Справа № 160/1916/22
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2022 року Справа № 160/1916/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
27.01.2022 року (до відділення поштового зв`язку таку подано 24.01.2022 року) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення об`єднаної житлової комісії при військовій частині НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 22.11.2021 року за №10, та наказ командира військової частий НОМЕР_1 від 22.11.2021 року №1061 «Про затвердження протоколу- засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 » в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 ;
- зобов`язати об`єднану житлову комісію при військовій частині НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 з 15.07.1999 року в загальній черзі та з 02.03.2017 року в першочерговій черзі.
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що рішення об`єднаної житлової комісії при військовій частині НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 22.11.2021 року за №10, та наказ командира військової частий НОМЕР_1 від 22.11.2021р. №1061 «Про затвердження протоколу- засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 » в частині позивача з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки календарна вислуга позивача на військовій службі складає більше ніж 20 років, а саме 24 роки 00 місяців 15 днів, та останній перебував на квартирному обліку з 2014 року і знятий з квартирного обліку у зв`язку зі звільненням з військової служби в запас (закінчення, строку, контракту), тому позивач вважає, що відсутні будь-які правові підстави для зняття його з квартирного обліку. Відтак, на думку позивача, останній має право на перебування на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 , а прийняття відповідачем рішення про зняття його з квартирного обліку є безпідставним та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.
Військова частина НОМЕР_1 в поданому відзиві позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, просила відмовити в їх задоволенні. Відповідач зазначив, що Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2019 № 173 (по стройовій частині) та наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 04.07.2019 № 254 підполковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас. Наказ про своє звільнення позивач у встановлені законом строки не оскаржував. Згідно частини 9 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції від 01.01.2019 року чинній на момент звільнення полковника ОСОБА_2 , а саме 09.12.2019 року зазначено, військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. (Абзац перший пункту 9 статті 12 із змінами, внесеними згідно із Законом №1510-VI від 11.06.2009 року). Редакція частини 9 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", про яку зазначає позивач у своєму позові датована 30.03.2021 роком, а саме відповідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку" абзац перший пункту 9 статті 12 викладено в такій редакції: "9. Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла". Відповідно до статті Конституції України 58 Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 року № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.05.2001 року № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Єдиний виняток з даного правила, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, складають випадки, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Конституційний Суд України (рішення від 13.05.1997 №1-зп) також висловив позицію, згідно якої закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта. На думку відповідача, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2019 року № 173 (по стройовій частині) та наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 04.07.2019 року № 254 підполковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас. Наказ про своє звільнення позивач у встановлені законом строки не оскаржував. Таким чином, має місце порушення строку для звернення позивачем до суду із позовною заявою.
ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив де зазначив, що відповідач не подав будь - якого доказу на спростування зазначених в позовній заяві обставин. Отже висновки, зазначені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2022 року зазначена вище справа розподілена та 28.01.2022 передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.02.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи. Витребувано від військової частини НОМЕР_1 засвідчені належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України: копію особової справи позивача; копію житлової справи позивача (у разі її наявності у відповідача); копію наказу (по стройовій частині) від 12.08.2019 про звільнення позивача з військової служби; докази постановки позивача на військовий облік в Токмацькому об`єднаному міському військовому комісаріаті Запорізької області ОМВК після звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу частини; копію рішення об`єднаної житлової комісії при військовій частині НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 22.11.2021 року за №10, та наказ командира військової частий НОМЕР_1 від 22.11.2021р. №1061 «Про затвердження протоколу - засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 » в частині зняття позивача з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 ; рішення об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у зазначеній військовій частині в частині, що стосується позивача; копію Положення про об`єднану житлову комісію при військовій частині НОМЕР_1 , докази створення такої комісії. Витребувано від ОСОБА_1 засвідчені належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України: усі додатки до позову в читабельному вигляді. Витребувані судом докази слід було подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (також шляхом направлення на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (adm.dp.court.gov.ua) ) у строк до 22.02.2022 року. Судом попереджено військову частину НОМЕР_1 та ОСОБА_1 про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2022 року розгляд справи №160/1916/22 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Витребувано від військової частини НОМЕР_1 засвідчені належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України: копію особової справи позивача; копію житлової справи позивача (у разі її наявності у відповідача); копію наказу (по стройовій частині) від 12.08.2019 про звільнення позивача з військової служби; докази постановки позивача на військовий облік в Токмацькому об`єднаному міському військовому комісаріаті Запорізької області ОМВК після звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу частини; копію рішення об`єднаної житлової комісії при військовій частині НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 22.11.2021 року за №10, та наказ командира військової частий НОМЕР_1 від 22.11.2021р. №1061 «Про затвердження протоколу- засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 » в частині зняття позивача з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 ; рішення об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у зазначеній військовій частині в частині, що стосується позивача; копію Положення про об`єднану житлову комісію при військовій частині НОМЕР_1 , докази створення такої комісії. Витребувано від ОСОБА_1 засвідчені належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України: усі додатки до позову в читабельному вигляді. Витребувані судом докази слід було подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (також шляхом направлення на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (adm.dp.court.gov.ua) ) у строк до 27.04.2022 року. Судом попереджено військову частину НОМЕР_1 та ОСОБА_1 про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.04.2022 року витребувано від військової частини НОМЕР_1 засвідчені належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України: копію особової справи позивача; копію житлової справи позивача (у разі її наявності у відповідача); копію наказу (по стройовій частині) від 12.08.2019 про звільнення позивача з військової служби; докази постановки позивача на військовий облік в Токмацькому об`єднаному міському військовому комісаріаті Запорізької області ОМВК після звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу частини; копію рішення об`єднаної житлової комісії при військовій частині НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 22.11.2021 року за №10, та наказ командира військової частий НОМЕР_1 від 22.11.2021р. №1061 «Про затвердження протоколу - засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 » в частині зняття позивача з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 ; рішення об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у зазначеній військовій частині в частині, що стосується позивача; копію Положення про об`єднану житлову комісію при військовій частині НОМЕР_1 , докази створення такої комісії. Витребувано від ОСОБА_1 засвідчені належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України: усі додатки до позову в читабельному вигляді. Витребувані судом докази слід було подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (також шляхом направлення на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (adm.dp.court.gov.ua) ) у строк до 16.05.2022 року.
У судове засідання 28.09.2022 року сторони не прибули, про дату, час та місце проведення судового засідання сповіщені належним чином.
22.09.2022 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява щодо розгляду справи за його відсутності.
Слід зазначити, що за приписами ч. 2 ст. 205 КАС України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку, коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їхні представники.
В свою ж чергу, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 205 КАС України).
Частина 4 статті 229 КАС України передбачає, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України).
Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищезазначене та відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити у повному обсязі з огляду на наступне.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є учасником бойових дій, про що свідчить копія посвідчення від 03.09.2015 року (серія НОМЕР_2 ), яка наявне в матеріалах справи.
Так, ОСОБА_1 , у період з 25.07.1995 року по 12.08.2019 року (24 роки) проходив військову службу у Збройних Силах України.
03.07.2014 року позивачем було подано рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , в якому останній просив зарахувати його на облік для поліпшення житлових умов у м. Дніпропетровськ (склад сім`ї - 1 особа).
24.07.2014 року майора ОСОБА_1 , зараховано на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 зі складом сім`ї 1 (одна) особа) в загальну чергу з 15.07.1999 року, що підтверджується копією витягу з протоколу від 24.07.2014 року.
22.02.2017 року позивачем подано рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , в якому останній просив внести зміни до його облікової справи щодо включення до списків осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень у зв`язку з набуттям статусу учасника бойових дій (учасника АТО).
02.03.2017 року внесено зміни до облікової справи ОСОБА_1 та позивача включено в списки осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень з 02.03.2017 року як учасник бойових дій, що підтверджено копією витягу з протоколу від 02.03.2017 року №2.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2019 року №173 підполковника ОСОБА_1 , начальника відділу захисту інформації та кібернетичної безпеки в інформаційно- телекомунікаційних системах управління зв`язку та інформаційних систем штабу, звільненого наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 04.07.2019 року №254 у запас, відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за підпунктом "к" (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду), з правом носіння військової форми одягу, вважено, що справи та посаду здав. Направлено для зарахування на військовий облік до Токмацького об`єднаного міського військового комісаріату Запорізької області. З 12.08.2019 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних Силах становить: календарна - 24 роки 00 місяців 15 днів; пільгова - 00 років 11 місяців 18 днів; загальна - 25 років 00 місяців 03 дні.
Тож даним наказом передбачено виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 35% посадового окладу; надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 20% до посадового окладу; надбавку у розмірі 15% посадового окладу за безперервний стаж на шифрувальній роботі з 01 серпня по 12 серпня 2019 року. Припено доступ до роботи з відомостями, що містять державну таємницю. На підставі вимог Порядку виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 26.11.2018 №45/дск, Переліку структурних підрозділів Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, органів військового управління, військових частин, військових навчальних закладів, установ, організацій Міністерства оборони України та Збройних Сил України, посад військовослужбовців Збройних Сил України, які пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, та яким виплачується щомісячна винагорода, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 20.05.2019 №14дск, а також рішення Міністра оборони України щодо розміру винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту від 27.05.2019 №5763/з/3, виплатити винагороду за виконання завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту у розмірі 20 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років з 01 серпня по 12 серпня 2019 року. Щорічну відпустку за 2019 рік використав тривалістю 30 (тридцять) днів, грошову допомогу для оздоровлення отримав. Відраховано із грошового забезпечення за 04 (чотири) дні відпустки, що були використані в рахунок цієї частини щорічної відпустки за 2019 рік, яка залишилася після звільнення. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, на підставі Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та 07.06.2018 року №260, за 2019 рік не отримав. Виплачено одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до розділу XXXII пункту 2 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 за 24 (двадцять чотири) календарних роки. Житлом при військовій частині НОМЕР_1 не забезпечений. Відповідно до вимог статті 17 Конституції України, статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", постанови Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 №607 "Про затвердження структури військового резерву людських ресурсів" зараховано до військового оперативного резерву першої черги військової частини НОМЕР_1 . Підстава: рапорт про здавання справ та посади п/п-ка ОСОБА_1 від 12.08.2019 року (вх.№1525).
22.11.2021 року на засіданні об`єднаної житлової комісії при військовій частині НОМЕР_1 знято з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 : підполковника запасу ОСОБА_1 в зв`язку зі звільненням у запас, відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за підпунктом "к" (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) та направлення для зарахування на військовий облік до Токмацького об`єднаного міського військового комісаріату Запорізької області.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.11.2021 року №1061 «Про затвердження протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 » затверджено протокол засідання об`єднаної житлової комісії при військовій частині НОМЕР_1 від 22 листопада 2021 року №10.
Не погоджуючись з рішенням об`єднаної житлової комісії при військовій частині НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 22.11.2021 року за №10 та наказом командира військової частий НОМЕР_1 від 22.11.2021 року №1061 «Про затвердження протоколу- засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 » в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 , позивач звернув ся до суду із вказаним позовом за захистом своїх порушених прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких громадянин має змогу побудувати житло, придбати його у власність, або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступною платою відповідно до закону.
Частиною першою ст.12 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - ЗУ №2011-XII) передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст.37 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію.
Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов згідно зі ст.38 ЖК УРСР встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.
Відповідно до ч.1 ст.40 ЖК УРСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Згідно з ст.40 ЖК УРСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті.
Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках:
1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;
1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку;
2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту;
3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР;
4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання;
5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.
У разі смерті громадянина, який перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, за членами його сім`ї зберігається право подальшого перебування на обліку. Таке ж право зберігається за членами сім`ї громадянина, який перебував на обліку у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів і був знятий з обліку з підстав, зазначених у пунктах 2 і 4 цієї статті.
Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.
Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.
Вказаний перелік випадків для зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов вичерпний.
Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок).
Він визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.
Порядком визначено алгоритм обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.
Для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника).
Відповідно до п.22. Порядку облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.
Пунктом 24 Порядку встановлено, що військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.
У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік.
Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.
Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла.
Військовослужбовці зараховуються на облік незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.
Згідно з п.29 Порядку військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.
Суд врахував, що позивач знятий з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійними жилими приміщеннями складом сім`ї чотири особи у зв`язку із звільненням у запас за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду).
Відповідно до п.30. Порядку військовослужбовці знімаються з обліку у разі:
поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла;
засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження;
звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;
подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік;
в інших випадках, передбачених законодавством.
Отже, вказаний перелік підстав для зняття військовослужбовців з обліку не є вичерпним.
Згідно з п.31 Порядку житлові приміщення надаються тільки військовослужбовцям, які перебувають на обліку, крім випадків, передбачених законодавством.
Отже, право на житло мають військовослужбовці, які перебувають на обліку.
Відповідно до п.32. Порядку військовослужбовцям житло надається згідно з чергою.
Черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).
Пунктом 33 Порядку встановлено, що житлове приміщення, що надається військовослужбовцю для постійного проживання, повинне бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним та технічним вимогам.
Згідно з п.34 Порядку на підставі рішення про надання житла виконавчий орган районної, міської, районної у місті ради, а в закритому військовому містечку - квартирно-експлуатаційний орган видає ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення, безпосередньо військовослужбовцю, на ім`я якого він виписаний, або за його дорученням іншій особі.
Ордер може бути виданий лише на вільне житлове приміщення.
Відповідно до Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081, Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року №450, та Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №728, з метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція).
Інструкція визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).
Відповідно до п.1 розділу VІ Інструкції житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.
Як вже було вище встановлено судом, вислуга років у Збройних Силах позивача становить: календарна - 24 роки 00 місяців 15 днів; пільгова - 00 років 11 місяців 18 днів; загальна - 25 років 00 місяців 03 дні.
Згідно з п.2. розділу VІ. Інструкції військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, відповідно до статті 34 Житлового кодексу Української УРСР.
