Справа № 159/3521/22
Суддя: Чалий А. В.
Дата ухвалення: 2022-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/3521/22
Провадження № 2-а/159/82/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 рокум.Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Чалого А.В.,

за участю секретаря судового засідання Ворожко Н.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , поліцейського СРПП ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, Відділення №1 (м.Любомль) Ковельського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Волинській області, Ковельського районного управління поліції Головного управління поліції у Волинській області, Головного управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ №650617 від 26.08.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2022 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилається на те, що постановою серії БАБ №650617 від 26.08.2022 року поліцейського СРПП ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, капрала поліції ОСОБА_2 його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 5 ст.121(п.2.3. в), ч.1 ст.122 (п.2.2), ст.125 КУпАП за те, що він 26.08.2022 року о 13 годині 45 хвилин в с. Куснища на автодорозі Т 03-02 44 км керуючи транспортним засобом Mersedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху на транспортному засобі не був пристебнутий ременем пасивної безпеки, не виконав вимогу дорожнього знаку «SТОР» ( проїзд без зупинки заборонено) та не увімкнув систему світлової аварійної сигналізації на час зупинки на вимогу поліцейського. Позивач зазначив, що 26.08.2022 року о 13 годині 45 хвилин в с. Куснища на автодорозі Т 03-02, 44 км керуючи транспортним засобом Mersedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не здійснив ніяких адміністративних правопорушень. Поліцейський СРПП ВП №1 м. Любомль Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, капрал поліції Демчук Станіслав Дмитрович не запропонував йому навіть дати пояснення. Позивач зазначає, що відповідачем було здійснено фіксування транспортного засобу приладом із функцією фото та відео фіксації, але не у автоматичному, а у ручному режимі. Позивач вважає, що відповідач, будучи поліцейським, не мав права використовувати даний прилад. Крім того, позивач зазначає, що в порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП у постанові про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось. Лише зазначено, в якості додатку: відео з нагрудної боді-камери №10. В позовній заяві позивач вказує на те, що постанову винесено через 2 хвилини з моменту вчинення трьох правопорушень (це 13 год. 47 хв). За таких умов він не мав часу та, відповідно, фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП України, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тощо. Позивач вважає, що нескладання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення не дало йому можливості висловити свою незгоду із винністю у вчиненні адміністративних правопорушень, оскільки ніде, окрім протоколу, він свою позицію зафіксувати не зміг би. Ніяких пояснень відповідачем у позивача не відбиралося. У оскаржуваній постанові ніяким чином його пояснення або незгода із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення не відображені. Відтак, грубі порушення вимог ст.268 КпАП України щодо нього при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем, на думку позивача, є очевидними.

Разом з тим, позивач зазначає, що при складенні постанови про накладення на нього адміністративного стягнення не було дотримано вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. А саме, вказує, що зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Нічого із вищезазначеного, працівником поліції при складенні постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, проведено не було.

Постанова про притягнення позивача до відповідальності винесена з порушенням вимог ст.. 251, ст. 268, 283 КУпАП.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд скасувати постанову поліцейського СРПП ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, капрала поліції Демчука Станіслава Дмитровича серії БАБ №650617 від 26.08.2022 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 ( п`ятсот десять ) гривень за ч.5 ст.121(п.2.3. в), ч. 1 ст.122 (п.2.2), ст.125 КУпАП, а справи про адміністративні правопорушення щодо нього - закрити.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.09.2022 відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду на 16.09.2022.

Судове засідання призначене на 16.09.2022 відкладено на 22.09.2022 у зв`язку з надходженням клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Судове засідання призначене на 22.09.2022 відкладено на 30.09.2022 у зв`язку з надходженням клопотання представника відповідача про перенесення розгляду справи та продовження строків подачі відзиву.

Ухвалою суду від 30.09.2022 відзив Ковельського РУП ГУНП у Волинській області на позовну заяву у справі № 159/3521/22 повернуто без розгляду.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, надав пояснення згідно обставин, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважав постанову такою, що відповідає вимогам закону.

Представники Відділення №1 (м.Любомль) Ковельського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Волинській області, Ковельського районного управління поліції Головного управління поліції у Волинській області, Головного управління національної поліції у Волинській області в судове засідання не з`явились про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 205 ч.1 КАС України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Особливості провадження з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України.

Судом встановлено, що 26.08.2022 поліцейським СРПП ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, капралом поліції Демчуком Станіславом Дмитровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №650617 за ч. 5 ст.121(п.2.3. в), ч.1 ст.122 (п.2.2), ст.125 КУпАП, згідно якої 26.08.2022 о 13 годині 45 хвилин в с. Куснища на автодорозі Т 03-02 44 км під час руху на транспортному засобі ОСОБА_1 не був пристебнутий ременем пасивної безпеки, не виконав вимогу дорожнього знаку «SТОР» ( проїзд без зупинки заборонено), не увімкнув систему світлової аварійної сигналізації на час зупинки на вимогу поліцейського. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510, 00 грн.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст.121(п.2.3. в), ч.1 ст.122 (п.2.2), ст.125 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, інспектором поліції в порушення ст.ст. 278, 280 КУпАП, не були виявлені обставини, які виключають адміністративну відповідальність, пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова не відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП, а саме не наведені докази підтверджень вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, в обґрунтування яких інспектор поліції дійшов до висновку про винуватість правопорушника.

Також, розгляд справи проведений на місці, без підготовки та надання позивачу часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують його особу, інших доказів по справі, що порушує права позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, внаслідок чого при винесенні постанови інспектором поліції не було не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

В силу вимог п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах «Нечипорчук і Йонкало проти України» (рішення від 21.04.2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 06.12.1998 року) Європейський суд з прав людини наголосив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза розумним сумнівом і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (п. 150 та 253 рішень відповідно).

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вказане, суд приймає до уваги викладені обставини справи зазначені в позовній заяві, будь-яких відомостей, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а відповідачем надані не були.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав вимог ч. 2 ст.77 КАС України та не довів правомірності прийнятого ним рішення відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що постанова відповідача підлягає скасуванню як незаконна, а вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тобто, якщо відповідачем у справі виступала посадова чи службова особа, то судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, в якому працює ця особа. При цьому залучення такого суб`єкта владних повноважень до участі у справі в якості окремого учасника не вимагається.

Позивачем був сплачений судовий збір в сумі 496,20 грн. за вимогу про скасування оскаржуваної постанови, що підтверджується квитанцією АТ «Ощадбанк» №52 від 01.09.2022. Таким чином, враховуючи факт задоволення позовних вимог, вказану суму судового збору слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Волинській області.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 139, 241-246, 271, 272, 279, 283, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанову поліцейського СРПП ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області капрала поліції Демчука Станіслава Дмитровича від 26.08.2022 року серії БАБ №650617, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення зач. 5 ст.121(п.2.3. в), ч.1 ст.122 (п.2.2), ст.125 КУпАП у виді штрафу в сумі 510 грн. скасувати, провадження у справі закрити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок) гривні шляхом безспірного списання вказаної суми з рахунку Головного управління Національної поліції в Волинській області у Державній казначейській службі України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:А. В. Чалий