Справа № 320/8788/21
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2022 року №320/8788/21
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в межах адміністративної справи за позовом Приватного підприємства «Пром Агро Рось» до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішень,
У провадженні Київського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Приватне підприємство «Пром Агро Рось» до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішень.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА100500/2021/000006/2 від 30.06.2021. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці Держмитслужби від 30.06.2021 №UА100500/2021/00184. Стягнуто на користь Приватного підприємства «Пром Агро Рось» судовий збір у сумі 4576 грн. 84 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Київської митниці.

До суду 23.12.2021 від представника позивача надійшло клопотання з доказами про розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи.

Згідно з акту Київського окружного адміністративного суду від 08.09.2022 вбачається, що 16.06.2022 до суду надійшла вказана справа від Шостого апеляційного адміністративного суду та була зареєстрована у комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» Київського окружного адміністративного суду та передана головуючому судді Щавінському В.Р. 08.09.2022 для подальшого розгляду.

Від Київської митниці до суду надійшло клопотання про зменшення судових витрат. Дане клопотання обґрунтоване тим, що зазначена категорія справи не належить до складних справ та розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження. Позовна заява та обсяг доданих до позовної заяви доказів, відповідь на відзив є досить незначними та не потребують великих затрат часу і зусиль для їх складення. Також, на думку відповідача, аналіз правової позиції не відповідає критерію реальності, тобто не є необхідною та обов`язковою в даному випадку, адже з`ясування відповідних обставин, вивчення судової практики та правових позицій є обов`язком адвоката в рамках підготовки позову та інших процесуальних документів по справі, а тому не потребує додаткових витрат під час підготовки позовної заяви.

Зауважив, що представником позивача не надано детального звіту про витрачений час на надання правничої допомоги та детального розрахунку судових витрат, що є обов`язком адвоката до п.9.1 Договору.

Тому, на думку митного органу, заявлений позивачем до відшкодування розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову.

Представник позивача подав до суду заперечення на клопотання відповідача про зменшення судових витрат. Зазначив, що витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 13000,00 грн., є цілком співмірними зі складністю справи та наданим адвокатом обсягом послуг, що підтверджуються відповідними доказами, які наданні до заяви про ухвалення додаткового рішення.

Щодо позиції відповідача про відсутність детального опису та витраченого часу то з цього приводу позивач вказав, що у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив: «Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, Суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.».

Таким чином, представник позивача вважає, що оскільки в даній справі розмір винагороди адвоката також встановлений у фіксованому розмірі, то такий розмір винагороди є визначеним сторонами та не потребує детального опису робіт та часу витраченого на надання послуг.

Розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат призначено на 22.09.2022.

У судове засідання, призначене на 22.09.2022 сторони не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення, про причину неявки суд не повідомили.

Відповідно до частини 3 статті 252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Протокольною ухвалою від 22.09.2022 суд вирішив подальший розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частин 1-3 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями частини 4 статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з поданої позивачем заяви, сумою, яку останній просить включити до складу судових витрат по оплаті послуг адвоката, пов`язаних з розглядом справи, є 13000,00 грн.

Згідно із частиною 3 статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а відповідно до частини 5 цієї ж статті КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Як убачається з заяви представника позивача та доданих до нього копій документів, на підтвердження заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн. суду надано: договір №01/09 про надання правової допомоги від 01.09.2020, додаток від 15.07.2021 до договору про надання правової допомоги №01/09 від 01.09.2020, акт приймання-передачі правової допомоги від 23.11.2021 до договору про надання правової допомоги №01/09 від 01.09.2020, платіжне доручення №1177 від 24.11.2021 про сплату витрат на правову допомогу у розмірі 13000 грн.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Верховний Суд у додатковій постанові від 12.09.2018 (справа №810/4749/15) зазначив, що з аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Також, Верховний Суд у постанові від 22.12.2018 (справа №826/856/18) зазначив про те, що розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents vs. Latvia (заява №58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Також, у справі «East/West Alliance Limited проти України» Європейський суд з прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії», заява №34884/97, пункт 30).

У пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05.07.2012 (далі Закон №5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Таким чином, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Відповідно до статті 30 Закону №5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставин Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Відтак, судом встановлено, що 01.09.2020 між Адвокатським об`єднанням «Акторіс» в особі виконуючого обов`язки керуючого партнера Телющенка П.П. (Об`єднання) та Праватним підприємством "Пром Агро Рось" в особі директора Вишнівського С.А. (Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги №01/09.

За умовами даного договору, клієнт доручає, а об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу (правову) допомогу в обсязі та на умовах, які передбачені в додатках до даного договору, які є його невід`ємною частиною. Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором та додатками до цього договору.

З додатку до договору про надання правової допомоги №01/09 від 01.09.2020 вбачається, що сторони встановили порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Об`єднання за надання правової допомоги по захисту інтересів Клієнта, а саме:

- аналіз документів Клієнта, які мають відношення до обсягу надання правової допомоги, що визначена в п.2 Додатку, вироблення правової позиції, підготовка позовної заяви, копіювання відповідних додатків, направлення позовної заяви до суду, підготовка відповіді на відзив - 10000 грн.;

- поштові витрати - відшкодовуються згідно фактично понесених, які підтверджені відповідними документами;

- участь у судовому засіданні - 3000 грн. за одне судове засідання незалежно від його тривалості.

З акту приймання-передачі правової допомоги від 23.11.2021 та платіжного доручення №1177 від 24.11.2021 вбачається, що Об`єднанням було надано Клієнту правову допомогу, а останній сплатив її вартість у розмірі 13000 грн.

Однак, дослідивши надані позивачем документи, заперечення відповідача та враховуючи наведені норми права, суд дійшов висновку, що розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката в даному випадку є неспівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами).

Окрім того, такі види послуг Об`єднання як: аналіз документів Клієнта, які мають відношення до обсягу надання правової допомоги, вироблення правової позиції, копіювання відповідних додатків, - не є окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, яким в даному випадку є складання та подання до суду документів по справі (позовної заяви).

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне заяву представника позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково, стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Київської митниці витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7500,00 грн.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 242-244, 252 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Стягнути на користь Приватного підприємства «Пром Агро Рось» () за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (код ЄДРПОУ ВП 43997555) витрати на правову допомогу у розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.