Справа № 760/19357/21
Суддя: Калініченко О. Б.
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Соколовській А.А.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві, третя особа Департамент патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

02.07.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до УПП в м. Києві про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

З позову вбачається, що позивач оскаржує постанову інспектора Сударєвої І.А. серії ЕАН № 4379977 від 21.06.2021 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, за порушення п. 17.1. ПДР України.

Позивач не погоджується з постановою, вважає її такою, що винесена з порушеннями норм матеріального та процесуального права.

Пояснює, що 21.06.2021 року він на автомобілі «TOYOTA AVENSIS», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався проспектом Перемоги в бік станції метро «Шулявська», однак здійснював свій рух приблизно в середній полосі, після чого з увімкненим правим вказівником повороту змістився в крайню праву полосу руху для здійснення повороту та паркування на спеціально відведеному майданчику. Після зупинки підійшли інспектори поліції, автомобіль яких був припаркований на паркувальному майданчику без увімкнених проблискових маячків, та почали вимагати пред`явлення документів.

Дорожня розмітка біля паркувального майданчику має пунктирний вигляд (розмітка 1.11), жодних доказів щодо здійснення руху чи зупинки в полосі громадського транспорту патрульними не надано.

Вказує також про порушення правил розгляду адміністративної справи.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позов.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.08.2021 року позовну заяву було залишено без руху. 06.12.2021 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла заяву, якою долучено квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.12.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та залучено ДПП як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

В ухвалі учасникам справи було визначено строк на подання відзиву та пояснень.

30.08.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить у задоволенні позову відмовити, вважаючи твердження позивача хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Посилається на те, що під час несення служби 21.06.2021 року екіпажем патрульної поліції було виявлено транспортний засіб «TOYOTA AVENSIS», д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив рух по смузі для руху маршрутних транспортних засобів по просп. Перемоги в м. Києві, внаслідок чого його було зупинено.

Інспектор підійшов до водія, представився, пояснив причину зупинки та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1. ПДР України.

Інспектор діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП та Інструкцією.

Крім того, інспектором було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП при розгляді справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Третьою особою жодних пояснень щодо позову подано не було, копію ухвали про відкриття провадження уповноваженою особою отримано 24.06.2022 року.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 21.06.2021 року інспектором Сударєвою І.А. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4379977, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 680 грн. за порушення п. 17.1. ПДР України.

Згідно з п.п. 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Зі змісту постанови вбачається, що водій керуючи ТЗ здійснив зупинку на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.11.

Так, згідно п. 17.1 ПДР України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Позивач заперечує свою вину щодо порушення правил дорожнього руху, а оскаржувану постанову вважає такою, що підлягає скасуванню, зазначаючи, що дорожня розмітка біля паркувального майданчику має пунктирний вигляд (розмітка 1.11).

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стороною відповідача у поданому відзиві зазначено про правомірність дій інспектора, який діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, та винесення постанови з дотриманням всіх вимог, встановлених КУпАП та Інструкцією. Однак, зазначені обставини не підтверджуються належними доказами.

Так, зокрема, фото- чи відео- файлів, на яких було б зафіксовано вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суду не надано. Крім того, у п. 7 оскаржуваної постанови не зазначені відомості про наявність доказів, на яких зафіксовано правопорушення.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Верховний Суд у своїй постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 зазначив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Водночас будь-яких належних доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил дорожнього руху України, відповідачем судам не надано, у матеріалах справи як доказ наявна лише постанова, яка є предметом оскарження.

Крім того, за висновком Верховного Суду у постанові від 13.02.2020 року (справа № 524/9716/16-а), у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, всупереч вимогам ст. 77 КАС України суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото - чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові від 21.06.2021 року та не підтверджується жодними іншими доказами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

За таких обставин, суд вважає, що сторона відповідача не надала суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Інспектор Сударєва І.А. є посадовою особою Управління патрульної поліції в м. Києві, яке є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції. Таким чином, з урахуванням задоволення позову стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ДПП на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 454 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 246, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві, третя особа Департамент патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4379977 від 21 червня 2021 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в місті Києві Сударєвою Ілоною Анатоліївною (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 680 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул Федора Ернста, 3, ) судовий збір у розмірі 454 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: