- досягнення певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок);

- наявності передбаченого законодавством загального страхового стажу;

- наявності стажу державної служби не менш як 10 років та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, або наявності не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Такий правовий висновок зробив Верховний Суд у "Справі про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця" від 04.04.2018року (справа N 822/524/18) і зазначив, що після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 N 899 "Про державну службу") зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.93 N 3723 "Про державну службу" лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 N 889 "Про державну службу", та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону України від 16.12.93 N 3723 "Про державну службу" вік і страховий стаж.

Судом встановлено та визнається сторонами, що на час звернення про призначення пенсії (13.10.2021 року) Позивач, ОСОБА_1 , досяг 62-річного віку.

Сторонами не заперечується і, відповідно до вимог ч.1 ст.78 КАС України перед судом не доказується, наявність у Позивача загального страхового стажу не менше 35 років.

Суть спору між сторонами у справі зведена виключно до наявності чи відсутності у Позивача не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Судом враховується, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04.02.2021року у справі №240/13836/20, що набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до стажу державної служби період роботи ОСОБА_1 на посаді заступника голови Турчинівської сільської ради поєднаній з виконанням покладених обов`язків голови сільської ради з 22.08.1997 по 28.03.1998, період роботи на посаді Турчинівського сільського голови Чуднівського району Житомирської області з 29.03.1998 по 05.11.2015, час військової служби у Збройних Силах з 03.11.1975 по 03.12.1977.

Разом з тим, суд вважає безпідставними доводи Позивача, що вказаний період роботи у вказаному органі місцевого самоврядуванні як стаж держаної служби підлягає врахуванню для призначення Позивачу пенсії державного службовця.

Слід врахувати, що за приписами статті 1 Закону N 3723-XII державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних Законом коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Класифікації посад державних службовців визначена в статті 25 цього ж Закону.

Одночасно суд зазначає, що правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування врегульовані Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 7 червня 2001 року N 2493-III.

Відповідно до вимог частини сьомої статті 21 цього Закону у редакції Закону України від 03.10.2017 р. N 2148-VIII пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином Позивач помилково ототожнює категорії посад державних службовців, визначених статтею 25 цього Закону N 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зі стажем державної служби, який дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, зі стажем державної служби, що дає право на призначення пенсії відповідно до вимог ст.37 Закону N 3723-XII.

Суд не заперечує, що час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", підлягає зарахуванню до стажу державної служби, але лише для визначення права на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Суд визнає, що статтею 10 Закону N 1058-IV передбачено право вибору пенсійних виплат особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника).

Разом з тим, Позивач станом на 01.05.2016 року не займав посаду державної служби та не має не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу". Позивач не є особою, які на день набрання чинності цим Законом мав не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу", а відтак не може вважатися особою, яка з досягненням 62 річного віку має право на перехід на пенсію державного службовця, передбачену ст.37 Закону N 3723-XII.

Таким чином, оскаржувані дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не суперечать вимогам чинного законодавства, а позовні вимоги Позивача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі, відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст.2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк