Справа № 761/34214/20
Суддя: Мальцев Д. О.
Дата ухвалення: 2022-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/61/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Мальцева Д.О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ТОВ «Евакуатор-Сервіс», заступника директора Департаменту транспортної інфраструктури начальника управління (інспекції) з паркування ДТІ КМДА Рахматулліна Дмитра Сергійовича, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення і акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до головного інспектора паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Жеребко Андрія Віталійовича (далі по тексту відповідач 1), ТОВ «Евакуатор-Сервіс» (далі по тексту відповідач 2), заступника директора Департаменту транспортної інфраструктури начальника управління (інспекції) з паркування ДТІ КМДА Рахматулліна Дмитра Сергійовича (далі по тексту відповідач 3), Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту відповідач 4), відповідно до якого просив визнати дії відповідача 1 та відповідача 4 з притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП протиправними; визнати дії відповідача 1, відповідача 4, відповідача 2 щодо складання Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу № 69 від 09.04.2020 з порушенням діючої процедури протиправними, вчинені з порушенням діючої процедури не на підставі та не у спосіб, що передбачений чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством; визнати дії відповідача 3 та відповідача 4 з відмови в наданні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП до запиту на публічну інформацію та несвоєчасне надання відповіді протиправними; скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення Серія АС від 09.04.2020 винесену відповідачем 1 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП; скасувати Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу № 69 від 09.04.2020 відповідача 1 про затримання транспортного засобу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.04.2020 відповідачем 1 в режимі фото/відео зйомки зафіксовано начебто порушення правил зупинки, стоянки, паркування ТЗ «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 о 12:40 по вул. Срібнокільська, 4 у м. Києві та порушення п. 15.9г ПДР України, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 122 КУпАП. За вказаним фактом винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії АС№В та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510, 00 грн. Постанова власнику ТЗ надіслана не була, повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності позивач також не отримав. Також відповідач 1 спільно з відповідачем 2 здійснили тимчасове затримання та евакуацію ТЗ позивача без дотримання встановленої чинним законодавством процедури, порушуючи Порядок тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затверджений постановою КМУ № 990 від 14.11.2018.

Також позивач вказує, що за змістом повідомлення до складеної постанови позивач порушив п. 15.9г ПДР України ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме відповідно до вимог ПДР України: ТЗ розташовано у заборонених ПДР України місцях зупинки або стоянки, тобто на пішохідних переходах і ближче 10 метрів до них з обох боків, крім випадків зупинки для надання переваги в русі.

Позивач вважає постанову такою, що прийнята всупереч дійсним обставинам справи, оскільки позивачем описаного у постанові правопорушення не вчинялось. Так інспектором під час складання постанови допущено ряд порушень, зокрема, не вказаний населений пункт, неможливо ідентифікувати місце скоєння адміністративного правопорушення без вказівки/прив`язки розташування ТЗ до нерухомих об`єктів чи географічних координат.

Позивач вказує, що його ТЗ було зупинено в районі будинку № 2А по вул. Срібнокільській у м. Києві, а у повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності зазначена адреса: вул. Срібнокільська, 4, не конкретизовано місце розташування транспортного засобу, не зазначено ідентифікаційні ознаки технічного приладу чи засобу, яким здійснено заміри відстані тощо у порушення норм ст. 283 КУпАП, не вказані докази, на підставі яких відповідачем 1 прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Місце розгляду адміністративної справи також не вказано. При винесенні постанови відповідач 1 не надав позивачу можливості надати пояснення.

З огляду на зазначене, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутності доказів вини останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

У свою чергу відповідач 3 на запит позивача відмовився надати останньому копію оскаржуваної постанови.

Крім того, Акт огляду та тимчасового затримання ТЗ № 69 був також складений відповідачем 1 з порушенням вимог Порядку, без понятих, а інформація, яка міститься в ньому щодо свдіків, є сумнівною. В Акті також не зазначено марку ТЗ позивача, не вказана відстань переміщення ТЗ на спеціальний майданчик.

Враховуючи все вище наведене, оскаржувана постанова винесена відповідачем 1 незаконно, з грубим порушенням норм чинного законодавства, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, необґрунтовано, упереджено, за неіснуюче правопорушення, що і стало підставою для звернення позивача з вказаним позовом до суду.

Від відповідачів відзив не надходив.

17.01.2022 ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва відкрито провадження по справі, призначено до розгляду за правилами позовного провадження у спрощеному порядку без повідомлення сторін, учасникам справи встановлено строки для надання заяв по суті справи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, враховуючи наявні в матеріалах справи відомості щодо належного повідомлення учасників справ про дату, час та місце проведення судового засідання, а також ту обставину, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ст. 268, 286 КАС України, суд дійшов висновку про можливість продовження розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, встановив наступні фактичні обставини справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає обсяг прав та обов`язків водія, є також Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України).

Згідно з п. 1.1 ПДР України, Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР (п. 1.3 ПДР України).

При цьому, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Так п. 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пп. г п. 15.9. ПДР України, зупинка забороняється: на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктом правопорушення в цій статті в разі вчинення передбачених частинами першою-третьою цієї статті правопорушень, зокрема у виді порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису) (примітка до ст. 122 КУпАП).

Крім того, режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у несплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до ст. 14-2 КУпАП).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з розділом 7 Положенням про Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 19.11.2018 року №2089 у структурі Департаменту утворюється управління (інспекція) з паркування, положення про яке затверджується наказом Департаменту. У складі управління (інспекції) з паркування Департамент діють інспектори з паркування. Інспектори з паркування управління (інспекції) з паркування. Департаменту для виконання покладених на них завдань мають право: здійснювати фіксацію порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів у режимі фотозйомки, відеозапису (п. 7.1); розглядати справа про адміністративні правопорушення, на розгляд яких їх уповноважено (п. 7.2); складати протоколи про адміністративні правопорушення, виносити постанови про накладання адміністративних стягнень (п. 73.); накладати адміністративні стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису (п. 7.4.); розміщувати на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про накладання адміністративних стягнень або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (п. 7.5.).

Отже, притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема складення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, за порушення законодавства у сфері паркування міста Києва є складовою частиною виконання посадовою особою Інспекції з паркування своїх обов`язків, передбачених Положенням про Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 19.11.2018 року №2089.

Згідно з п. 5.3.3. Положення про управління (інспекцію) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого наказом Департаменту від 30.07.2020 № Н-341 керівництво інспекції має право залучати інспекторів з паркування для виконання посадових обов`язків в інших адміністративних районах Києва незалежно від їх територіальної приналежності.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно на ці правовідносини поширюється положення ч.4 ст. 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Крім того, згідно правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 753/4366/17, від 11.09.2018 у справі № 826/11623/16, від 14.08.2018 у справі № 826/15341/15, окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови не спростовують здійсненого адміністративного правопорушення, оскільки окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Судом встановлено, що відповідно до повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови Серія АС № , головним інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Жеребком А.В. в режимі фото/відеозйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , 09.04.2020 о 12:40:00, вул. Срібнокільська, 4, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, п. 15.9г ПДР України. У відношенні власника (належного користувача) транспортного засобу буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510, 00 грн.

Також Повідомлення містить інформацію про технічний прилад, яким зафіксовано правопорушення, посилання на офіційний веб-сайт КМР, на якому розміщені фото/відеоматеріали правопорушення та реквізити для оплати штрафу.

З матеріалів справи також вбачається, що 09.04.2022 о 13 год. 30 хв., головним інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Жеребком А.В., відповідно до ст. 265-4 КУпАП в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було складено Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу № 69, а саме ТЗ «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до якого відповідач 1 здійснив огляд та тимчасове затримання зазначеного автомобіля шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик на стоянку за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідачем 1 було допущено ряд порушень, які вплинули на розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, а саме у постанові не вказаний населений пункт, неможливо ідентифікувати місце скоєння адміністративного правопорушення без вказівки/прив`язки розташування ТЗ до нерухомих об`єктів чи географічних координат, не надано доказів на підтвердження вини позивача. Повідомлення також складене з порушенням Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затверджений постановою КМУ № 990 від 14.11.2018. Вказане призвело до того, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв.

Водночас матеріали справи не містять відомостей про те, що оскаржувана постанова була складена стосовно ОСОБА_1 , як не містять відомостей і про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем не надано, як не надано і належним чином оформлене (згідно ст. 80 КАС України) клопотання про витребування відповідних доказів.

При цьому, суд позбавлений можливості розглянути вимогу про витребування доказів, зазначену у прохальній частині позовної заяви та прийняти відповідне процесуальне рішення, оскільки зазначене клопотання було оформлено не у відповідності до ст. 80 КАС України.

Також як вбачається з листа від 23.04.2020 № 053-6498, який було надіслано позивачу на його запит щодо надання матеріалів справи по постанові АС № за підписом заступника директора Департаменту транспортної інфраструктури начальника управління (інспекції) з паркування Дмитра Рахматулліна, в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) відповідальною особою, щодо якої розглядалась справа, визначена інша особа.

Саме у зв`язку з цим позивачу і не було надано матеріали справи про адміністративне правопорушення, оскільки вони містять дані відповідальної особи, а тому не можуть бути надані третій особі без згоди суб`єкта персональних даних, як це передбачено Законом України «Про захист персональних даних».

При цьому, позивачем до матеріалів справи надано Повідомлення про притягнення до адміністративного правопорушення до оскаржуваної постанови, яке, у свою чергу не підтверджує та не спростовує обставин, на які посилається позивач як на підставу для задоволення своїх позовних вимог.

Самі лише пояснення про протиправність дій відповідача 1 під час винесення оскаржуваної постанови не можуть бути достатнім доказом того, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства.

Крім того, матеріали справи не містять доказів і того, що оскаржуваний позивачем Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу № 69 від 09.04.2020 складений з порушенням діючої процедури та чинного законодавства.

Відсутні докази і того, що відповідачем 2, відповідачем 3 та відповідачем 4 у будь-який спосіб порушено права позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно положень ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Твердження позивача про незаконність та необґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оскільки у судовому засіданні не підтвердився факт протиправності прийняття відповідачем 1 оспорюваної постанови, а також факт протиправності дій відповідачів під час складення Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу та надання відповіді на запит позивача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до головного інспектора паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ТОВ «Евакуатор-Сервіс», заступника директора Департаменту транспортної інфраструктури начальника управління (інспекції) з паркування ДТІ КМДА Рахматулліна Дмитра Сергійовича, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення і акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: