Справа № 337/3020/22
Суддя: Сидорова М. В.
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/337/31/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), інтереси якого представляє адвокат Фельський Сергій Леонідович (місце знаходження: АДРЕСА_2 ), до Київської митниці Державної Митної служби України (місце знаходження: 03124, м. Київ, бул. Гавела Вацлава, буд.8-а) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

14.09.2022р. до суду надійшов зазначений адміністративний позов ОСОБА_1 , який позивач обґрунтовує тим, що 24.03.2022р. начальником Київської митниці Державної Митної служби України винесено постанову №0969/10000/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.469 Митного кодексу України, за порушення митних правил, а саме за передачу транспортного засобу особистого користування марки PEUGEOT 307 № кузова НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 , 06.04.2018р. тимчасово ввезеного на митну територію України, у володіння, користування або розпорядження іншій особі ОСОБА_2 , яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України.

Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він участь у розгляді справи не приймав, не був обізнаний про розгляд такої справи, а тому не мав можливості надати пояснення чи документи на підтвердження своїх заперечень. Вказує, що у результаті встановлення додатку ДІЯ, він дізнався про наявність виконавчого провадження щодо стягнення з нього штрафу, стягувачем за яким є Київська митниця. У зв`язку з цим на адресу Київської митниці було направлено адвокатський запит із вимогою надати копію постанови на підставі якої відбувається стягнення. 02.09.2022р. позивачем отримано постанову №0969/10000/22 від 24.03.2022р., відтак вважає, що має право на поновлення строку на її оскарження.

Також вказує, що в діях позивача немає ознак правопорушення, оскільки він не мав жодної можливості передати автомобіль іншій особі через те, що в серпні 2018 року маловідомий йому чоловік, на ім`я ОСОБА_3 , шляхом зловживання довірою, заволодів автомобілем PEUGEOT 307 № кузова НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 , який перебував у його користуванні, у зв`язку з чим він 16.03.2019р. звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину. На даний час слідство триває, автомобіль йому не повернуто. Таким чином вважає, що матеріали справи не містять допустимих та належних доказів, які б давали можливість зробити висновок про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.469 Митного кодексу України.

Просить поновити строк на оскарження постанови та скасувати постанову №0969/10000/22 від 24.03.2022р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.469 Митного кодексу України.

Ухвалою суду від 15.09.2022р. адміністративний позов ОСОБА_1 прийнято до судового розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання за участю сторін.

21.09.2022р. на електронну адресу суду, а 27.09.2022р. поштовим зв`язком до суду від Київської митниці надійшов відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та вказує на те, що відповідно до інформації електронної бази даних АСМО «Інспектор» транспортний засіб марки PEUGEOT 307, № кузова НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 , ввезений на митну території України 06.04.2018р. громадянином України ОСОБА_1 , в зоні діяльності Волинської митниці Держмитслужби, в режимі транзит терміном до 10 діб та повинен бути доставлений у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 Митного кодексу України. Відповідно до інформації, що міститься в електронній базі даних АСМО «Інспектор», факт вивезення транспортного засобу марки PEUGEOT 307, № кузова НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 відсутній. Інформація про результати досудового розслідування, яке було розпочато за фактом незаконного відчуження транспортного засобу марки PEUGEOT 307, № кузова НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 , та підтверджуючи документи відсутні. Відповідно до зобов`язання при оформленні транспортного засобу у режимі транзиту, громадянин ОСОБА_1 повинен був повідомити митницю про шахрайські дії та неможливість доставити транспортний засіб до митниці призначення. Однак, заяви, повідомлення від ОСОБА_1 на митницю не надходили, а тому не можуть бути долучені до матеріалів справи. Також зазначено, що постанова Київської митниці винесена до спливу строків, передбачених ч.1 ст.467 Митного кодексу України, начальником митниці, тобто особою, уповноваженою на розгляд справ про порушення митних правил. Враховуючи викладене, митниця вважає, що постанова у справі про порушення митних правил № 0969/10000/22 від 24.03.2022р. є законною та обґрунтованою, прийнятою з урахуванням всіх фактичних обставин справи, відповідно до норм чинного законодавства, у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування.

Позивач та представник позивача в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача адвоката Фельського С.Л. надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача.

Представник відповідача в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду відповідач повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладання розгляду справи не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 24.03.2022р. начальником Київської митниці Державної митної служби України Сергієм Сілюк винесено постанову у справі про порушення митних правил №0969/10000/22, а саме про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.469 Митного кодексу України (далі МК України) у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000,00 грн.

Даних про отримання копії вказаної постанови позивачем на місці розгляду справи про порушення митних правил матеріали справи не містять.

На адвокатський запит ОСОБА_4 від 16.08.2022р., останній отримав 02.09.2022р. від Київської митниці Державної митної служби України за вих. №7.8-1/20/8.19/13598 від 26.08.2022р. копію постанови №0969/10000/22 від 24.03.2022р.

Вказані обставини відповідачем не спростовані.

Позивач не погодився із зазначеним рішенням та через представника адвоката Фельського С.Л. 08.09.2022р. звернувся поштовим зв`язком до суду з даним адміністративним позовом, який надійшов до суду 14.09.2022р., що підтверджується поштовим конвертом зі штампом Укрпошти.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч.1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що строк звернення до суду для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил пропущено позивачем ОСОБА_1 з поважних причин і такий строк належить поновити.

Також суд встановив, що 17.02.2022р. Київською митницею складено протокол про порушення митних правил №0969/10000/22 стосовно громадянина України ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.4 ст.469 МК України за фактом передачі транспортного засобу особистого користування марки PEUGEOT 307, № кузова НОМЕР_1 , поміщеного у митний режим тимчасового ввезення, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не поміщувала його у митний режим тимчасового ввезення.

Підставою для складання протоколу про порушення митних правил стало те, що 12.10.2021р. у відділі митного оформлення №2 митного поста «Київ-Центральний» Київської митниці за митною декларацією типу ІМ 40 АА №UA 100150/2021/388020 громадянином України ОСОБА_2 на підставі Закону України від 15.04.2021р. №1403-ІХ «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України» оформлений транспортний засіб марки PEUGEOT 307, № кузова НОМЕР_1 .

Відповідно до інформації електронної бази даних АСМО «Інспектор» транспортний засіб марки PEUGEOT 307 № кузова НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 , ввезений на митну території України 06.04.2018р. громадянином України ОСОБА_1 , в зоні діяльності Волинської митниці Держитслужби, в режимі транзит терміном до 10 діб та повинен бути доставлений у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України.

Також у протоколі №0969/10000/22 від 17.02.2022р. зазначено, що громадянин України ОСОБА_1 передав (у володіння, користування) транспортний засіб марки PEUGEOT 307 № кузова НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 , який перебував під митний контролем іншій особі, чим порушив вимоги ст..380 МК України.

Водночас, у оскаржуваній постанові №0969/10000/22 від 24.03.2022р. зазначено, що протокол про порушення митних правил №0969/10000/22 стосовно громадянина України ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.4 ст.469 МК України за фактом передачі транспортного засобу особистого користування марки PEUGEOT 307, № кузова НОМЕР_1 , який ввезено на митну територію України у митному режимі транзиту у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України та не поміщувала його у митний режим транзит, складено Київською митницею 11.02.2022р., а не 17.02.2022р.

Також у оскаржуваній постанові зазначено, що громадянин України ОСОБА_1 відповідно до угоди про продаж автомобіля №б/н від 09.10.2021р. передав (у володіння, користування) транспортний засіб марки PEUGEOT 307 № кузова НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 громадянину України ОСОБА_2 .

Також у вказаній постанові вказано, що відповідно до інформації, що міститься в електронній базі даних АСМО «Інспектор», розділі «журнал пункту пропуску», факт вивезення транспортного засобу марки PEUGEOT 307 № кузова НОМЕР_1 відсутній.

Відповідно до доданої відповідачем до відзиву копії угоди від 09.10.2021р. (без перекладу на українську мову) щодо транспортного засобу PEUGEOT 307, № кузова НОМЕР_1 р/н НОМЕР_2 , вона укладена у м.Вільнюс (Литва) між UAB «Stilantis» та Glushko Serhii.

Також судом встановлено, що 16.03.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області з заявою про те, що 30.08.2018р. маловідомий чоловік на ім`я ОСОБА_3 , шляхом зловживання довірою, заволодів автомобілем марки «Пежо 307» в кузові сірого кольору з номерним знаком НОМЕР_2 він код НОМЕР_1 , що перебував у користування ОСОБА_1 , тим самим завдавши йому матеріальну шкоду на суму 1500 доларів США.

За вказаними обставинами 16.03.2019р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000475 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та розпочато досудове розслідування.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 466 МК України визначено, що адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Додержання митними органами вимог закону в разі застосування адміністративних стягнень за порушення митних правил забезпечується здійсненням систематичного контролю з боку органів вищого рівня та їх посадових осіб, правом оскарження постанов у справах про порушення митних правил та іншими заходами, передбаченими законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За приписами ч.1 ст. 488 МК України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Стаття 489 МК України визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про порушення митних правил.

За вимогами цієї статті посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.529 МК України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Статтею 531 МК України передбачені підстави для скасування або зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил. Так, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Згідно з ч.4 ст. 469 МК України, передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про порушення митних правил, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт порушення митних правил, повинна довести наявність події і складу цього правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до відповідальності.

Крім того, відповідно до ст. 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до вимог ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, суд приходить до висновку про протиправність постанови, яка винесена 24.03.2022р. начальником Київської митниці Державної митної служби України Сергієм Сілюк у справі про порушення митних правил №0969/10000/22, а саме про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.469 МК України у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн.

В даному випадку суд вважає, що відповідач, в порушення вимог ст.77 КАС України, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття посадовою особою Київської митниці вищевказаної постанови, зокрема, доказів, передбачених ст. 495 МК України, ст.72 КАС України на підтвердження факту допущення позивачем порушення вимог МК України, які передбачені диспозицією ч.4 ст.469 МК України, зокрема, в силу його умисних протиправних дій.

Так, суть виявленого порушення митних правил, яка була підставою для притягнення позивача ОСОБА_1 до відповідальності згідно зі спірною постановою за ч.4 ст. 469 МК України, полягає у передачі тимчасово ввезеного ним на митну територію України транспортного засобу особистого користування у володіння, користування іншій особі ОСОБА_2 , яка безпосередньо не ввозила вказаний транспортний засіб на митну територію України.

Так, ч.5 ст. 380 МК України передбачено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Як встановлено з матеріалів справи, 06.04.2018р. ОСОБА_1 дійсно ввіз на митну територію України легковий автомобіль марки PEUGEOT 307, № кузова НОМЕР_1 , в режимі транзит.

При цьому, у оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 відповідно до угоди про продаж автомобіля №б/н від 09.10.2021р. передав (у володіння, користування) транспортний засіб марки PEUGEOT 307, № кузова НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 громадянину України ОСОБА_2 .

Водночас, як встановлено судом, угода від 09.10.2021р. щодо транспортного засобу PEUGEOT 307 № кузова НОМЕР_1 р/н НОМЕР_2 укладена між UAB «Stilantis» та Glushko Serhii.

Разом з тим, 16.03.2019р. за заявою ОСОБА_1 було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000475 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а саме за фактом незаконного заволодіння 30.08.2018р. автомобілем марки Пежо 307, № кузова НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з ЄРДР, який наданий позивачем.

Позивач стверджує, що з часу незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом, вказаний автомобіль йому не повернуто.

Відповідач не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростували вищевказані обставини.

Водночас, вищевказана обставина, спростовує винні дії позивача, зокрема, передачу ним 09.10.2021р. транспортного засобу, тимчасово ввезеного на митну територію України, у володіння, користування іншій особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України.

Отже, з матеріалів справи не вбачається та відповідачем не доведено факту винних дій позивача щодо передачі ним у володіння, користування або розпорядження імпортованого ним транспортного засобу будь-якій іншій особі, тобто митним органом не встановлено під час прийняття спірної постанови та не доведено перед судом наявності в діях позивача складу порушення митних правил, за яке ч.4 ст. 469 МК України передбачена відповідальність.

Крім того, з наданих відповідачем письмових доказів судом не встановлено, що ОСОБА_1 був належним чином і своєчасно повідомлений про складання протоколу про порушення ним митних правил та про час і місце розгляду справи про порушення митних правил, що дало б йому можливість належним чином реалізувати свої права, зокрема, щодо надання певних доказів на спростування своєї вини.

Посилання представника відповідача у відзиві на те, що позивач повинен був повідомити митний орган про шахрайські дії щодо заволодіння транспортним засобом, ввезеним ним на митну територію, та неможливість доставити транспортний засіб до митниці призначення, суд не приймає до уваги, оскільки дії ОСОБА_1 митним органом кваліфіковані саме за передачу транспортного засобу іншій особі, а не за недоставляння транспортного засобу до митного органу призначення, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.470 МК України.

Отже, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.469 МК України, то факт вчинення ним вказаного правопорушення є недоведеним, сумнівним, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а саме за ч.4 ст.469 МК України, не були достатньо з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та під час судового розгляду даної справи не доведено наявність вини позивача, тому суд приходить до висновку, що постанова у справі про порушення митних правил №0969/10000/22 від 24.03.2022р. підлягає скасуванню, а провадження у справі про порушення митних правил закриттю.

Таким чином позов ОСОБА_1 слід задовольнити.

Частиною 1 ст.132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної Митної служби України на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору за даним позовом в сумі 496,20 грн.

Керуючись ст.19, 62 Конституції України, ст. 380, 458. 466, 469, 488, 489, 494, 495, 529, 531 МК України, ст.2,5,9,72-79,90,121,139,242-246,262,268-272,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Київської митниці Державної Митної служби України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову в справі про порушення митних правил №0969/10000/22 від 24.03.2022р., винесену начальником Київської митниці Державної митної служби України Сергієм Сілюк, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.469 Митного кодексу України та накладання на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000,00 грн. скасувати, а провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.469 Митного кодексу України закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби України (місце знаходження: 03124, м. Київ, бул. Гавела Вацлава, буд.8-а, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя М.В. Сидорова