Справа № 371/478/22
Суддя: Кириленко М. О.
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний № 371/478/22
Номер провадження № 2-а/371/39/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2022 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого-судді: Кириленко М.О.,

за участю секретаря: Марусич А.Ю..

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миронівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.06.2022 року була винесена постанова серії БАБ №640573 якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченому частиною 1 статті 126 КУпАП та накладено адміністративне сятгення у вигляді штрафу 425,00 грн. Вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню виходячи з наступного. 05.06.2022 року позивач не був водієм та не керував транспортним засобом «OPEL ZAFIRA», д.н.з. НОМЕР_1 на території м. Миронівка, Обухівського району Київської області. По суті справу про адміністративне правопорушення не було розглянуто, про існування зазнаеної постанови від 05.06.2022 року серії БАБ №640573, він дізнався під час ознайомлення із матеріалами справи 14.06.2022 ЄУН №371/439/22 за якою складено відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доказів вчинення Позивачем адміністративного правопорушення Відповідачем не надано. Разом з тим, оскільки позивач не визнав порушення, що ставилось йому за вину, зазначив, що не порушував ПДР України, також що не був водієм даного автомобіля та відповідачем не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для вирішення її в точній відповідності з законом, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 24 червня 2022 року відкрито провадження у даній справі, розгляду якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява відповідно до якої просить справу розглянути без його участі та без фіксації судового засідання.

Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав.

Враховуючи, що відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву в установлений судом строк без поважних причин не скористався, у відповідності до вимог частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд визнав за необхідне розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами.

У силу вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюються за відсутністі учасників справи (у тому числі при розгялді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 05 червня 2022 року поліцейський СРПП ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області Підкуйком Віталієм Олеговичем винесено відносно позивача постанову, якою притягнув останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 05 червня 2022 року позивач, керував транспортним засобом «OPEL ZAFIRA», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Миронівка по вул. Сонячна, без страхового полісу чим порушив п. 2.1 Ґ та без свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу чим порушив п. 2.1а ПДР чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 126 КУпАП.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб.

Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху, про порушення якого зазначено в оскаржуваній постанові, передбачено, зокрема, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак доказів порушення позивачем п. 2.1 Правил дорожнього руху, а саме керування ним транспортним засобом без страхового полісу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу суду не надано.

Зміст постанови про притягнення до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 КУпАП, вона повинна містити найменування органу (посадової особи), що виніс постанову, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення. При цьому повинні бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та вказані мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відповідачем порушено п.1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», а саме: ні позивачу в момент зупинки його автомобіля, ні суду не надано доказів в розумінні ст. 72-76 КАС України про вчинення ОСОБА_2 порушення ПДР, що вимагає п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову шляхом скасування постанови серії БАБ №640573 від 05.06.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись стст. 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суддя

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серія БАБ №640573 від 05.06.2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену поліцейським СРПП ВП №2 Обухівського РУП Підкуйко В. О. про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст.126 КУпАП в розмірі 425 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області (місцезнаходження: вулиця Володимирська, 15, м. Київ, 01601. Код ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ) РНОКПП: НОМЕР_2 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 496,20 грн. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М. О. Кириленко