Справа № 240/43890/21
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року м. Житомир справа № 240/43890/21

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Військової частинт НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 26508,87 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач будучи матеріально- відповідальною особою, за яким рахується значна кількість військового майна, внаслідок його самоусунення від службових обов`язків завдав державі значних збитків через втрату майна. Відповідно до запису в книзі обліку грошових стягнень і нарахувань, в період з 24.12.2020 до 02.12.2021 (день звільнення) з грошового забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_1 були здійснені відрахування (згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.12.2020 № 185 командира військової частини НОМЕР_1 від 02.12.2021 № 544) станом на 02.12.2021 молодший сержант ОСОБА_1 звільнений наказом військової частини НОМЕР_1 від 02.12.2021 №242 з військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з систематичним порушенням вимог контракту та за військовою частиною НОМЕР_2 та за яким рахується дебіторська заборгованість на загальну суму 26508 грн.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач у встановлений строк відзиву на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

03 грудня 2014 року солдат ОСОБА_1 підписав Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до акту про прийом-передачу майна солдатської їдальні частини НОМЕР_1 від 20.10.2018 №1/60 молодший сержант ОСОБА_2 прийняв майно солдатської їдальні військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до рапорту начальника продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_3 вх. №2636 від 01.12.2020 було зазначено, що у ході проведення щорічної інвентаризації за 2020 рік було виявлено відсутність майна матеріально-відповідально особою за яке є молодший сержант ОСОБА_1 . Просив призначити службове розслідування.

Відповідно до довідки - розрахунку, вартість нестачі складає 51275,54 грн.

По даному факту було проведено службове розслідування та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.12.2020 №185 молодшого сержанта ОСОБА_1 наказано притягнути до матеріальної відповідальності в сумі 51275,54 грн. за втрату військового майна продовольчої служби на підставі частини 1 статті 6 Закону України від 03.10.2019 "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі".

З наказом відповідач ознайомився 24.12.2020.

Відповідно до рапорту голови комісії продовольчої служби старшого лейтенанта ОСОБА_4 від 02.12.2021 №4544 було зазначено, що у ході проведення щорічної інвентаризації за 2021 рік було виявлено відсутність майна матеріально- відповідально особою за яке є начальник польової лазні, молодший сержант ОСОБА_1 , на підставі якого було призначено службове розслідування.

За результатами службового розслідування було видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 "Про притягнення до матеріальної відповідальності молодшого сержанта ОСОБА_1 " від 02.12.2021 №544, яким за недбале ставлення до службових обов`язків, що призвело до втрати військового майна продовольчої служби, чим нанесено збитки державі у розмірі 8053,61 грн. (відповідно до довідки розрахунок), начальника польової лазні взводу забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_1 , притягнути до матеріальної відповідальності.

Загальна сума збитків за втрачене майно складає 59329, 15 грн..

Відповідно до запису в книзі обліку грошових стягнень і нарахувань, в період з 24.12.2020 до 02.12.2021 (день звільнення) з грошового забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_1 були здійснені відрахування згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.12.2020 № 185 командира військової частини НОМЕР_1 від 02.12.2021 № 544.

02.12.2021 молодший сержант ОСОБА_1 звільнений наказом військової частини НОМЕР_1 від 02.12.2021 №242 у зв`язку з систематичним порушенням вимог контракту.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 15.12.2021 за відповідачем рахується дебіторська заборгованість з відшкодування нанесених державі збитків на суму 26508,87 грн.

03.12.2021 позивачем відповідачу була виставлена претензія про добровільну сплату заборгованості в рамках досудового врегулювання спору.

У зв"язку з несплатою заборгованості, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правовий режим майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, і повноваження органів військового управління та посадових осіб щодо управління цим майном визначається Законом України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Статтею 3 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" передбачено, що військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті). З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" особи, винні у порушенні вимог цього Закону, притягаються до відповідальності згідно із законом.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі".

У статті 1 цього Закону визначено, що пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: наявність шкоди; протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; вина особи в завданні шкоди.

Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Статтею 7 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" передбачено, що розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Наказ доводиться до винної особи під підпис.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених вище норм свідчить про те, що держава забезпечує військовослужбовців достатнім матеріальним забезпеченням, в т.ч. речовим майном. До інвентарного майна серед іншого належать: спеціальний одяг та одяг для несення варти, льотно-технічне обмундирування, спеціальний одяг та спорядження для виконання спеціальних завдань, контейнери, спальні мішки та каремати. Інвентарне майно видається тільки в тимчасове користування/експлуатацію; таке майно експлуатується як майно другої категорії і використовується до повного зношення. Інвентарні речі здаються на речовий склад військової частини.

Отже, у разі звільнення військовослужбовця зі служби останній повинен повернути на речовий склад військової частини видане йому інвентарне майна, а у випадку знищення, втрати такого майна - відшкодувати його вартість.

Як встановлено судом, під час перебування відповідача на військовій службі, службовим розслідуванням виявлено нестачу військового майна, матеріально-відповідально особою за яке є молодший сержант ОСОБА_1 на суму 59329, 15 грн.

Сума заборгованості після його звільнення з військової служби склала 26508,87 грн.

Оскільки відповідачем не сплачено у добровільному порядку шкоду, завдану державі у розмірі 26508,87 грн., суд вважає, що така заборгованість має бути стягнення у примусовому порядку.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку проходженням відповідачем публічної служби, зокрема у зв`язку із заподіянням відповідачем шкоди державі під час проходження публічної служби. Матеріалами справи підтверджено заборгованість відповідача, доказів її погашення суду не надано, доказів оскарження та скасування наказів про призначення службового розслідування та проведення службового розслідування, яким встановлено розмір завданої матеріальної шкоди суду не надано, тому позов слід задовольнити.

У силу частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_3 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення коштів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 26508, 87 грн. (двадцять шість тисяч п`ятсот вісім гривень вісімдесят сім копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос