Справа № 160/14009/22
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 вересня 2022 року Справа № 160/14009/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченко А.В., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакорт Плюс» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 09.09.2022 р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 09.02.2022 р. № 3778870/39135074 про відмову у реєстрації податкової накладної від 31.12.2021 р. № 1288 та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 31.12.2021 р. № 1288 в Єдиному реєстрі податкових накладних за датою фактичного подання податкової накладної на реєстрацію, рішення від 09.02.2022 р. №3778862/39135074 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1263 від 31.12.2021 р., зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 31.12.2021 р. № 1263 в Єдиному реєстрі податкових накладних за датою фактичного подання податкової накладної на реєстрацію.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2022 р. позовна заява була залишена без руху та встановлено позивачу строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме:

- надати уточнену редакцію позовної заяви із зазначенням правильного коду ЄДРПОУ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, з відповідними копіями для учасників справи.

- заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.

На виконання ухвали суду від 14.09.2022 р., позивачем 23.09.2022 р. надано уточнену редакцію позовної заяви та заяву про поновлення пропущеного строку.

В обґрунтування поданої заяви про поновлення пропущеного строку, позивач зазначив, що у зв`язку із веденням воєнного стану керівництво ТОВ «Дакорт Плюс» прийняло рішення задля безпеки життю своїх співробітників, щоб працівники працювали віддалено від офісу. Уся бухгалтерська документація знаходиться в архіві, так як документів було дуже багато працівникам знадобився час, щоб знайти всі документи, які потрібно було надати до Суду в якості доказів. Таким чином, так як повинен був час, щоб додати документи до позову, ТОВ «Дакорт Плюс» не мав змоги звернутися до суду з позовом за захистом своїх прав раніше. Таким чином, просить суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду за захистом прав ТОВ «Дакорт Плюс» та поновити строк звернення до адміністративного суду та прийняти до розгляду позов ТОВ «Дакорт Плюс».

Дослідивши подану позивачем заяву, суд зважає на таке.

Відповідно до ч.1, абз.1 ч. 2, ч.3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 4 ст. 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, положеннями ст.122 КАС України встановлено загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. Водночас, за умови використання позивачем досудового порядку вирішення спору у випадках, коли законом передбачена така можливість або обов`язок, в КАС України встановлено скорочений строк звернення до суду.

При цьому, як зазначено вище, частина перша статті 122 КАС України передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Згідно із частиною першою статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли вказаним Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Правова позиція щодо строків звернення до суду із зазначеними позовними вимогами викладена у постанові Верховного Суду від 11.10.2019 у справі № 640/20468/18, відповідно до якої рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

З матеріалів справи вбачається, що досудове врегулювання спору проводилось шляхом звернення до комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області зі скаргою на прийняте рішення, проте нею було прийнято рішення від 31.05.2022 р. №10687/39135074/2 та рішення від 31.05.2022 р. №10777/39135074/2 щодо залишення їх скарги без задоволення, рішення від 09.02.2022 р. №3778870/39135074 та рішення від 09.02.2022 р. №3778862/39135074 без змін.

Таким чином, враховуючи приписи статті 122 КАС України, останнім днем звернення до суду з позовними вимогами щодо скасування спірних рішень є 31.08.2022 р.

Водночас, з цими позовними вимогами позивач звернувся до суду лише 09.09.2022 р., що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції суду, тобто із пропуском строку, встановленого ст.122 КАС України.

На підтвердження поважності пропуску строку для звернення до суду, позивач лише зазначив, що у зв`язку із веденням воєнного стану керівництво ТОВ «Дакорт Плюс» прийняло рішення задля безпеки життю своїх співробітників, щоб працівники працювали віддалено від офісу. Уся бухгалтерська документація знаходиться в архіві, так як документів було дуже багато працівникам знадобився час, щоб знайти всі документи, які потрібно було надати до Суду в якості доказів. Таким чином, так як повинен був час, щоб додати документи до позову, ТОВ «Дакорт Плюс» не мав змоги звернутися до суду з позовом за захистом своїх прав раніше.

Суд звертає увагу, що питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

За приписами статті 60-2 Кодексу законів про працю дистанційна робота - це форма організації праці, за якої робота виконується працівником поза робочими приміщеннями чи територією роботодавця, в будь-якому місці за вибором працівника та з використанням інформаційно-комунікаційних технологій.

При дистанційній роботі працівник розподіляє робочий час на власний розсуд, на нього не поширюються правила внутрішнього трудового розпорядку, якщо інше не визначено трудовим договором. При цьому загальна тривалість робочого часу не може перевищувати норм, передбачених статтями 50 і 51 цього Кодексу.

На час загрози поширення епідемії, пандемії, необхідності самоізоляції працівника у випадках, встановлених законодавством, та/або у разі виникнення загрози збройної агресії, надзвичайної ситуації техногенного, природного чи іншого характеру дистанційна робота може запроваджуватися наказом (розпорядженням) роботодавця без обов`язкового укладення трудового договору про дистанційну роботу в письмовій формі. З таким наказом (розпорядженням) працівник ознайомлюється протягом двох днів з дня його прийняття, але до запровадження дистанційної роботи. У такому разі норми частини третьої статті 32 цього Кодексу не застосовуються.

Отже, зміст наведеної норми свідчить про те, що дистанційна робота - це форма організації праці, за якої робота виконується працівником поза робочими приміщеннями чи територією власника або уповноваженого ним органу, в будь-якому місці за вибором працівника та з використанням інформаційно-комунікаційних технологій.

Переведення працівників підприємства в режим дистанційної роботи не нівелює обов`язку працівників підприємства належним чином виконувати передбачений обсяг функцій і фактично є питанням організації внутрішніх робочих процесів.

Суд звертає увагу, що за загальним правилом, введення воєнного стану може визнаватись поважною причиною пропуску строку, як на причину поважності строку пропуску звернення до суду.

Однак, на думку суду, необхідно утриматися від такого безумовного висновку та враховувати обставини пропуску строку у їх сукупності, оскільки факт збройної агресії проти України, введення воєнного стану може не бути безумовно поважною підставою для поновлення строку абсолютно в усіх випадках. Належить врахувати, що навіть в умовах воєнного стану існують випадки, коли, фактично, відсутні об`єктивно непереборні обставини, які створили істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Для визначення поважності цієї підстави у кожному конкретному випадку належить брати до уваги територіальне місцезнаходження суду, порядок функціонування суду, хід бойових дій, наявність в конкретної фактичної можливості своєчасно звернутися до суду.

Відтак, позивач не обґрунтував неможливість вчасного звернення з цим позовом, з огляду саме на воєнний стан та не надав до суду доказів на підтвердження цих обставин.

З урахуванням викладеного, зазначені позивачем в обґрунтування поважності підстав пропуску строку звернення до суду обставини не спричинили припинення діяльності підприємства та виконання керівником/працівниками ТОВ «Дакорт Плюс» своїх функціональних обов`язків, а відтак позивач жодним чином не був обмежений у праві на своєчасне отримання правової допомоги та звернення до суду у встановлені строки.

Аналогічна правова позиція у висловлена у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 320/3307/21, в якій судом касаційної інстанції надано правову оцінку подібним правовідносинам.

Суд зазначає, що визначальним є те, що заявник не надав доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в обґрунтування неможливості своєчасного звернення до суду.

Так, не надано жодних доказів (наказу по підприємству та ін.) щодо оформлення дистанційної роботи відповідальних працівників у період з 01.09.2022 р. по 09.09.2022 р.

Також не надано жодних інших доказів, які б свідчили про обставини пропуску строку, зокрема, доказів передачі справ на зберігання в архів тощо.

Враховуючи зазначене, позивачем не надано доказів та не наведено обставин, які б підтверджували наявність об`єктивно непереборних, незалежних від волевиявлення особи та пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами причин для своєчасного вчинення процесуальних дій, а саме звернення до суду з позовом.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені статтею 123 КАС України, в частині першій якої зазначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані ним підстави для поновлення строку звернення до суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на викладене, суд вважає неповажними заявлені причини пропуску строку звернення до суду та повертає позовну заяву.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника ТОВ «Дакорт Плюс», що відповідно до ч. 8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що повторне звернення до суду ТОВ «Дакорт Плюс», передбачає, зокрема, надання суду належних доказів.

Керуючись статтями 160, 161, 169 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакорт Плюс» про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакорт Плюс» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачам, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.256 КАС України та може бути оскаржена до в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 294-297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко