Справа № 320/10333/21
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Пак» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року (справу розглянуто у порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДСНС України у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Пак» про застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року позивач, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи ТОВ "Укр-Пак", а саме: експлуатації нежитлової будівлі літ. "Н", нежитлової будівлі літ. "В", нежитлової будівлі літ. "Ж-2", нежитлової будівлі літ. " 2Ж", нежитлової будівлі літ. "К-1", металевого кіоску та тимчасової споруди (металевий ангар), що найменовані як: блок № 2 цех випробувань технологічного обладнання; блок № 4 механосбірний цех; блок № 3 механічний цех; блок №1 офіс за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Гайок, буд. 4 А, шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті від 25.05.2021 № 432.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено повністю:

Застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації роботи ТОВ "Укр-Пак", а саме: експлуатації нежитлової будівлі літ. "Н", нежитлової будівлі літ. "В", нежитлової будівлі літ. "Ж-2", нежитлової будівлі літ. "2Ж", нежитлової будівлі літ. "К-1", металевого кіоску та тимчасової споруди (металевий ангар), що найменовані як: блок № 2 цех випробувань технологічного обладнання; блок № 4 механосбірний цех; блок № 3 механічний цех; блок №1 офіс за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Гайок, буд. 4 А, шляхом зобов`язання ТОВ «Укр-Пак» повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті від 25.05.2021 № 432.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що відповідачем було усунуто більшість порушень, а ті сім порушень, що залишились, не створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Апелянт вказує, що на підприємстві розроблено заходи по усуненню порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Крім того, апелянт зазначає, що зупинення експлуатації роботи Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Пак» призведе до зупинки виробництва, зменшення кількості робочих місць, спричинить фінансові ризики у розрахунках з контрагентами, державним бюджетом, застосування таких заходів відповідач вважає недоцільним та передчасним.

В апеляційній скарзі відповідач просить здійснювати розгляд за участі його представника.

Щодо заявленого відповідачем клопотання колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною другою статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Так, в даному випадку, безпосередня участь сторін у судовому засіданні, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин.

З огляду на положення статті 311 КАС України, враховуючи, що оскаржуване рішення ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги оголошений воєнний стан на всій території України, суд приходить до висновку про відсутність необхідності розгляду справи у відкритому судовому засіданні, а відтак, відсутність підстав для задоволення вищевказаного клпотання відповідача.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Пак» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДСНС України у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Пак» про застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

12 вересня 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління ДСНС України у Київській області, в якому позивач повністю підтримує правову позицію суду першої інстанції та вказує про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Позивач вказує, що відповідач не усунув всі порушення норм техногенної та пожежної безпеки, які, в свою чергу, створюють загрозу життю і здоров`ю людей.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДСНС України у Київській області прийнято наказ від 21.04.2021 № 516 про проведення планових перевірок, яким вирішено провести планову перевірку додержання та виконання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, зокрема, ТОВ "Укр-Пак" за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Гайок, буд. 4 А.

На підставі вказаного наказу Головним управлінням ДСНС України у Київській області видано посвідчення від 26.04.2021 №3265 на проведення планової перевірки відповідача.

У період з 20.05.2021 по 25.05.2021 Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області на підставі вказаного наказу та посвідчення проведена планова перевірка щодо дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами проведення якої складений акт від 25.05.2021 № 432.

У ході перевірки було виявлено 36 порушень відповідачем законодавчих та нормативно-правових актів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Поряд з цим, на час розгляду справи в суді першої інстанції, більшість виявлених у ході перевірки порушень усунуто, що підтверджується актом від 07.10.2021 №1836.

Як слідує з акту від 07.10.2021 №1836, під час перевірки виявлено 13 порушень, які можуть створити загрозу життю і здоров`ю людей, які працюють, перебувають на об`єкті, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі, зокрема:

- будівлі та приміщення не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (п. 1.2 глава 1 розділ V ППБУ);

- будівлі та приміщення не обладнано системою оповіщення про пожежу та управлінням евакуювання людей (п. 1.2 глава 1 розділ V ППБУ);

- дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблені засобами вогнезахисту , які забезпечують 1 групу вогнезахисної ефективності (п. 2.5 глава 1 розділ ІІІ ППБУ);

- не забезпечено мінімальну межу вогнестійкості несучих металевих конструкцій покрівлі (п. 22 розділ IІ ППБУ).

Враховуючи те, що під час проведення перевірки було виявлено ряд порушень правил пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту, які зазначені в Акті перевірки, керуючись ст. 68 Кодексу цивільного захисту України ГУ ДСНС України у Київській області звернулось з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що не усунені відповідачем порушення є істотними та несуть ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю та здоров`ю людей, оскільки впливають: на забезпечення безпеки роботи комплексу, безпеки його працівників, відвідувачів у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі; на ліквідацію пожежі, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; на евакуацію людей та їх захисту від наслідків пожежі, надзвичайної ситуації. При збереженні таких умов для працівників та відвідувачів комплексу існує реальна загроза життю, отримання травм, або шкоди їх здоров`ю.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Спірні правовідносини врегульовані Кодексом цивільного захисту України від 02 жовтня 2012 р. № 5403-VI, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 р. № 877-V.

Згідно статті 64 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять, зокрема, органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду.

Відповідно до Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1052, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

До основних завдань ДСНС України віднесено здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Відповідно до статті 66 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Пунктом 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки віднесено звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

В силу частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Враховуючи норми законодавства та наявні у справі докази, колегія суддів зазначає, що контролюючий орган при проведенні позапланової перевірки та складанні за її наслідками розпорядчих документів, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Обов`язок держави - захищати життя людини (стаття 27 Конституції України).

Визначення небезпечного чинника міститься у пункті 26 Кодексу цивільного захисту України та означає складову частину небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Отже, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/4267/16.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що характер суспільної небезпечності встановлених під час перевірки відповідача порушень, а також наявність безпосередньої та реальної загрози життю та/або здоров`ю людей є обґрунтованими та беззаперечними.

Враховуючи характер порушень, виявлених під час проведення перевірки відповідача, які станом на час розгляду даної справи в суді не усунуті, суд першої інстанції дійшов висновку, що вони можуть призвести до займання і розповсюдження вогню та безумовно пов`язанні з ризиком настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі.

Суд також звертав увагу на те, що вказані порушення не є формальними, а стосуються виключно відсутності у відповідача необхідної системи заходів для уникнення виникнення пожежі, її гасіння та швидкого реагування у разі її виникнення.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

У рамках проведеної ГУ ДСНС України у Київській області перевірки було встановлено 36 порушень.

Зі змісту матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається, що, відповідачем частково усунені раніше виявлені контролюючим органом порушення і проведення відповідних заходів триває, що не заперечувалось позивачем.

Так, відповідачем до суду першої інстанції надано акт перевірки від 07.10.2021 №1836, під час якої виявлено 13 порушень.

В подальшому, після ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції, позивачем до матеріалів справи додано трей акт перевірки № 2206 від 16 грудня 2021 року, згідно з яким контролюючим органом у відповідача виявлено та зафіксовано 7 порушень:

1. Будівлі та приміщення не обладнано системами протипожежного захисту у відповідності до вимог діючих норм.

2. Будівлі та приміщення не обладнано системою оповіщення про пожежу та управлінням евакуювання людей.

3. Частково коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням.

4. Дерев`яні конструкції даху не піддано вогнезахисному оброблянню з забезпеченням 1 групи вогнезахисної ефективності.

5. Не забезпечено мінімальну межу вогнестійкості несучих металевих конструкцій покрівлі.

6. Знижено рівень пожежної безпеки в частині улаштування шляхів евакуації, а саме вихід з складськизх приміщень підвального поверху до приміщень першого поверху не ізольовано між собою шляхом улаштування протипожежного тамбур-шлюзу 1-го типу з підпором повітря.

7. Роботу підприємства й використання суб`єктом господарювання об`єктів нерухомості розпочато без поданої декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки.

Так, колегія суддів бере до уваги те, що відповідач не відмовляється від виправлення порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки та те, що ТОВ «Укр-Пак» було усунуто частину порушень, зафіксованих у акті перевірки від 12.02.2021 року № 67, і згідно з наданим позивачем актом від 16.12.2021 № 2206, залишилося не усунені сім перелічених вище порушень.

Разом з тим, апеляційний суд наголошує, що під час розгляду і вирішення апеляційної скарги, колегія суддів враховує не послідовність дій, вчинених відповідачем з метою усунення порушень, а перевіряє чи є порушення, які продовжують існувати, такими, що створювати небезпеку для життя і здоров`я людей.

Усунення частини виявлених порушень не свідчить про відсутність загрози життю та здоров`ю людей та, як наслідок, відсутність підстав для застосування відповідних заходів реагування, оскільки не усунутими залишились ті порушення, які, перш за все, створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Суд першої інстанції виходив з того, що не усунені відповідачем порушення є істотними та несуть ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю та здоров`ю людей, оскільки впливають: на забезпечення безпеки роботи комплексу, безпеки його працівників, відвідувачів у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі; на ліквідацію пожежі, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; на евакуацію людей та їх захисту від наслідків пожежі, надзвичайної ситуації.

Колегія суддів звертає увагу, що такі порушення, зокрема, як відсутність системи протипожежного захисту, відсутність системи оповіщення про пожежу, незабепзеченням евакуаційним освітленням, відсутність вогнезахисного обробляння, самі по собі не можуть призвести до пожежі, однак, не усунення цих порушень, у разі виникнення пожежі, може створити умови, що призведуть до загибелі людей або ж нанесенню шкоди їх здоров`ю, ускладнить організацію гасіння можливої пожежі

При цьому, відповідач не заперечує той факт, що виявлені перевіркою ГУ ДСНС України у Київській області порушення на об`єкті мають місце і характер цих порушень створює загрозу життю і здоров`ю працівникам підприємства.

Колегія суддів наголошує, що той факт, що відповідачем в подальшому частково усунуто виявлені порушення, не спростовує висновків суду першої інстанції про наявність підстав для застосування заходів реагування на момент ухвалення оскаржуваного рішення та не впливає на оцінку законності цього рішення.

При цьому, колегія суддів враховує, що застосування заходу реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Відновлення діяльності після її зупинення рішенням суду в силу частини п`ятої статті 4 Закону № 877-V можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації будівлі є тимчасовим заходом, який направлений саме на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей (зокрема, постанови Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 815/6378/17, від 19 листопада 2020 року у справі № 824/448/19-а).

До того ж, важливим є те, що відповідач є підприємством, що передбачає постійне заходження в ньому працівників, що також лише ускладнює організацію гасіння можливої пожежі та евакуацію людей за наявності встановлених перевірками порушень.

Колегія суддів враховує доводи апелянта про те, що на підприємстві розроблено заходи по усуненню порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, однак, наголошує, що за відсутності належних доказів усунення порушень, які впливають наризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії, та можуть спричинити загрозу життю і здоров`ю людей, унеможливить її ефективну ліквідацію та рятування людей, підстави для скасування вжитих заходів реагування відсутні.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про необхідність застосування заходів реагування, є обґрунтованим та відповідає обставинам справи на момент ухвалення оскаржуваного рішення, оскільки існуючі у відповідача порушення у сфері пожежної і техногенної безпеки, що зафіксовані в акті перевірки створюють загрозу життю і здоров`ю людей.

Апелянт вказує, що зупинення експлуатації роботи Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Пак» призведе до зупинки виробництва, зменшення кількості робочих місць, спричинить фінансові ризики у розрахунках з контрагентами, державним бюджетом, застосування таких заходів відповідач вважає недоцільним та передчасним.

Однак, колегія суддів наголошує, що повноваження відповідача, як суб`єкта владних повноважень у сфері здійснення контролю за дотриманням техногенної та пожежної безпеки спрямовані на забезпечення дотримання вимог законодавства підприємствами, установами та організаціями у сфері техногенної та пожежної безпеки.

На відміну від господарської діяльності відповідача, техногенний та пожежний контроль покликаний забезпечити додержання вимог спеціального законодавства, а враховуючи потенційну небезпеку та наслідки, які можуть виникнути у зв`язку з недотриманням вимог техногенної та пожежної безпеки і які можуть нести загрозу життю та здоров`ю людей, вжиття заходів контролю не може ставитись у залежність від можливості здійснювати відповідачем його господарську діяльність.

Виходячи з наданих законом повноважень та завдань, прийняття оскаржуваного рішення судом першої інстанції мало за мету зупинення діяльності відповідача для недопущення подальшого порушення законодавства та існуванню постійної загрози життю та здоров`ю людей.

За таких обставин, зупинення експлуатації експлуатації роботи ТОВ "Укр-Пак", а саме: експлуатації нежитлової будівлі літ. "Н", нежитлової будівлі літ. "В", нежитлової будівлі літ. "Ж-2", нежитлової будівлі літ. "2Ж", нежитлової будівлі літ. "К-1", металевого кіоску та тимчасової споруди (металевий ангар), що найменовані як: блок № 2 цех випробувань технологічного обладнання; блок № 4 механосбірний цех; блок № 3 механічний цех; блок №1 офіс за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Гайок, буд. 4 А до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, є пропорційною та повною мірою реагування, а відтак для збереження безпеки та здоров`я працівників підприємства, необхідно повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті від 25.05.2021 № 432.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

При цьому, апеляційний суд враховує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень. Крім того, застосований до апелянта захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Головного управління ДСНС України у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Пак» про застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Пак» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна