Справа № 640/20702/20
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Пилипенко О.Є., Собківа Я.М., за участю секретаря: Висоцького А.М. розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної міграційної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від "23" грудня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати висновок №250/2016 службового розслідування за фактом оформлення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений Головним Управлінням ДМС України в Харківській області 01.11.2016, яким визнано недійсним паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , оформлений 02.12.2014 року Комінтернівським РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправним і скасувати висновок №250/2016 службового розслідування за фактом оформлення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затверджений ДМС України 01.11.2016, яким визнано недійсним паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , оформлений 02.12.2014 року Комінтернівським РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління ДМС України в Харківській області письмово повідомити Адміністрацію Державної прикордонної служби України, Українське бюро Інтерполу, підрозділи Головних управлінь, Управлінь Державної міграційної служби України в областях про скасування висновку службового розслідування №250/2016 від 01.11.2016 та про дійсність паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , оформленого 02.12.2014 Комінтернівським РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також вилучити відомості про визнання недійсним цього паспорта із відповідної бази даних Державної міграційної служби України та із Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державного демографічного реєстру;

- визнати протиправним і скасувати висновок службової перевірки підстав документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений Головним Управлінням ДМС України в Харківській області 17.02.2017, яким визнано недійсним паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 08.12.2014, орган, що видав - 6315, оформлений на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправним і скасувати висновок службової перевірки підстав документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затверджений ДМС України 24.02.2017 року, яким визнано недійсним паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 08.12.2014, орган, що видав - 6315, оформлений на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління ДМС України в Харківській області письмово повідомити Адміністрацію Державної прикордонної служби України, Українське бюро Інтерполу, підрозділи Головних управлінь, Управлінь Державної міграційної служби України в областях про скасування висновку службової перевірки від 17.02.2017 року та про дійсність паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 08.12.2014, орган, що видав - 6315, оформлений на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також вилучити відомості про визнання недійсним цього паспорта із відповідної бази даних Державної міграційної служби України та із Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державного демографічного реєстру.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачі не проінформували його про визнання недійсним (анулювання) його паспорту громадянина України та паспорту громадянина для виїзду за кордон та про вчинення таких дій він дізнався вперше лише 27.05.2020, намагаючись придбати авіаквиток на міжнародний авіарейс до України. В червні 2020 року, після одержання у відповідь на адвокатський запит листа Адміністрації ДПС України від 16.03.2020 та листа ДМС України від 18.06.2020, позивач вперше офіційно дізнався про визнання відповідачами недійсними його паспортів. Позивач вважає оскаржувані висновки протиправними, оскільки вони ґрунтується на безпідставних сумнівах відповідачів щодо належності позивача до громадянства України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від "23" грудня 2021 р. позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано висновок службового №250/2016 розслідування підстав документування паспортом громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлений Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області 01.11.2016 та затверджений Державною міграційною службою України, яким визнано недійсним паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 02.12.2014.

Визнано протиправним і скасовано висновок службового розслідування підстав документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлений Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області 17.02.2017 та затверджений Державною міграційною службою України 24.02.2017, яким визнано недійсним паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 08.12.2014.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що підтвердженням набуття громадянства України слугує довідка №10/А-45 від 31.05.2011 про реєстрацію особи громадянином України, яка свідчить про набуття позивачем громадянства України за територіальним походженням на підставі частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України". Натомість, тимчасова окупація АР Крим, на яку посилається відповідач в оскаржуваному висновку, сама по собі не може вважатися належною підставою для прийняття рішення про визнання недійсним паспортів позивача. Суд також звернув увагу, на те, що твердження про неможливість підтвердження або спростування факту прийняття рішення Головним управлінням ДМС України в Автономній Республіці Крим щодо набуття громадянства України громадянином ОСОБА_1 на підставі Закону України "Про громадянство України" не можуть буди визнані судом як належним чином мотивовані, оскільки ґрунтуються виключно на припущеннях відповідачів та документально не підтверджені.

Державна міграційна служба України, не погоджуючись із судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвали нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначив, що отримати паспорт громадянина України може лише особа, яка набула громадянство на законних підставах (ч. 1 ст. 8 Закону № 2743 - VІІІ), але в даному випадку підтвердити або спростувати факт прийняття ГУ ДМС України в АРК рішення щодо набуття позивачем громадянства України неможливо через тимчасову окупацію території Криму.

Скаржник зазначає, що суд всупереч с. 1, 5 Закону № 2743 - VІІІ не витребував у позивача докази, які б підтверджували наявність підстав для набуття громадянства України.

Крім того, ДМС України у своїй скарзі стверджує, що судом першої інстанції прийнято до уваги виключно позицію позивача та порушено принципи змагальності і рівності сторін у справі.

Також скаржник наводить практику Верховного Суду у справах №№ 826/14279/17, 826/1417/17.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів скаржника і правильності висновків суду першої інстанції

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, документований паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданим Комінтернівським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 02.12.2014 та паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданим 08.12.2014 Комінтернівський РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області.

Громадянство України набуто позивачем у неповнолітньому віці одночасно з його батьком ОСОБА_2 відповідно до рішення ГУ МВС України в АР Крим від 31.05.2011 року.

У березні 2013 року позивач разом з батьками переїхав для проживання до міста Харкова, де 12.03.2013 їх було зареєстровано у власному житлі за адресою проживання: АДРЕСА_1 .

15.04.2013 позивач був документований проїзним документом дитини НОМЕР_5, виданим органом 6301 (м.Харків).

Паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 отримав 02.12.2014, який виданий Комінтернівський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області за місцем своєї реєстрації у зв`язку із досягненням 16-ти річного віку.

Паспорт громадянина України ОСОБА_1 для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 отримав 08.12.2014, виданий Комінтернівський РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, оформлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

Листом ДМС України від 18.06.2020 року на адвокатський запит вперше повідомлено позивачу про те, що за результатами службових розслідувань паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 визнано недійсним рішенням ГУ ДМС України в Харківській області від 01.11.2016, а паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 визнано недійсними рішенням ГУ ДМС України в Харківській області від 17.02.2017. При цьому, відомості про інформування позивача щодо зазначених рішень в ДМС відсутні.

Листом Адміністрації ДПС України від 16.06.2020 року повідомлено про внесення до бази даних недійсних документів відомостей про паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 на підставі листа ГУ ДМС України в Харківській області.

Листом від 29.12.2016 № 15/12216 скасовано реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно висновку Слобідського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області.

У матеріалах справи наявні документи:

копія довідки №10/А-44 від 31.05.2011 про реєстрацію ОСОБА_3 (матері позивача) громадянином України;

копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 ;

копії довідки №10/А-45 від 31.05.2011 року про реєстрацію ОСОБА_2 (батька позивача) та позивача громадянами України ОСОБА_1 ;

копія паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_2 ;

копія листа ГУ ДМС України в АР Крим від 02.04.2013 про підтвердження факту набуття позивачем та його батьками громадянства України.

Згідно з листом ДМС України від 17.07.2020 відомості щодо рішень про набуття громадянства ОСОБА_1 за територіальним походженням, прийняті ГУ ДМС України в АР Крим, та матеріали відповідних проваджень зберігались в ГУ ДМС України в АР Крим. При цьому, оскільки підрозділи ГУ ДМС України в АР Крим, у зв`язку з тимчасовою окупацією, не здійснюють свою діяльність, провести перевірку щодо оформлення ОСОБА_1 громадянства України та надати копії матеріалів не вбачається можливим.

Згідно з матеріалами справи, Головним Управлінням ДМС України в Харківській області складено висновок службового розслідування з підстав документування паспортом громадянина України від 01.11.2016 №250/2016, яким паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до пункту 10.4 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 №320, визнано таким, що оформлений з порушенням вимог чинного законодавства, підлягає влученню та знищенню у встановленому порядку.

Також, відповідно до матеріалів справи, 24.02.2017 Державна міграційна служба України затвердила висновок службового розслідування від 17.02.2017 з підстав документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений Головним управлінням Державної міграційної служби в Харківській області 01.11.2016 №250/2016.

Вказаним висновком паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 08.12.2014, відповідно до підпункту 8 пункту 89 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 №152 (із змінами в редакції Постанови КМУ №1001 від 16.11.2016), визнано недійсним та таким, що підлягає вилученню та знищенню у встановленому порядку; передбачено вжити відповідних заходів щодо виявлення та вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 08.12.2014, виданого органом 6315 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проінформувати Адміністрацію Державної прикордонної служби України про визнання паспорту таким, що оформлений з порушенням вимог чинного законодавства; серед іншого, інформувати підрозділи Головних управлінь, Управлінь ДМС України в областях про визнання паспорту недійсним.

Вважаючи протиправними дії відповідачів щодо складення та затвердження спірних висновків, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який відповідно до Конституції України визначає правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, є Закон України "Про громадянство України" (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Приписами частини першої статті третьої Закону України "Про громадянство України" визначено, що громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;

4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Документами, що підтверджують громадянство України, зокрема, є паспорт громадянина України (пункт 1 частина перша стаття 5 Закону України "Про громадянство України").

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про громадянство України", громадянство України набувається:

1) за народженням;

2) за територіальним походженням;

3) внаслідок прийняття до громадянства;

4) внаслідок поновлення у громадянстві;

5) внаслідок усиновлення;

6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя;

7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки;

8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини;

9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства;

10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства (частина перша статті 8 Закону України "Про громадянство України").

У силу статті 21 Закону України "Про громадянство України" рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.04.2012 року №320 затверджено Порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (надалі - Порядок №320), чинний станом на момент виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 10.4 Порядку №320 передбачено, що погашаються, уважаються недійсними та знищуються паспорти: які обмінюються у зв`язку зі зміною (переміною) прізвища, імені та по батькові; у разі встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах); у разі непридатності паспорта для користування (пошкодження з різних причин, утрата фотокартки); осіб, громадянство України яких припинено; знайдені, замість яких видано нові; померлих громадян; зіпсовані під час заповнення; оформлені з порушенням вимог чинного законодавства України; не отримані власником протягом року.

У разі оформлення паспорта з порушенням вимог чинного законодавства керівником територіального органу (територіального підрозділу) проводиться службове розслідування, за результатами якого складається висновок у двох примірниках, який надсилається до Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) для затвердження керівником відповідного структурного підрозділу ДМС України. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС України, другий - у територіальному органі (підрозділі).

Якщо паспорт, який підлягає знищенню, видавався іншим територіальним підрозділом, до цього територіального підрозділу надсилається повідомлення за формою, наведеною у додатку 21 цього Порядку.

У випадках знищення паспортів, зіпсованих при заповненні, у Книзі обліку проставляється відмітка про псування паспорта із зазначенням номера і дати затвердження акта про знищення паспорта, а в графі 1 наклеюється вирізка з бланка паспорта громадянина України, де зазначено серію і номер паспорта.

Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 (надалі - Порядок №302, у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 39 Порядку №302, за наявності підстав, зазначених у цьому Порядку, раніше виданий паспорт підлягає вилученню, поверненню державі, знищенню або тимчасовому затриманню.

Забороняється вилучення в особи паспорта, крім випадків, передбачених законом, зокрема взяття паспорта в заставу (пункт 43 Порядку №302). Територіальні органи чи територіальні підрозділи ДМС мають право вилучити, а також тимчасово затримати паспорти, які оформлені з порушенням вимог законодавства, підроблені, або в інших випадках, передбачених законом. Під час вилучення або тимчасового затримання паспорта складається відповідний акт встановленого МВС зразка та видається відповідна довідка (пункт 44 Порядку №302).

Приписами пункту 45 Порядку №302 передбачено, що паспорт вважається недійсним у разі:

1) коли він підлягає обміну у зв`язку із зміною інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації);

2) встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах);

3) непридатності паспорта для подальшого використання;

4) припинення особою громадянства України;

5) коли він заявлений як втрачений або викрадений;

6) смерті особи, якій було видано паспорт;

7) підпункт 7 пункту 45 виключено;

8) оформлення паспорта з порушенням вимог законодавства.

Згідно з висновком службового розслідування від 01.11.2016 № 250/2016 паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 оформлений 02.12.2014 Комінтернівським РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 16-річного віку на підставі свідоцтва про народження, виданого Департаментом цивільних справ м. Рамалла, Палестинська територія.

До заяви про видачу паспорту долучено наступні документи:

- копію свідоцтва про народження, виданого 08.10.2014 Палестинською владою Міністерства внутрішніх справ Департаменту громадських справ на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- копію довідки №10/А-44 про реєстрацію особи громадянином України, виданої 31.05.2011 ГУ МВС України в АР Крим на ім`я ОСОБА_3 ;

- копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 04.06.2011 Залізничним РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в АР Крим на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- копію довідки №10/А-45 про реєстрацію особи громадянином України, виданої 31.05.2011 ГУ МВС України в АР Крим на ім`я ОСОБА_2 ;

- копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 04.06.2011 Залізничним РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в АР Крим на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- відповідь з ГУ ДМС в АР Крим за вих.№01-01/вх.1878 від 02.04.2013 на запит ГУ ДМС України в Харківській області (вих. №3/2 від 22.02.2013) щодо підтвердження прийняття рішення ГУ МВС України в АР Крим від 31.05.2011 про реєстрацію ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженки Лівії та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Саудівської Аравії, разом із сином ОСОБА_1 1998 р.н., громадянинам України на підставі частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство України" та видачі їм довідок №10/А-44 та №10/А-45 від 31.05.2011.

Відповідно до пункту 1 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2014 року №152 (далі також - Порядок №152), паспорт громадянина України для виїзду за кордон (далі - паспорт для виїзду за кордон) є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на ім`я якої він оформлений, і дає право такій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Пунктом 8 частини першої пункту 55 Порядку № 152 визначено, що паспорт для виїзду за кордон вважається недійсним та знищується, окрім іншого, в разі оформлення паспорта з порушенням вимог законодавства.

Згідно з пунктом 56 Порядку № 152 у разі оформлення паспорта для виїзду за кордон з порушенням вимог законодавства керівник територіального органу чи підрозділу ДМС проводить службове розслідування. За результатами розслідування складається висновок у двох примірниках, який надсилається до ДМС для затвердження керівником відповідного структурного підрозділу апарату ДМС. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, другий - у територіальному органі або підрозділі ДМС.

Так, з висновку службового розслідування від 17.02.2017 вбачається, що до сектору централізованого оформлення документів ГУ ДМС України в Харківській області (Слобідській) з питання оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, звернувся 08.12.2014 громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рамалла, Палестина.

Для оформлення паспорта для виїзду за кордон позивачем надано відповідні документи, перелік яких на той час визначався пунктом 10 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (далі у тексті - Правила № 231, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), а саме:

- копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 02.12.2014 Комінтернівським РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області;

- копію довідки матері №10/А-44 про реєстрацію особи громадянином України, виданої 31.05.2011 ГУ МВС України в АР Крим на ім`я ОСОБА_3 ;

- копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера;

- копію довідки батька №10/А-45 про реєстрацію особи громадянином України, виданої 31.05.2011 ГУ МВС України в АР Крим на ім`я ОСОБА_2 ;

- довідку Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУ МВС України в Харківській області про відсутність у ОСОБА_1 підстав для тимчасової відмови у видачі паспорта;

- квитанції про сплату подвійного держмита, за послуги та вартість бланку.

На момент видання документів, місце проживання заявника зареєстровано за адресою проживання: АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду заяви про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон 08.08.2013 керівництвом ГУ ДМС України в Харківській області прийнято рішення про видачу ОСОБА_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 08.12.2014.

Колегія суддів зауважує, що необхідність подання довідки про набуття громадянства України не передбачалася у переліку документів, що подаються для оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, визначеного пунктом 10 Правил № 231. Однак, така довідка входила до обов`язкового переліку документів, визначеного пунктом 1.3 розділу І Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 № 320, який своєю чергою був обов`язковим для пред`явлення при оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до пункту 5.1. того ж Порядку іноземці та особи без громадянства, які набули громадянства України відповідно до законодавства України, отримують паспорти на підставі довідки про реєстрацію громадянином України, виданої територіальним органом.

Відповідно до наданої копії довідки №10/А-45 про реєстрацію особи громадянином України згідно з рішенням ГУ ДМС України в АР Крим від 31.05.2011 громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із своїм сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув громадянство України за територіальним походженням на підставі частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України".

Доводи скаржника зводяться до того, що підтвердити або спростувати факт прийняття рішення ГУ ДМС України в АР Крим щодо набуття громадянства України ОСОБА_1 на підставі частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України" та видачу йому у 2011 році довідки №10/А-45 від 31.05.2011 про реєстрацію особи громадянином України не можливо через те, що Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією України.

Колегія суддів зауважує, що з копії довідки про реєстрацію особи громадянином України вбачається, що набуття громадянства України здійснено відносно іноземного громадянина.

У матеріалах справи інформація про народження або постійне проживання особи, її батьків або одного з них, діда чи баби, рідних (повнорідних та неповнорідних) брата чи сестри, сина чи дочки, онука чи онуки до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, відсутня.

Разом з тим, станом на час видачі позивачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 02.12.2014 та паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 08.12.2014 документи, подані позивачем для отримання таких паспортів, сумнівів не викликали.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначаються Законом України від 18 січня 2001 року № 2235-III "Про громадянство України" (далі також - Закон № 2235-III, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 3 Закону № 2235-ІІІ громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;

4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2,

- з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3,

- з моменту внесення відмітки про громадянство України. Документами, що підтверджують громадянство України, є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; тимчасове посвідчення громадянина України; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну.

Статтею 8 Закону № 2235-ІІІ передбачено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Як зазначалось, у матеріалах справи не міститься доказів, які б засвідчували факт постійного проживання ОСОБА_1 або його родичів, перелічених статтею 8 Закону № 2235-ІІІ, в Україні та території АР Крим до 24.08.1991.

Також, з матеріалів справи не вбачається, що відповідачем встановлено факт подання позивачем під час оформлення паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, чи приховування позивачем будь-якого суттєвого факту, за наявності якого позивач не мав права набути громадянство України.

Отже, отримавши паспорт громадянина України ОСОБА_1 надалі добросовісно вважав, що ним додержано вимоги чинного законодавства щодо набуття громадянства України. Підтвердженням щодо добросовісності намірів підтвердження набуття громадянства України слугує довідка №10/А-45 від 31.05.2011 про реєстрацію особи громадянином України, яка свідчить про набуття позивачем громадянства України за територіальним походженням на підставі частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України", копія заяви про видачу паспорта, яка містить відомості про документування позивача паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

Проте, тимчасова окупація АР Крим сама по собі не може вважатися належною підставою для прийняття рішення про визнання недійсним паспортів позивача.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що ця подія мала місце у 2014 році, у той час як рішення про визнання недійсним паспортів позивача прийнято відповідачем лише у 2016 році.

Також, твердження про неможливість підтвердження або спростування факту прийняття рішення Головним управлінням ДМС України в Автономній Республіці Крим щодо набуття громадянства України громадянином ОСОБА_1 на підставі Закону України "Про громадянство України" є безпідставними, оскільки ґрунтуються виключно на припущеннях відповідачів та документально не підтверджені.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постановах Верховного Суду від 13 вересня 2019 року у справі № 640/21372/1, від 24.04.2020 року у справі №640/2251/19, від 26 лютого 2020 року у справі № 826/27146/15.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що паспорт громадянина України отримано позивачем на підставі Закону України "Про громадянство України", а тому наявні всі правові підстави для задоволення позовних вимог в частині скасування висновку №250/2016 службового розслідування за фактом оформлення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та скасування висновку службової перевірки від 17.02.2017 підстав документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затверджених Державною міграційною службою України.

Твердження ДМС України про те, що судом першої інстанції прийнято до уваги виключно позицію позивача та порушено принципи змагальності і рівності сторін у справі, судова колегія вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, судом було проаналізовано правові позиції обох сторін і надано оцінку їх доводам та доказам, на які вони посилаються, згідно з вимогами ст.ст. 8, 9, 90 КАС України.

Аргумент скаржника про те, що суд першої інстанції всупереч с. 1, 5 Закону № 2743 - VІІІ не витребував у позивача докази, які б підтверджували наявність підстав для набуття громадянства України, колегія суддів відхиляє, оскільки скаржник не вказує, які саме докази необхідно витребувати у позивача.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на практику Верховного Суду у справах №№ 826/14279/17, 826/1417/17, оскільки рішення в цих справах ухвалені за інших обставин.

Проаналізувавши інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Крім того, аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної міграційної служби України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від "23" грудня 2021 р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 27 вересня 2022 року.

Головуючий суддя Судді:Л.Т. Черпіцька О.Є. Пилипенко Я.М. Собків