Справа № 600/2077/21-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2077/21-а

28 вересня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Заквацька І.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача: Ратзорського Р.А.,

представника відповідача: Юзьків М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Чернівецької міської ради про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, Чернівецького міського голови Клічука Романа Васильовича про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року - скасовано та ухвалено постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Визнано протиправним та скасувано розпорядження Чернівецького міського голови Клічука Р.В. 505-к від 12.04.2021 р. про припинення служби в Чернівецькій міській раді ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу міжнародних відносин, інформації та зв`язків з громадськістю Чернівецької міської ради.

Стягнуто з Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 200 346 грн. 92 коп. з відрахуванням обов`язкових податків і зборів.

До Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від Чернівецької міської ради про перегляд постанови суду апеляційної інстанції від 16 травня 2022 року за нововиявленими обставини.

Заява обґрунтована тим, що при винесенні вищевказаного судового рішення колегією суддів не було враховано, що у період вимушеного прогулу з 12.04.2021 по 24.09.2021 ОСОБА_1 була працевлаштована з 25.09.2021 по 16.05.2022 у ТзОВ "Чернівецький промінь" та отримала дохід в розмірі 125 509,16 грн.

Вказані обставини не були відомі суду при ухваленні судового рішення, а тому останнє підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, колегія суддів вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви Чернівецької міської ради, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Суд апеляційної інстанції зазначає про те, що стаття 361 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює перелік вичерпних підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Тобто, судове рішення, яке набрало законної сили, зокрема може бути переглянуто на підставі істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

Згідно ч. 4 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Тобто, докази, що не були оцінені судом апеляційної інстанції щодо обставин, на які посилається заявник в своїй заяві, не можуть визнаватися нововиявленими.

В постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2015 року за № 7 «Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» зазначено, що в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження.

На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення, суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 802/2196/17-а, від 26.02.2020 у справі №800/578/17.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що наведені в заяві обставини не є нововиявленими в розумінні статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

У пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 43).

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів зауважує, що ключові аргументи заяви отримали достатню оцінку.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що слід відмовити в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2022 року у справі №600/2077/21-а, оскільки підстави наведені в заяві Чернівецької міської ради, не є нововиявленими обставинами, в розумінні положень п.1 ч.2 ст. 361 КАС України.

Керуючись ст.ст. 325, 328, 329, 361, 369 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Чернівецької міської ради про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, Чернівецького міського голови Клічука Романа Васильовича про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Сапальова Т.В.