Справа № 560/5678/22
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5678/22
РІШЕННЯ

іменем України

28 вересня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, виплату коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної Поліції України від 02.05.2022 № 272 "Про застосування до працівника УПП в Хмельницькій області ДПП дисциплінарного стягнення" відповідно до пункту 7 ч. 3 статті 13 Дисциплінарного статуту, в частині застосування до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Хмельницькій області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції,

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 04.05.2022 №774 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 ,

- поновити ОСОБА_1 на посаді з 04.05.2022,

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.05.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржені накази прийняті на підставі необ`єктивних висновків службового розслідування, яке проведене формально, без встановлення дійсних обставин події. Вчинення дисциплінарного проступку заперечує, оскільки дисциплінарною комісією не здобуті беззаперечні докази його вини у вчиненні будь-яких дій, які можливо б було вважати такими, що свідчать про порушення ним службової дисципліни, етичних принципів, невиконання встановленого розпорядку або порушення Присяги працівника поліції. Вважає, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби ґрунтується на сумнівних і недостовірних доказах, якими здебільшого є суперечливі пояснення співробітників, зважаючи на що прийняті відповідачем накази є неправомірними та підлягають скасуванню.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Суд витребував матеріали службового розслідування.

Департаментом патрульної поліції Національної поліції України поданий відзив ( з порушенням строку, встановленого судом), у якому у позові просить відмовити. Посилається на те, що підставою службового розслідування став рапорт заступника начальника управління - начальника відділу чергової служби УПП в Хмельницькій області щодо порушення 01.03.2022 службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_1 , що виразилось у порушенні останнім правил етичної поведінки поліцейських ( використання грубої лексики, недотримання субординації), обговоренні та невиконанні наказу керівництва під час сигналу повітряної тривоги. Відповідач вважає, що захід дисциплінарного впливу стосовно позивача був обраний обґрунтовано та співмірно ступеню вини останнього, що виключає незаконність рішень Департаменту.

Позивач подав відповідь на відзив, де не погоджується з доводами відзиву, зазначаючи про пропуск відповідачем строку для подачі відзиву.

Відповідач правом на подачу заперечення на відповідь на відзив не скористався.

Під час розгляду справи суд виходить з такого.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VІІІ (далі - Закон №580). Відповідно до статті 1 цього Закону Національна поліція України (далі -поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (частина 3 статті 11 Закону №580).

Відповідно до статті 17 Закону №580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Частиною 1 статті 18 вказаного Закону визначено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Статтею 19 цього ж Закону передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580 встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначено Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Визначення службової дисципліни міститься у статті 1 Дисциплінарного статуту. Службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Під вчинками, що дискредитують звання працівника Національно Поліції та власне органи Національної поліції, слід розуміти протиправні, винні діяння, які вчинені посадовою особою органу у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але які за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ. З огляду на це, з точки зору стороннього розсудливого спостерігача порушення цих приписів може сприйматись як підрив довіри до Національної поліції, а відповідальність за це несе держава.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 затверджені також Правила етичної поведінки поліцейських, метою яких є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Отже, як вбачається із наведених норм, проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.

Верховний Суд у постанові від 27.04.2021 у справі N9160/6819/19 наголосив на такому: «В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють. З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно. Отже порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них. Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності».

Згідно із статтями 14, 15, 19 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків провадиться службове розслідування.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Відповідно до пункту 1 Розділу VII Порядку, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення і останній видає письмовий наказ про його застосування.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 проходив службу на різних посадах у Національній поліції України з 07 листопада 2015, з 21 лютого 2022 - на посаді інспектора взводу №1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі УПП в Хмельницькій області ДПП)

Наказом начальника УПП в Хмельницькій області ДПП від 02.03.2022 № 15 було призначене службове розслідування, підставою для проведення якого став рапорт заступника начальника УПП в Хмельницькій області капітана поліції М.Журавель.

Як встановлено зі змісту цього рапорту, 01.03.2022 о 20.32 надійшов сигнал повітряної тривоги. Спускаючись в укриття, капітан поліції М. Журавель помітила капітана поліції М. Ткача, який, на її думку, не мав наміру спускатись разом з усіма. На запитання про те, чому він не йде в укриття, останній відреагував неадекватно та в грубій формі висловив обурення усією ситуацією, проте, зрештою пройшов у цокольний поверх приміщення. В укритті на додаткове зауваження стосовно некоректної поведінки ОСОБА_2 знову почав сперечатись, поводився неетично та не контролював свої емоції. Після відбою повітряної тривоги ОСОБА_3 було запропоновано пройти у відділ чергової служби, де він знову вступив в суперечку, неодноразово перепитував, чи це є наказ. У цей час у приміщенні знаходився начальник УПП в Хмельницькій області ДПП капітан поліції ОСОБА_4 , який зробив ОСОБА_3 зауваження. Зважаючи на поведінку останнього, було вирішено тимчасово вилучити у нього зброю. Вважаючи поведінку М. Ткача неприйнятою, ОСОБА_5 просила призначити службове розслідування.

У матеріалах справи є повідомлення позивача про запрошення його на засідання дисциплінарної комісії 25.03.2022 та 06.04.2022, докази їх направлення ОСОБА_3 на різні відомі комісії адреси його проживання.

Як встановлено судом зі змісту пояснень ОСОБА_6 від 06.04.2022, відображених також у скороченому вигляді у висновку службового розслідування, він стверджує, що під час оголошення тривоги 01.03.2022 він знаходився на першому поверсі будівлі та притримував металеві вхідні двері для того, щоб працівники могли пройти до укриття. Вказує на те, що він сам також мав намір пройти в укриття. У цей час з другого поверху спускалась ОСОБА_5 , яка поцікавилась у нього, чи планує він також пройти до укриття, а також лайливо висловилась щодо працівників управління. ОСОБА_2 зазначає, що на це він нічого не відповів і взагалі у розмову з нею не вступав. Пізніше в укритті він попросив її повторити слова, які вона перед цим озвучила, на що вона відповіла: "Що ти від мене хочеш?", після чого залишила приміщення. Пізніше, близько 21 години ОСОБА_5 запропонувала йому пройти до приміщення чергової служби, на що він запитав про те, чи це прохання чи це наказ, на що вона відповіла, що це наказ. При цьому він не вступав з ОСОБА_5 у суперечку і не виражав емоції, оскільки у цьому не було потреби. У приміщенні чергової частини, де знаходились і інші працівники, ОСОБА_2 спілкувався лише з начальником УПП в Хмельницькій області ДПП О.Роо, який наказав йому віддати зброю. ОСОБА_2 у поясненнях заперечує конфлікт з ОСОБА_5 як під час перебування в укритті, так і на виході з приміщення управління.

Пояснення ОСОБА_5 від 18.03.2022 повторюють зміст рапорту, поданого раніше, на підставі якого було призначене службове розслідування. У той же час, у додаткових поясненнях від 07.04.2022 ОСОБА_5 зазначає про те, що ОСОБА_3 був відданий усний наказ прямувати до укриття, на який він відреагував неадекватною поведінкою та в грубій формі висловив обурення усією ситуацією, яка відбувається.

У поясненнях командира батальйону УПП в Хмельницькій області ОСОБА_7 зазначається, що поза межами укриття він став свідком словесної перепалки між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , під час якої останній грубо відреагував на зауваження щодо необхідності перебування в укритті. Після цього у черговій частині у М. Ткача було вилучено зброю. Інший працівник поліції ОСОБА_9 пояснила, що чула, як на запитання ОСОБА_5 з приводу наміру спуститись в укриття ОСОБА_2 відповів в грубій формі, обурюючись ситуацією, яка відбувається.

Дисциплінарною комісією складений висновок, затверджений 21.04.2022 т.в.о. начальника УПП в Хмельницькій області ДПП В.Орленком, відповідно до якого за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні службової дисципліни, недотриманні професійної етики та ділового мовлення, використанні ненормативної лексики, недотриманні субординації під час реагування на наказ капітана поліції ОСОБА_10 щодо необхідності переміщення в укриття під час повітряної тривоги, у обговоренні та критиці даного наказу, до ОСОБА_6 запропоновано застосувати захід дисциплінарного впливу у вигляді звільнення зі служби.

На підставі висновків службового розслідування начальником Департаменту патрульної поліції Національної Поліції України 02.05.2022 був виданий наказ № 272 "Про застосування до працівника УПП в Хмельницькій області ДПП дисциплінарного стягнення", згідно з яким відповідно до пункту 7 ч. 3 статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Хмельницькій області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 04.05.2022 №774 о/с "По особовому складу" ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 04.05.2022.

Надаючи оцінку спірним наказам, суд враховує таке.

Відповідно до пункту 3, 5, 7 статті 4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) наказ, прийнятий на основі Конституції України та інших актів законодавства і спрямований на їх реалізацію, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень. Наказ може віддаватись усно чи письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Віддавати (видавати) наказ, що не пов`язаний із службовою діяльністю поліції або виходить за межі посадових (функціональних) обов`язків керівника, забороняється. Наказ, відданий (виданий) з порушенням вимог законодавства або з перевищенням повноважень, є недійсним та підлягає скасуванню прямим керівником.

Отже, наказ є формою реалізації службових повноважень керівника органу поліції, згідно з яким визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа.

Проаналізувавши письмові пояснення учасників та свідків події, яка мала місце 01.03.2022, а також висновок службового розслідування, суд приходить до висновку про те, що доказами у справі не підтверджується невиконання ОСОБА_8 наказу, пов`язаного із службовою діяльністю органу поліції.

Так, відповідач у відзиві зазначає про те, що з хронології подій вбачається, що після того як ОСОБА_2 на запитання ОСОБА_5 висловив своє обурення ситуацією, йому був відданий усний наказ прямувати до укриття.

У той же час, сам позивач цю обставину заперечує, зазначаючи, що наказу йти в укриття не було, а вже пізніше він отримав наказ пройти до чергової частини, який він виконав.

Повертаючись до змісту первинних пояснень ОСОБА_5 , суд звертає увагу на те, що у них було чітко зазначено, що саме на її запитання "чому він не йде в укриття", а не на відповідний наказ ОСОБА_2 висловив свою реакцію.

Подальші пояснення стосовно наявності усного наказу фактично не знаходять свого підтвердження належними доказами, оскільки зафіксовані пояснення інших свідків події - ОСОБА_7 та ОСОБА_9 також ніяким чином не підтверджують факт віддання ОСОБА_5 будь-якого наказу ОСОБА_3 , який би був чітко сформульований і не допускав неоднозначного тлумачення. Також відсутні і докази бездіяльності позивача, оскільки він спустився до укриття, а у подальшому виконував накази пройти до чергової частини та здати зброю.

Таким чином, не підтверджуються належними доказами і доводи відповідача щодо обговорення та критики позивачем наказу безпосереднього керівництва ( ОСОБА_5 ), оскільки як встановлено судом, наказу як такого віддано не було, тоді як запитання щодо наміру переміститись до укриття вимогам до способу формулювання наказу не відповідає.

З висновку службового розслідування вбачається, що під час службового розслідування комісією не були відібрані пояснення ще одного свідка події - начальника УПП в Хмельницькій області ДПП О.Роо, який вже у приміщенні чергової частини начебто зробив ( зі слів ОСОБА_5 ) позивачу зауваження, а згодом наказав останньому віддати зброю. Про причини невідібрання таких пояснень відповідач не зазначає.

Стверджуючи про недотримання позивачем норм професійної етики, засад ділового мовлення та використання ним ненормативної лексики, відповідач не надає будь-яких належних доказів, що дозволяють встановити зміст таких висловлювань.

Як встановлено судом з матеріалів службового розслідування, опис дій та поведінки позивача зводиться до таких формулювань: "відреагував неадекватно", "в грубій формі висловив своє обурення", "продовжував поводити себе з ворожим настроєм", "не дотримувався елементарних норм етики", "даючи своєю поведінкою зрозуміти, що йому абсолютно байдуже, хто яку посаду займає", "спілкуючись в агресивній формі", "грубо відреагував на зауваження", "відреагував неадекватно та в грубій формі висловлювався на адресу ОСОБА_5 , обурюючись ситуацією".

На думку суду, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , описуючи події за участі фігурантів, окреслюють ситуацію у загальному вигляді, не конкретизуючи, висловлювання якого конкретно змісту лунали на адресу ОСОБА_5 та чому їх варто було вважати образливими, грубими або агресивними. Не уточнює характер таких висловлювань і сама ОСОБА_5 .

Крім того, суд звертає увагу на те, що ані ОСОБА_11 , ані ОСОБА_9 не підтверджують виникнення або продовження словесного конфлікту між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 вже в приміщенні укриття.

Як описано у висновку службового розслідування, ОСОБА_5 в укритті зробила ОСОБА_3 додаткове зауваження, однак він "продовжував поводити себе з ворожим настроєм, перебивав та не дотримувався елементарних норм етики у спілкуванні підлеглого з керівником, виказуючи свої претензії перед усіма присутніми у сховищі та даючи своєю поведінкою зрозуміти, що йому абсолютно байдуже хто яку посаду займає".

Разом з тим, у справі відсутні будь-які належні докази зазначеного, включаючи вищезгадані пояснення ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які ці обставини не підтверджують. Пояснень інших осіб стосовно цих обставин матеріали справи не містять, що не дозволяє суду погодитись з доводами відповідача про наявність вини ОСОБА_6 у вчиненні будь-яких неетичних або протиправних дій під час перебування в укритті разом з іншими працівниками.

Таким чином, умовно розділивши хронологію подій, що мали місце 01.03.2022 у управлінні ПП в Хмельницькій області ДПП, суд приходить до таких висновків:

- до перебування в укритті: обставини словесної суперечки між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 можуть вважатись такими, що мали місце, однак доказів неетичної поведінки позивача, висловлення ним будь-яких особистих образ або нецензурних висловлювань на адресу ОСОБА_5 дисциплінарною комісією не здобуто, а судом не встановлено;

- до перебування в укритті: факт видання ОСОБА_5 усного наказу ОСОБА_3 належними доказами не підтверджується. Факт невиконання ОСОБА_8 будь-якого законного наказу ОСОБА_5 належними доказами не підтверджується;

- під час перебування в укритті: обставини словесної суперечки між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 належними доказами не підтверджуються, докази неетичної поведінки позивача, висловлення ним будь-яких особистих образ або нецензурних висловлювань на адресу ОСОБА_5 або інших осіб дисциплінарною комісією не здобуто, а судом не встановлено;

- під час перебування в укритті: інформація висновку службового розслідування щодо того, що ОСОБА_11 та ОСОБА_9 зазначали, що учасники конфлікту продовжили суперечку в приміщенні укриття, належними доказами не підтверджується. Суд звертає увагу на те, що у особисто наданих цими особами поясненнях вони вказані обставини не підтверджують;

- після виходу з укриття та під час перебування в службовій частині: обставини словесної суперечки між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 належними доказами не підтверджуються, будь-яких конкретних доказів неетичної поведінки позивача, висловлення ним особистих образ, нецензурних висловлювань, грубої поведінки щодо ОСОБА_5 або інших осіб дисциплінарною комісією не здобуто, а судом не встановлено;

- відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, є здебільшого такими, що належними доказами не підтверджуються, відтак не доводять вину позивача у грубому порушенні правил етичної поведінки, невиконанні наказу керівника, ігноруванні інтересів служби, порушенні дисципліни тощо;

- негативний вплив дій М. Ткача на дотримання службової дисципліни іншими поліцейськими та рівень авторитету вищого керівництва належними доказами не підтверджується;

- докази, які підтверджують вчинення ОСОБА_8 діяння, що підпадає під ознаки порушення Присяги, суду не надані і судом не встановлені; скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків, належними доказами не підтверджується;

- безпосереднього зв`язку інформації, відображеної у відеозаписах, доданих до позову, на якій зафіксована ймовірно ( зі слів позивача) ОСОБА_5 ( на відео зазначається як заступник УПП у Кіровоградській області) з обставинами цієї справи судом не встановлено. Відображені на диску відеозаписи у разі встановлення особи, на них присутньої, належності саме їй відповідного голосу, а також наявності стосунку до обставин цієї справи, могли б бути оцінені судом самостійно або поруч з записами аналогічного змісту, зробленими щодо позивача. У той же час, зв`язок записів із обставинами справи не доведений, тому суд не надає оцінку цьому відео ряду в площині етичних або інших вимог до роботи поліцейських.

На думку суду, сама по собі можливість виникнення під час служби або поза нею відповідних конфліктних ситуацій за участі працівників поліції не може бути об`єктивно виключена, навіть попри відповідні вимоги до їх поведінки та закріплені державою стандарти. Суд звертає увагу на те, що ситуація, яка стала предметом службового розслідування, не була пов`язана і не виникла безпосередньо у зв`язку з виконанням її учасниками прямих службових обов`язків з охорони правопорядку, перешкоджання правопорушенням або забезпеченням безпеки інших осіб, відтак не спричинила заподіяння відповідних наслідків або шкоди в розумінні закону.

Будь-яких належних доказів словесних образ, висловлених саме на адресу безпосереднього керівника позивача дисциплінарною комісією також не здобуто, відтак судом не встановлені, а відповідачем не доведені ознаки вини позивача у вчиненні відповідних дій, та причинний зв`язок між об`єктивною стороною проступку, який припускається, та описаними у висновку службового розслідування наслідками.

Зважаючи на це, суд вважає, що комісія недостатньо об`єктивно, всебічно та повно дослідила обставини події, не опитала інших можливих свідків події, які могли усунути наявні у розслідуванні прогалини доказування, не зібрала і не дослідила можливо існуючі відео матеріали, які могли підтвердити або спростувати доводи учасників ситуації, відтак прийняла передчасне необґрунтоване рішення про доведеність вини, що стало підставою для притягнення поліцейського до відповідальності у вигляді звільнення.

Слід звернути увагу на те, що згідно з матеріалами особової справи позивач по службі характеризується більше з позитивної сторони, ніж з негативної, брав участь у проведенні ООС, про що свідчать наявні у справі документи.

Суд погоджується з тим, що органу Національної поліції належить звільняти працівників за проступки, які негідні звання поліцейського та наносять дійсну шкоду авторитету служби та органу. Звільнення зі служби в поліції, як вид стягнення, є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

У той же час, слід звернути увагу на те, що опис та оцінка усього наявного у цій справі наративу ( як сукупності пов`язаних між собою реальних чи вигаданих подій, фактів або вражень) перебуває здебільшого в площині оціночних суджень обмеженої кількості учасників та свідків події. Натомість, висновки комісії не ґрунтуються на констатації беззаперечних фактів та доказів, які дозволяють однозначно встановити проступок (подію) та вину порушника, адекватною відповідальністю за що є звільнення зі служби.

Відтак, комісією під час службового розслідування не було здобуто переконливих, належних та об`єктивних доказів порушення позивачем вимог службової дисципліни, порушення правил етичної поведінки, відображених у висновках службового розслідування, які стали підставою прийняття спірних наказів. З огляду на це, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є непропорційним, необ`єктивним та протиправним, відтак спірні накази в частині, яка стосується позивача, підлягають скасуванню ( наказ від 02.05.2022 стосується лише позивача, тому підлягає скасуванню в цілому), а позивач - поновленню на посаді.

При прийнятті рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Спір щодо розміру виплати відсутній, відтак відповідача слід зобов`язати виплатити позивачу середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу з дати звільнення по день ухвалення рішення.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Враховуючи те, що відповідач не довів обґрунтованість спірних наказів та висновків службового розслідування, доводи позивача належними доказами не спростував, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної Поліції України від 02.05.2022 № 272 "Про застосування до працівника УПП в Хмельницькій області ДПП дисциплінарного стягнення".

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 04.05.2022 № 774 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП Національної поліції України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП Національної поліції України з 04.05.2022.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 04 травня 2022 по дату прийняття судом рішення про поновлення на посаді.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 28 вересня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Департамент патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3,Київ 48,03048 , код ЄДРПОУ - 40108646)

Головуючий суддя І.С. Козачок