Потребуючими поліпшення житлових умов також визнаються:
військовослужбовці та члени їх сімей, які проживають в одній квартирі по дві і більше сім`ї незалежно від родинних відносин, та особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (у тому числі, якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати);
військовослужбовці з числа осіб з інвалідністю внаслідок війни, визначених у пунктах 11, 12 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та члени їх сімей;
члени сімей загиблих, визначені абзацами шостим та восьмим пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;
військовослужбовці та члени їх сімей, які були забезпечені житловими приміщеннями на територіях, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, - із урахуванням вимог законодавства України щодо тимчасово окупованих територій.
Відповідно до п.3. розділу VІ Інструкції облік ведеться в житлових комісіях військових частин (об`єднаних житлових комісіях), військових комісаріатах та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.
Відповідно до п.22 розділу V Інструкції зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Наявності таких підстав судом не встановлено.
Відповідно до п.3 ст.12 ЗУ №2011-XII військовослужбовцям, які вступили на військову службу за контрактом відповідно до частини четвертої статті 20 або продовжили військову службу за контрактом відповідно до частини десятої статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", жилі приміщення надаються позачергово за рахунок військових формувань за місцем проходження військової служби. При цьому для військовослужбовців, які вступили на військову службу за контрактом відповідно до частини четвертої статті 20 зазначеного Закону, до часу перебування їх на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, зараховується час перебування на такому обліку за місцем проживання до прийняття на військову службу за контрактом.
Згідно з ч.4 ст.20 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - ЗУ №2232-XII) громадяни України, які не досягли граничного віку перебування в запасі, у разі настання особливого періоду можуть бути прийняті на військову службу за контрактом на строк військової служби в календарному обчисленні, встановлений частиною третьою статті 23 цього Закону.
Відповідно до ч.10 ст.23 ЗУ №2232-XII для потреб Збройних Сил України та інших військових формувань (крім Служби зовнішньої розвідки України) військовослужбовцям військової служби за контрактом з числа громадян України, які під час проходження військової служби були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (крім розумових, сенсорних, психологічних вад, розладів психіки, поведінки та інших захворювань, визначених Міністерством оборони України та іншими центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями), за їх зверненням може бути продовжено військову службу до закінчення строку контракту з можливістю укладення нового контракту, але не більше ніж до досягнення граничного віку перебування на військовій службі.
Суд враховує, що позивач проходив військову службу за контрактом та його звільнено в запас за закінченням строку дії такого контракту.
Згідно з п.9 ст.12 ЗУ №2011-XII військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.
Отже, існує вичерпний перелік підстав, при яких військовослужбовці мають право залишатися на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при звільненні з військової служби. Крім того, згідно з чинним законодавством звільнення з військової служби в запас не є підставою для зняття позивача та членів його сім`ї з квартирного обліку у військовій частині.
До подібних (як у даному позову) правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 25 березня 2019 року у справі №359/2295/17, від 08 квітня 2020 року у справі №683/2197/18, від 20 травня 2019 року у справі №487/6514/17, від 20 січня 2021 року у справі №460/6031/18.
З урахуванням зазначених норм права та обставин справи, а саме того, що позивач має календарну вислугу на військовій службі понад 24 роки, має статус учасника бойових дій, під час проходження військової служби до звільнення перебував на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 , суд дійшов висновку, що позивач має право на залишення на квартирному обліку у відповідача і після звільнення його з військової служби.
Тому наказ командира військової частий НОМЕР_1 від 22.11.2021р. №1061 «Про затвердження протоколу- засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 » в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 та рішення об`єднаної житлової комісії при військовій частині НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 22.11.2021 року за №10 є протиправними та підлягають скасуванню. У цій частині позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Підсумовуючи вищенаведене, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 з 15.07.1999 року в загальній черзі та з 02.03.2017 року в першочерговій черзі.
Що стосується доводів відповідачем щодо пропуску строку позивачем звернення до суду із даною позовною заявою, то суд зазначає, у нашому випадку позивач оскаржує рішення та наказ від 22.11.2021 року, до суду останній звернувся 24.01.2022 року, тобто в межах строку звернення до адміністративного суду у відповідності до вимог ст. 122 КАС України.
Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що такі необхідно задовольнити.
Позивач в даній категорії справ звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, тому виходячи з положень ст. 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 139, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення об`єднаної житлової комісії при військовій частині НОМЕР_1 , оформлене протоколом від 22.11.2021 року за №10, та наказ командира військової частий НОМЕР_1 від 22.11.2021р. №1061 «Про затвердження протоколу- засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 » в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 .
Зобов`язати об`єднану житлову комісію при військовій частині НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 з 15.07.1999 року в загальній черзі та з 02.03.2017 року в першочерговій черзі.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник