Справа № 520/6023/22
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 вересня 2022 року № 520/6023/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БРІЛЛЕТ" (вул. Фесенківська, буд. 12/14, м. Харків, 61068, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "БРІЛЛЕТ" з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті № 335222 від 15 липня 2022 року про застосування адміністративно-господарського штрафу до ТОВ «БРІЛЛЕТ» в розмірі 51000,00 грн.

Позивач обгрунтовує позов тим, що він не є автомобільним перевізником, оскільки належний йому на праві власності автомобіль переданий в оренду 01.04.2022 ФГ «ПЕРВОМАГРО» за договом оренди транспортного засобу № 0104-22 від 01.04.2022, що підтверджується змістом ТТН, наявною під час перевірки. Також зазначив про неналежне повідомлення товариства про дату розгляду справи, повідомлення не було отримано до дати розгляду з незалежних від позивача причин.

Ухвалою судді від 10.08.2022 відкрито спрощене провадження у справі.

Вказану ухвалу надіслано в електронний кабінет Електронного суду відповідача та доставлена 10.08.2022, що підтверджується довідкою з системи Електронний Суд, сформованою в автоматичному режимі.

Відповідач не погодився з позовними вимогами та направив до суду відзив на адміністративний позов, в якому в обґрунтування заперечень на позовну заяву зазначив, що відповідно до п. 3, 4 Порядку № 422, був зупинений транспортний засіб марки DAF з напівпричепом марки KOGEL. Водій транспортного засобу надав для перевірки: свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів (тягача та напівпричепа); товарно-транспортну накладну, посвідчення водія. Відповідно до наданих документів було встановлено, що автомобільним перевізником є ТОВ «БРІЛЛЕТ», яке надавало послуги з перевезення вантажу. За результатами габаритно-вагового контролю, згідно талону зважування №9924 на вагах №383 було встановлено, що загальна маса тягача разом з напівпричепом та вантажем становила 49,900 т. при нормативно допустимій 42 т для даного типу транспортного засобу. Водій з актом №329762 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 22.05.2022 був ознайомлений, підписав акт, проти виявленого порушення не заперечував, ані договору оренди транспортного засобу, ані інших документів, які б свідчили про використання транспортного засобу на законних підставах іншим перевізником не надав. В свою чергу водій транспортного засобу також в поясненнях не зазначав, що працює у іншого перевізника. Повідомленням №20222/40/24-22 від 08.07.2022, направленим поштою 08.07.2022 рекомендованим повідомленням №704, Позивача було викликано для розгляду справи на 15.07.2022 з 9.00 до 12.00. Позивач на розгляд справи не прибув, не навів жодної обставини та не надав доказів, які б підтверджували неможливість отримання ним повідомлення чи прибуття для розгляду справи.

Позивач не погодився з доводами відзиву на позовну заяву та направив до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що твердження відповідача, викладені у відзиві суперечать дійсним обставинам справи та не спростовують обґрунтованості позовних вимог, з огляду на те, що водієм було надано посадовим особам відповідача товарно-транспортну накладну, в якій було відображено, що саме ФГ «Первомагро» є автомобільним перевізником, а не позивач. Позивач також зазначив, що обов`язкове нотаріальне посвідчення для договорів оренди транспортного засобу передбачено законом саме для договорів, укладених з фізичними особами, для юридичних осіб обов`язкового нотаріального посвідчення таких договорів не передбачено. Крім того, також наголошував на доводах, викладених в позові.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт», Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567), на підставі Графіку проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області, на території Одеської області та направлення на рейдову перевірку від 20.05.2022 №006/В співробітниками перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області 22.05.2022 проводилась рейдова перевірка на 60 км а/д М-15 «Одеса - Рені».

В рамках вказаної перевірки посадовими особами відповідача був зупинений транспортний засіб марки DAF, модель FT 95.380, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е) з напівпричепом марки KOGEL, модель SN24, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Водій транспортного засобу надав для перевірки:

- свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів (тягача та напівпричепа);

- товарно-транспортну накладну.

- посвідчення водія.

Відповідач зазначає, що відповідно до наданих документів ним було встановлено, що автомобільним перевізником є ТОВ «БРІЛЛЕТ», яке надавало послуги з перевезення вантажу.

За результатами габаритно-вагового контролю, згідно талону зважування №9924 на вагах №383 транспортного засобу DAF FT 95.380 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки KOEGEL SN24, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , було встановлено, що:

- загальна маса тягача разом з напівпричепом та вантажем становила 49,900 т. при нормативно допустимій 42 т для даного типу транспортного засобу;

- загальна маса транспортного засобу разом з напівпричепом та вантажем становила 49,900 т при нормативно допустимому 42 т;

- навантаження на першу одиночну вісь тягача становить 7,00 т при нормі 11,5 т;

- навантаження на другу одиночну вісь тягача становить 11,35 т при нормі 11,5 т;

- навантаження на строєну вісь напівпричепа-цистерни становить 31,55 т при нормі 24 т.

Про вказані вище дані результатів габаритно-вагового контролю свідчить талон про зважування № 9924 від 22.05.2022.

У зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідностями фактичних вагових параметрів нормам та правилам контролюючими особами Відділу державного нагляду контролю у Одеській області було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0056038 від 22.05.2022.

В акті №329762 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 22.05.2022 зафіксовано відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України транспортним засобом з перевищенням вагових параметрів, виданий компетентними уповноваженими органами.

Водій з актом №329762 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 22.05.2022 був ознайомлений, підписав акт, проти виявленого порушення не заперечував та зазначив, «що вантажився в зоні, наближеної до бойових дій м. Барвінкове Харківської області, за відсутності світла, тому і не знав свою вагу».

Сторонами не заперечується, що водій транспортного засобу не надавав посадовим особам на момент проведення перевірки договору оренди транспортного засобу або інших документів, які б свідчили про використання транспортного засобу на законних підставах іншим перевізником. В свою чергу водій транспортного засобу також в поясненнях не зазначав, що працює у іншого перевізника.

Відповідачем з метою повідомлення позивача про виклик для розгляду справи 08.07.2022 рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням №704 направлено Повідомлення №20222/40/24-22 від 08.07.2022 про виклик позивача для розгляду справи на 15.07.2022 з 9.00 до 12.00.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначене повідомлення отримано позивачем 22.07.2022.

За відсутності уповноваженої особи позивача 15.07.2022 за результатами розгляду акту № 329762 від 22.05.2022 року Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області винесено постанову № 335222 про застосування адміністративно - господарського штрафу до ТОВ «БРІЛЛЕТ» в розмірі 51 000,00 грн. за порушення вимог п. 22.5 ПДР, затверджених Постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за яке передбачено абзацом 17 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30% при перевезенні подільного вантажу без відповідного дозволу.

Зазначену постанову відповідач направив на адресу позивача поштою 15.07.2022, відправлення отримано позивачем 23.07.2022, що підтверджується наданими до матеріалів справи доказами.

Позивач не погоджується із прийнятою постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, у зв`язку з чим звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Перевіряючи правомірність, прийнятої постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу, суд виходить з таких приписів діючого законодавства.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103), Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

У силу вимог підпунктів 15, 27 пункту 5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно- вагового контролю.

Правовідносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами, суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-111 (далі - Закон №2344-111).

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону №2344-111 державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень передбачено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Оскаржуваною постановою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф на підставі абзацу 17 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Так, відповідно до абзацу 17 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" № 2344-111 від 5 квітня 2001 року (далі - Закон № 2344-ІІІ) за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 2344-ІІІ, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту); водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно з частиною першою статті 33 Закону № 2344-ІІІ автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Відповідно до статті 34 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Частинами першою, другою та четвертою статті 48 Закону № 2344-ІІІ встановлено, шо автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, шо засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками- нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Пунктом 4 Порядку №1567 передбачено, що державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до пункту 15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39,48 Закону України №2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України №2344-111; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Порядком №1567 встановлено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, шо провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3(пункт 21); справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення(пункт 25); справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням(пункт 26); у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (пункт 27).

Системний аналіз наведеного правого регулювання дає підстави стверджувати, що суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт в частині перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм є автомобільний перевізник.

У свою чергу, статтею 1 Закону №2344 визначено дефініцію терміну "автомобільний перевізник", під яким вважається фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Крім того, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 визначено, що дія Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, поширюється на вітчизняних та іноземних перевізників, що здійснюють перевезення вантажів на території України.

З огляду на вищевикладене, можна дійти висновку, що відповідальність, передбачену частиною першою статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", несуть автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення вантажів та на яких статтями 34 та 48 вказаного Закону покладено обов`язок щодо виконання вимог законодавства у сфері перевезення вантажів, в тому числі щодо перевезення вантажів з дотриманням габаритних та/або вагових обмежень.

Таким чином, спірним питанням в межах правомірності винесення оскаржуваної постанови, є встановлення факту, чи є позивач перевізником в розумінні Закону №2344-111.

Судом в ході розгляду справи встановлено, що ТОВ «БРІЛЛЕТ» є власником автомобіля марки DAF з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , що відображено в акті проведення перевірки.

Водночас, 01.04.2022 року між ТОВ «БРІЛЛЕТ» (Орендодавець) та ФГ «ПЕРВОМАГРО» (Орендар) було укладено договір оренди транспортного засобу № 0104-22, згідно з яким ТОВ «БРІЛЛЕТ», як Орендодавець, передало належний йому транспортний засіб в оренду ФГ «ПЕРВОМАГРО» для використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п. 4.1. Договору строк оренди: з 01 квітня 2022 року по 31 грудня 2022 року.

Окрім того, факт передачі транспортного засобу в оренду підтверджується Актом прийому-передачі транспортного засобу № 1 від 01.04.2022 року, що є додатком до Договору оренди транспортного засобу № 0104-22 від 01.04.2022 року, згідно з яким Орендодавець передає, а Орендар приймає автомобіль марки DAF з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Також судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , власником напівпричепа марки KOEGEL номерний знак НОМЕР_2 є ПРБМП «КОМФОРТ».

Так, 04.04.2022 року між ПРБМП «КОМФОРТ» (Орендодавець) та ФГ «ПЕРВОМАГРО» було укладено договір оренди транспортного засобу № 1/040422 від 04.04.2022 року, згідно якому ПРБМП «КОМФОРТ», як Орендодавець, передало належний йому транспортний засіб в оренду ФГ «ПЕРВОМАГРО» для використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п. 4.1. Договору строк оренди: з 04 квітня 2022 року по 31 грудня 2022 року.

Окрім того, факт передачі транспортного засобу в оренду підтверджується Актом прийому-передачі транспортного засобу № 1 від 04.04.2022 року, що є додатком до Договору оренди транспортного засобу № 1/040422 від 04.04.2022 року, згідно з яким Орендодавець передає, а Орендар приймає напівпричіп марки KOEGEL, номерний знак НОМЕР_2 .

Суд не бере до уваги посилання відповідача у відзиві на припис ст.799 ЦК України, оскільки сторонами укладеного договору оренди автомобіля є юридичні особи, тому його нотаріальне посвідчення не вимагається.

Судом з товарно-транспортної накладної серії ПЗО №426371 від 20.05.2022 року встановлено, що здійснюючи господарську діяльність, ФГ «ПЕРВОМАГРО», як автомобільний перевізник, автомобілем марки DAF з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 та з напівпричіпом марки KOEGEL, номерний знак НОМЕР_2 , здійснювало вантажне перевезення кукурудзи а/д м-15 Одеса-Рені-Бухарест.

Отже, вищезазначений транспортний засіб з напівпричепом перебував у користуванні ФГ «ПЕРВОМАГРО» на умовах оренди, яке використовувало його у своїй господарській діяльності для здійснення перевезень.

У товарно-транспортній накладній від 20.05.2022 ПЗО №426371 зазначено, що замовником, вантажовідправником та вантажоодержувачем є ФГ «ПЕРВОМАГРО».

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що водій транспортного засобу не є працівником у позивача, що підтверджується копією штатного розпису, наданого до матеріалів справи.

Наведене свідчить, що автомобільним перевізником у спірних правовідносинах, у яких допущено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм, є саме ФГ «ПЕРВОМАГРО».

За таких обставин, позивач у спірних правовідносинах не мав статусу автомобільного перевізника, та не може бути суб`єктом відповідальності, передбаченої абзацом 17 частини 1 статті 60 Закону №2344-111.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 09.08.2019 у справі №806/1450/16.

Крім того, відповідно до п.25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5. (п.27 Порядку №1567).

Водночас, відповідач стверджує, що обставини перебування автомобіля та причепу в оренді не були підтверджені водієм під час перевірки, а на розгляд справи позивач не прибув та відповідних документів не надав.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, відповідач з метою повідомлення позивача про виклик для розгляду справи 08.07.2022 рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням №704 направив Повідомлення №20222/40/24-22 від 08.07.2022 про виклик на 15.07.2022 з 9.00 до 12.00.

З трекінгу поштового відправлення судом встановлено, що відповідачем 08.07.2022 здано на поштове відділення відправлення, адресоване ТОВ «Бріллет», адреса зазначена на конверті : вул.Сумська, 5, 4, м. Харків, Харківський район, Харківська область, 61002.

В той же час, індекс поштового відділення, яке обслуговує адресу місцезнаходження позивача - 61068.

Як вбачається з трекінгу поштового відправлення №70, в якому містилося повідомлення про дату та час розгляду справи, надійшло у поштове відділення 61002 09.07.2022, тобто до розгляду справи.

13.07.2022 відправлення повернуто за зворотною адресою із зазначенням причини «з інших причин».

13.07.2022 відправлення повернулось на поштове відділення відправника відповідача, звідки 15.07.2022 за заявою відправника, тобто відповідача, було перенаправлено до іншого відділення 61068, куди прибуло 16.07.2022, тобто вже після розгляду справи відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначене повідомлення отримано позивачем 22.07.2022.

Таким чином, судом з матеріалів справи встановлено, що внаслідок зазначення відповідачем неправильної адреси позивача, останнього не було повідомлено належним чином, тобто завчасно, про дату та час розгляду справи.

Посилання відповідача на те, що позивач фактично мав можливість отримати поштове відправлення, проте не скористався таким правом вчасно, спростовуються матеріалами справи, оскільки на відділення позивача поштове відправлення з повідомленням надійшло лише 16.07.2022 за результатом його перенаправлення самим відповідачем після виправлення помилково зазначеного індексу позивача.

Відтак, можливість отримання повідомлення відповідача у позивача з`явилася вже після розгляду справи 16.07.2022.

Одночасно суд погоджується з твердженням відповідача, що у водія транспортного засобу під час перевірки мав бути наявним договір оренди ТЗ та водій не повідомив посадовим особам відповідача про неперебування в трудових відносинах з ТОВ «Бріллет», проте відповідач не виконавши обов`язок належного повідомлення позивача про дату розгляду справи внаслідок власної помилки у адресі позивача, фактично позбавив останнього можливості надати пояснення та подати докази на їх підтвердження на захист своїх прав при винесенні спірної постанови.

Отже, доводи позову про те, що позивач не був належним чином повідомлений про час дату та місце розгляду справи, відповідачем не спростовані, що свідчить про те, що на момент розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Позивач не був належним чином повідомлений про дату її призначення та розгляду.

Суд зазначає, що право особи на участь у процесі прийняття рішення (у тому числі і у формі участі у засіданні органу публічної адміністрації з приводу застосування міри юридичної відповідальності за звинуваченням у вчиненні протиправного діяння) передбачено п.9 ч.2 ст.2 КАС України і за своєю суттю є гарантією легітимних сподівань та розумних очікувань на те, щоби бути «почутим» органом влади чи управління, мати змогу подати документи у спростування події вчинку чи вини, а тому реалізація цього права особи не залежить від розсуду владного суб`єкта.

При розв`язанні названої суперечності вирішальне значення має характер та зміст процедурної поведінки як органу публічної адміністрації, так і особи, котрій висунуто звинувачення у вчиненні правопорушення за критерієм доброчесності та фактор нездоланної дії чинників вимушеності органу публічної адміністрації на вчинення управлінського волевиявлення в умовах необізнаності приватної особи.

За вказаних обставин, право Позивача на подання пояснень, заперечень та доказів, участь у розгляді справи про притягнення до відповідальності не було належним чином забезпечено.

Таким чином, у спірних правовідносинах відповідачем не доведено дотримання законодавчих вимог щодо повідомлення позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що за встановлених у справі обставин має суттєве значення для можливості прийняття відповідачем законного та обгрунтованого рішення.

Отже, суд погоджується з твердженням позивача про те, що відповідач не мав права застосовувати до нього штрафні санкції, оскільки він не є автомобільним перевізником вантажу, та вважає, що відповідачем протиправно та необґрунтовано застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф за оскаржуваною постановою, внаслідок чого спірна постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 335222 від 15 липня 2022 року про застосування адміністративно-господарського штрафу до ТОВ «БРІЛЛЕТ» в розмірі 51000,00 грн є протиправною.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо скасування спірної постанови підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору, який підлягав сплаті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БРІЛЛЕТ" (вул. Фесенківська, буд. 12/14,м. Харків, 61068, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті № 335222 від 15 липня 2022 року про застосування адміністративно-господарського штрафу до ТОВ «БРІЛЛЕТ» в розмірі 51000,00 грн.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БРІЛЛЕТ" (вул. Фесенківська, буд. 12/14, м. Харків, 61068, ) у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 29.09.2022.

Суддя Білова О.В.