Справа № 540/4260/21
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 540/4260/21
Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д..

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря судового засідання Тутової Л.С.

представника апелянта Васильчук І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Тернопільської митниці (відокремленого підрозділу Державної митної служби України без статусу юридичної особи) на додаткове рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БОРД ІНВЕСТ» до Тернопільської митниці (відокремленого підрозділу Державної митної служби України без статусу юридичної особи) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю БОРД ІНВЕСТ звернувся з позовом до Тернопільської митниці (відокремленого підрозділу Державної митної служби України без статусу юридичної особи), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Тернопільської митниці Державної митної служби України (далі - відповідач, Тернопільська митниця) щодо формування повідомлення від 30 липня 2021 року серія ЄЄ № 011526 про визначення (нарахування) Товариству з обмеженою відповідальністю "Борд Інвест" сум відшкодування витрат за зберігання товару на складі Галицької митниці Державної митної служби в розмірі 1196609,93 грн;

- зобов`язати Тернопільську митницю Державної митної служби України повернути ТОВ "Борд Інвест" грошові кошти в розмірі 1 196 609,93 гривень, сплачених на підставі повідомлення від 30.07.2021, як відшкодування витрат за зберігання на складі Тернопільської митниці Державної митної служби України Товару, задекларованого позивачем за деклараціями №UA209220/2021/002462 стосовно розмитнення полістирол марки 585 (в гранулах) загального призначення - 20000,0 кг; та №UA209220/2021/002668 стосовно розмитнення полістирол марки 585 (в гранулах) загального призначення - 20000,00 кг.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року задоволений адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Борд Інвест».

25.11.2021 представником позивача була подана заява про ухвалення додаткового судового рішення в справі, про стягнення з Тернопільської митниці Державної митної служби України витрати на професійну правничу допомогу в сумі 26000,00 грн.

03.12.2021 відповідач подав до суду заперечення щодо заявлених судових витрат вказуючи про те, що відшкодування витрати в розмірі 26000,00 грн є надмірними та неспівмірними з категорією справи, на відсутність послуги на суму 6000,00 грн. Також митний орган вказував на ненадання позивачем платіжних документів на підтвердження понесених витрат. З аналогічних підстав відповідач заперечував і проти задоволення заяви про стягнення "гонорару успіху" адвоката в розмірі 20 000,00 грн., зазначаючи при цьому, що такі витрати як "гонорар успіху" не були фактичними і неминучими, а їх розмір є необґрунтованим.

Додатковим рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року, частково задоволена заява товариства з обмеженою відповідальністю Борд Інвест про стягнення з Тернопільської митниці Державної митної служби України витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з Тернопільської митниці Державної митної служби України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю Борд Інвест витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12000 (дванадцять тисяч) грн 00 коп.

В апеляційній скарзі Тернопільська митниця (відокремленого підрозділу Державної митної служби України без статусу юридичної особи), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване додаткове рішення та відмовити в повному обсязі у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що заявлена до відшкодування сума витрат на правничу допомогу є неспівмірною зі складністю справи, яка за характером правовідносин відноситься до справ незначної складності.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу посилався на доводи, що узгоджуються з висновками, викладеними в додатковому рішенні суду першої інстанції, у зв`язку з чим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 25.10.2021 між адвокатом Малюком Єгеном Володимировичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Борд Інвест" укладений договір про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги).

Відповідно п.1.1 наведеного договору клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, роботи виконавця у відповідності з умовами даного договору.

Згідно п.п. 6.1 наведеного договору отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару в розмірі, що зазначений в додатку 1 до даного договору, котрий є його невід`ємною частиною.

Також, позивачем подано додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 25.10.2021, згідно якого затверджено вартість послуг за договором: представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції, в не залежності від кількості судових засідань - 6000,00 грн, "гонорар успіху" - 20000,00 грн.

Відповідно акту прийому-передачі виконаних робіт, перелічені роботи та послуги надані замовнику в повному обсязі на загальну суму 26000,00 грн.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з положеннями частин 2-5 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин 6 та 7 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частинами 7, 9 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За змістом статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

Суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, лише за умови недотримання заявником вимог частини 5 ст. 134 КАС України, але за клопотанням іншої сторони про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

З огляду на надані суду документи, незначну складність адміністративної справи, обсяг та зміст позовної заяви, апеляційний суд, як і суд першої інстанції вважає співмірною до стягнення суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Так, загальний розмір витрат становить 26000,00 грн, з яких 6000,00 грн є "твердою вартістю" робіт адвоката, яка сплачується в незалежності від результату розгляду справи, інша частина - "гонорар успіху" поставлена в залежність від результату розгляду справи.

6000 грн судових витрат суд вважає в повній мірі обґрунтованим та пов`язаними з розглядом даної справи, співмірним зі складністю справи та наданими послугами, обсягом наданих послуг, ціною позову, значенням справи для сторони, оскільки жодних доказів зворотного матеріали справи не містять.

Позовна заява є ґрунтовною, ситуація в досліджуваних правовідносинах є унікальною, щодо неї відсутня напрацьована судова практика.

Участь адвоката в судових засіданнях підтверджується протоколом судового засідання за 21.10.2021, 02.11.2021, 09.11.2021, 18.11.2021.

Таким чином, суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00грн суд вважає обґрунтованою.

Щодо розміру "гонорару успіху", то суд, спираючись на вищенаведені висновки Верховного Суду зазначає, що його розмір включається до розміру судових витрат, однак, як і інша їх частина має бути співмірною та обґрунтованою.

Ціна позову становить 1196609,93 грн, а тому обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, суд вважає розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн (1% ціни позову), до якої має бути включено й "тверду" вартість послуг адвоката в 6000,00 грн., оскільки незважаючи на значну ціну позову та унікальність спірної ситуації, самі по собі обставини спірних правовідносин не є складними або заплутаними, а тому розмір "гонорару успіху" в 20000,00 грн суд вважає завищеним.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про стягнення з Тернопільської митниці Державної митної служби України витрат на професійну правничу допомогу саме в розмірі 12000,00 грн.

На думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не надають підстав для визнання, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тернопільської митниці (відокремленого підрозділу Державної митної служби України без статусу юридичної особи) - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі № 540/4260/21 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29.09.2022 року.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.