Справа № 640/20583/20
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Парінов А.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 (яке є відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_1) про застосування адміністративно-господарського штрафу №205099 від 23 червня 2020 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2022 року вказаний адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх обставин у справі. Апелянт наголошує, що спірну постанову було винесено у відповідності до приписів чинного законодавства за виявлені порушення, про час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт повідомлено належним чином.

Зокрема, апелянт наголошує на тому, що судом першої інстанції не взято до уваги, що балансоутримувачем вагового комплексу, яким було зважено транспортний засіб позивача, є КП «Центр організації дорожнього руху». Крім того, відповідно до акту від 02.07.2019 ваги автомобільні електронні тип «Лахта-У» СВ-80000А/18 заводський номер №142 розміщені на автомобільній дорозі Н-01, м. Київ, Столичне шосе (АЗС АМІК, р-н., Видубичі), а саме зі Столичного шосе з`їзд до вул. Набережно-Корчуватська, 11, що підтверджується копією акту від 02.07.2019, графіку роботи за травень 2020, графіку роботи на 2021 рік. Також, апелянт вказує, що позивач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а у зв`язку з неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, правомірно розглянув справу без її участі.

З огляду на зазначене, апелянт вважає, що неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а також не повне з`ясування обставин справи мало наслідком прийняття незаконного та необґрунтованого рішення, яке відповідно до положень ст. 317 КАС України підлягає скасуванню.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2022 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , є власником спеціалізованого вантажного автомобіля MAN 19.414 FLT, реєстраційний номер НОМЕР_3 та відповідно бортового причіпа ACKERMANN I-EAF 18, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

19.05.2020 позивач з використанням вказаного автомобіля, згідно товарно- транспортної накладної № ЦБК00006048 від 19.05.2020, здійснював перевезення вантажу (поребрик 100x20x6 чорний, L100w6 h20, № 136/3, ГП, масою - 0,568 т.; старе місто 6 Сірий, h6, № 27, ГП, масою - 7,9947 т.; старе місто 6 Коричневий, h6, № 27, ГП, масою - 7,9947 т.; старе місто 6 Жовтий, h6, № 27, ГП, масою - 7,9947 т.) загальною вагою 24,5521 т.

Посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 проведено габаритно-ваговий контроль за наслідком чого видано довідку №043216 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт №024224 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, а також оформлено акт №216964 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За результатом габаритно-вагового контролю, який здійснювався ваговимірювальним комплексом КП «Центр організації дорожнього руху», виявлено порушення ОСОБА_1 встановлених законодавством вагових параметрів, а саме при нормативно допустимій масі автомобіля - 40 тонн, повна маса останнього склала - 43,52 тонн, в тому числі навантаження на здвоєнні вісі спеціалізованого вантажного автомобіля MAN 19.414 FLT, реєстраційний номер НОМЕР_3 - 20,96 тонн, при допустимому у 16 тон, чим порушено ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», в частині перевезення вантажів з перевезенням вагових обмежень без відповідного дозволу.

Київським міжрегіональним управлінням ІНФОРМАЦІЯ_2 прийнято постанову від 23.06.2020 № 205099 про порушення ОСОБА_1 встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, що встановлено актом № 216964, за що на підставі ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» до позивача застосовано штраф у розмірі 34 000 грн.

20.07.2020 позивачем отримано рекомендований лист ІНФОРМАЦІЯ_2 з штрих-кодом 344, яким ОСОБА_1 було проінформовано, що розгляд справи про порушення ним законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом по акту № 216964 відбудеться 23.06.2020 з 09:30 до 17:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 (2й поверх, каб. 10).

Вважаючи, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно, на підставі матеріалів рейдової перевірки, застосував до позивача адміністративно-господарський штраф у розмірі 34000,00 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон від 05.04.2001 №2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону № 2344-ІІІ державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до ч. 1 та 4 ст. 48 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно із ст. 33 Закону № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному КМУ.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-ХІІ (надалі - Закон № № 3353-ХІІ) з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються КМУ.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою КМУ від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30) транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР.

Згідно з п. 4 Правил № 30, рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або Фактичною масою понад 44 т. а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до п.п. 2 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок № 879) вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Відповідно до п.п. 4 п. 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно- вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з п. 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється ІНФОРМАЦІЯ_2, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Пунктом 15 вказаного Порядку передбачено, що контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, підприємства Укравтодору, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Згідно з п. 16 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення № 103), Державна служба України з безпеки на транспорті (ІНФОРМАЦІЯ_2) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Пунктом 4 Положення № 103 передбачено, що основним завданням ІНФОРМАЦІЯ_2, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті. У відповідності до абзацу першого пункту 8 означеного Положення, ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи Згідно з пунктом 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами державного контролю під час планових, позапланових та рейдових перевірок на підставі направлення на перевірку.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (пункт 14 Порядку № 1567).

Пунктом 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до п.п. 21, 22 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою КМУ від 08.11.2006 №1567 (Порядок №1567) у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за Формою згідно з додатком 3.

Згідно з п.п. 25, 26, 27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 до Порядку №1567.

Частиною 1 ст. 60 Закону № 2344-111, визначено, що суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, - є автомобільний перевізник.

Відповідно до абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-111 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - у розмірі 34 000 грн.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (пункту 27 Порядку № 1567).

З аналізу вказаних вище правових норм слідує, що на орган державного контролю покладено обов`язок повідомити уповноважену особу суб`єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення законодавства одним із способів: під розписку або рекомендованим листом із повідомленням. Справа розглядається за участю уповноваженої особи суб`єкта господарювання, за виключенням випадку, коли уповноважена особа, яка належним чином повідомлена про дату і час розгляду справи, не з`явилася.

Судом першої інстанції встановлено, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 проведено габаритно-ваговий контроль за наслідком якого акт № 216964 від 19.05.2020 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Так, інспектором ІНФОРМАЦІЯ_2 Семенчуком Р.В. складено акт №024224 про перевищення транспортним засобом МАN д/з НОМЕР_3 , причіп НОМЕР_4 (власник- ФОП ОСОБА_1 ) навантаження на здвоєну задню вісь склало 20,96 тонн при нормативно допустимій вазі у 16 тонн. Таким чином, перевищення склало 31%.

На підставі вказаних актів 23.06.2020 винесено оскаржувану постанову, про накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу у сумі 34000 грн.

Щодо наявності події та складу правопорушення судом першої інстанції встановлено, що до довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 19.05.2020 № 043216 надано роздруківку відомостей про вимірювання ваги транспортного засобу, в якій зазначено: «Місце встановлення: Корчувате; Компанія: КП «Центр організації дорожнього руху»; Дата: 19.05.2020, час: 10:26; Транзакція №: 00555».

Однак, згідно листа КП «Центр організації дорожнього руху» №053/04-25/3502 від 13 липня 2020 року на балансі підприємства відсутній комплекс габаритно-вагового контролю за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 11.

Також, відповідачем надано копію свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 40М54505219 від 02.07.2019 щодо приладу «Ваги автомобільні електронно тензометричні» тип: СВ-80000А/18, заводський номер 142, виробник: ООО «Метровес».

Разом з тим, судом першої інстанції правильно підкреслено, що матеріали справи не містять доказів здійснення зважування транспортного засобу позивача цим або ж іншим приладом, що вказує на неналежність вказаного свідоцтва як доказу у цій адміністративній справі.

Надані апелянтом графіки щоденної роботи пункту вагового та габаритного контролю за травень 2020 року не підтверджують наявність пункту контролю за адресою «м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 11», а графік на 2021 рік не свідчить, що вказаний прилад використовувався 19.05.2020року в цьому пункті габаритно-вагового контролю, оскільки вказано пункт «Столичне шосе з`їзд до вул. Набережно-Корчуватська,11» .

Відповідно до п.п. 12-13 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Отже, наявні в матеріалах справи доказів вказують на необґрунтованість результатів габаритно-вагового контролю, оскільки зазначене місце в довідці №043216(а.с.7)місце встановлення контрольного обладнання не відповідає наданому апелянтом переліку існуючих на той час контрольних пунктів, що унеможливлює визначити відповідність та справність ваг електронних на відповідному пункті контролю.

Щодо процедури розгляду справи суд першої інстанції встановив, що позивач 20.07.2020 о 16.54 отримав рекомендований лист ІНФОРМАЦІЯ_2 з штрих-кодом 344, яким його проінформовано, що розгляд справи про порушення ним законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом по акту № 216964 відбудеться 23.06.2020 з 09:30 до 17:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 (2й поверх, каб. 10).

З викопіювання з веб-сайту АТ «Укрпошта» з трекінгом відправлення №344, судом першої інстанції встановлено, що повідомлення було відправлено на адресу позивача 17.06.2020, однак станом на 20.06.2020 (перед прийняттям постанови 23.06.2020) відправлення не було вручено з відміткою «відправлення не вручене під час доставки».

Наразі, колегія суддів враховує, що особі, до якої застосовується санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Таким чином, відповідач не виконав обов`язок щодо належного та своєчасного інформування позивача про час та місце розгляду справи, чим позивача було позбавлено права на участь у розгляді справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбаченого пунктом 26 Порядку № 1567, і в свою чергу, порушено порядок розгляду даної категорії справ, закріплений положеннями Порядку № 1567.

Колегія суддів зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі №813/1790/18.

При цьому, посилання апелянта на правову позицію Верховного Суду від 11 лютого 2020 року у справі № 820/4624/17 є безпідставним, оскільки спірні правовідносини у справі, що розглядається та № 820/4624/17, відрізняються, а саме, у постанові Верховного Суду висновок стосується випадку, коли позивач свідомо не забирав поштове відправлення з пошти, внаслідок чого останнє було невручене.

В той же час, в межах даної справи, позивач відправлення отримав, що свідчить про необґрунтованість доводів апелянта про невчинення позивачем дій для отримання кореспонденції та її свідоме неотримання.

Враховуючи викладені вище обставини в сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 23.06.2020 №205099 є протиправною та підлягає скасуванню.

Відтак, доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2022 року.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення дотримано норми матеріального права, що стало підставою для правильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 27.09.2022р.)