Справа № 360/1695/22
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

29 вересня 2022 року Справа № 360/1695/22

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Пляшкової К.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Гребенара Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 16 серпня 2022 року надійшов адміністративний позов адвоката Гребенара Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі - відповідач, ГУНП в Луганській області) з такими вимогами:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови позивачу в підготовці та направленні документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

зобов`язати відповідача підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області документи, необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» із зарахуванням вислуги років для призначення такої пенсії у пільговому обчисленні 24 роки 5 місяців 19 днів.

В обґрунтування вимог зазначено, що позивач звернувся до ГУНП в Луганській області із заявою від 27 січня 2022 року про підготовку та направлення документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі ГУПФУ в Луганській області) для призначення йому пенсії за вислугу років.

У відповідь на адвокатський запит від 12 липня 2022 року № 19 відповідач листом від 15 липня 2022 року № 2214/111/58/05-2022 повідомив, що до ГУНП в Луганській області дійсно надходила заява ОСОБА_1 від 27 січня 2022 року про призначення йому пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Однак, посилаючись на неможливість повторно розглядати звернення громадян та на попереднє звернення ОСОБА_1 із заявою до ГУНП в Луганській області від 29 жовтня 2018 року з приводу підготовки та направлення до ГУПФУ в Луганській області документів для призначення пенсії за вислугу років, яке було вирішене по суті з направленням ґрунтовної відповіді від 20 листопада 2018 року за вихідним № 8050/111/58/05-2018, повторне звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років, тобто з аналогічними вимогами, від 27 січня 2022 року із зазначеного питання не розглядалось, про що останнього повідомлено належним чином. Надати копію відповіді ГУНП на заяву ОСОБА_1 від 27 січня 2022 року не можливо, оскільки вся переписка з громадянами та організаціями залишилась в службовому приміщенні СППЗ ГУНП в Луганській області в м. Сєвєродонецьк, яке на тепер знаходиться на тимчасового окупованій території і зруйноване в наслідок збройної агресії збройних сил російської федерації. Крім того, роз`яснено, що з моменту попереднього звернення ОСОБА_1 до ГУНП в Луганській області з цього ж питання, жодних змін на законодавчому рівні, стосовно призначення пенсій колишнім працівникам Національної поліції, не було.

У відповіді відповідача від 20 листопада 2018 року за вихідним № 8050/111/58/05-2018 на заяву позивача було вказано, що згідно з наказом ГУНП в Луганській області від 12 березня 2018 року № 102 о/с при звільненні ОСОБА_1 з Національної поліції з 14 березня 2018 року за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», встановлено вислугу років у календарному обчисленні: 15 років 00 місяців 12 днів. Наказом ГУНП в Луганській області від 19 вересня 2018 року № 438 о/с частково змінено пункт наказу ГУНП в Луганській області від 12 березня 2018 року № 102 о/с в частині зарахування до вислуги років на пільгових умовах (без урахування календарної вислуги) 09 років 05 місяців 07 днів. Отже, працівникам поліції які мають право на пенсію саме Головні управління Національної поліції звідки був звільнений працівник й повинні готувати і направляти документи для призначення пенсії до ГУПФУ, але лише відносно тих працівників які мають право на пенсію згідно із статтею 12 Закону № 2262-ХІІ. У випадку ОСОБА_1 вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні складає лише 15 років 00 місяців 12 днів, чого явно недостатньо для отримання права на пенсію за вислугу років згідно із Законом (з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення 23 календарних роки та 6 місяців і більше), тому позивач не є особою, яка має право на пенсію згідно із Законом. У ГУНП в Луганській області відсутні правові підстави для підготовки документів, необхідних для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років передбаченої пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ і направлення їх до ГУПФУ в Луганській області.

Представник позивача вважає, що відповідачем безпідставно та з порушенням норм законодавства відмовлено у підготовці та направленні документів до ГУПФУ в Луганській області для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до норм чинного законодавства, оскільки у відповідності до пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ позивач має необхідну вислугу (для осіб звільнених зі служби в період з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 календарних роки та 6 місяців).

Так, з посиланням на положення статей 1, 2, 12, 17-1 Закону № 2262-ХІІ, підпункту «а» пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі Порядок № 393), представник позивача вважає, що чинне законодавство не ставить в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги та не встановлює того, що вислугу років у пільговому обрахуванні не можуть зараховувати до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії.

Навпаки, у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року в справі № 480/4241/18 висловлено правову позицію, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

Оскільки наявними в позивача документами підтверджено, що його вислуга років, з урахуванням вислуги років на пільгових умовах, становить більше 23 календарних років і 6 місяців (24 роки 5 місяців 19 днів, з яких: 15 років 12 днів - вислуга в календарному обчисленні, 9 років 5 місяців 7 днів - вислуга років на пільгових умовах), представник позивача вважає, що позивач має право на призначення пенсії відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ, а відповідач безпідставно не направляє до ГУПФУ в Луганській області документи, необхідні для призначення позивачу цієї пенсії.

Ухвалою від 19 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від ГУНП в Луганській області 12 вересня 2022 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав.

З посиланням на положення, пункту «а» статті 12, статтю 17 Закону № 2262-ХІІ, пункти 1-2 Порядку № 393 представник відповідача зазначає, що умовами для призначення пенсії за вислугу років є наявність у особи на день звільнення саме календарної вислуги років. З системного аналізу вказаних матеріальних норм права, спеціальний закон, яким є Закон № 2262-XII, не встановлює способу, який дозволяє включати вислугу років у пільговому обчисленні до календарної вислуги, яка дає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII.

На день звільнення позивача зі служби в поліції його календарна вислуга років дорівнювала 15 календарним рокам, що підтверджується наказом ГУНП в Луганській області від 12 березня 2018 року № 102 о/с. Натомість пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсія за вислугу років призначається за наявності 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

В свою чергу пільгове обчислення вислуги років встановлено Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції України і деяких інших осіб та їх соціальний захист» та має юридичне значення виключно для визначення статусу ветерана органів внутрішніх справ, військової служби. Також розмір вислуги років у пільговому обчисленні впливає на розмір пенсії за вислугу років відповідно до статті 13 Закону № 2262-XII.

Отже відсутність у позивача права на призначення пенсійного забезпечення згідно з Законом № 2262-XII, а саме відповідної календарної вислуги років, не породжує обов`язків відповідача щодо підготовки та направлення до органів ПФУ документів для призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно Прядка № 3-1.

З урахуванням наведених обставин відповідач вважає вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови позивачу в підготовці та направленні документів до ГУПФУ в Луганській області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону № 2262-ХІІ необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання відповідача підготувати та направити до ГУПФУ в Луганській області документи, необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до статті 12 Закону № 2262-ХІІ, представником відповідача зазначено, що статтею 50 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії відповідно до цього Закону призначаються: особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів «а», «в» статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення (пункт «а» частини першої цієї статті); особам, які набули право на пенсію за цим Законом у зв`язку із внесенням зміни в раніше виданий наказ або інший розпорядчий акт про оголошення їх вислуги років для призначення пенсії та звільнення зі служби, - з дня підписання наказу або іншого розпорядчого акту відповідною посадовою особою про внесення цієї зміни (пункт «є» частини першої цієї статті).

Пунктом 10 розділу ІІІ Порядку № 1235 встановлено, що у випадку видання наказу про звільнення працівника зі служби в поліції в наказі органу поліції зазначаються стаж служби в поліції, вислуга років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати.

У наказі ГУНП в Луганській області від 12 березня 2018 року № 102 о/с (зі змінами внесеними наказом ГУНП в Луганській області від 19 вересня 2018 року № 438 о/с), позивачу встановлено: стаж служби в поліції (вислуга років) у календарному обрахунку у розмірі 15 років 00 місяців 12 днів; стаж служби в поліції для виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 10 років 05 місяців 19 днів; вислугу років на пільгових умовах у розмірі 09 років 05 місяців 07 днів; та не встановлено вислугу років для призначення пенсії, оскільки наявна у нього вислуга на дату звільнення не є достатньою для набуття ним права на пенсію відповідно до положень пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ, а отже позивач не є особою, що набула право на пенсію відповідно до положень Закону № 2262-ХІІ, оскільки на день звільнення не має вислугу років 23 календарних років та 6 місяців і більше, що прямо передбачено цим Законом.

Представник відповідача вважає очевидним, що саме наказ ГУНП в Луганській області від 12 березня 2018 року № 102 о/с (зі змінами внесеними наказом ГУНП в Луганській області від 19 вересня 2018 року № 438 о/ с ) є актом індивідуальної дії відносно позивача, який з моменту його видання по теперішній час створює для нього юридичні наслідки щодо набуття або не набуття права на пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ. Вказаний наказ на даний час є чинним, ніким не оскаржувався і не скасований, а отже продовжує створювати для позивача певні юридичні наслідки, що стосуються права набуття ним пенсії на умовах Закону № 2262-XII.

Отже з системного аналізу наведеного законодавства висновується, що правових підстав для СППЗ ГУНП в Луганській області щодо вжиття заходів з оформлення документів для призначення пенсії позивачу відповідно до Закону № 2262-XII, чітко передбачених пунктом 1 Розділу III Інструкції № 760, на момент звернення позивача об`єктивно не існувало, оскільки відповідно до наказу ГУНП в Луганській області від 12 березня 2018 року № 102 о/с (зі змінами внесеними наказом ГУНП в Луганській області від 10 вересня 2018 року № 438 о/с) позивач не є особою, яка набула права на пенсію за вислугу років станом на день звільнення позивача зі служби в поліції, станом на день звернення з заявою про призначення пенсії за вислугу років та станом на момент розгляду справи в суді, відповідно до Закону № 2262-XII, адже встановлений цим наказом розмір його вислуги років є недостатнім для призначення йому пенсії на умовах вказаного Закону, у зв`язку з чим у даному випадку бездіяльність СППЗ Головного управління є виправданою, обґрунтованою та законною.

Від представника позивача 09 вересня 2022 року надійшла відповідь на відзив, в якій представником позивача наведено мотиви незгоди з наведеними відповідачем у відзиві запереченнями. Так, представник позивача вважає, що підстав для оскарження наказу про звільнення у позивача не було, оскільки в наказі з відповідними змінами зазначено про вислугу років на день звільнення у календарному обчислені та про вислугу років на пільгових умовах. Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі Порядок № 3-1) не передбачено обов`язкового подання наказу про звільнення. Розрахунок вислуги років для пенсії складається за матеріалами особової справи заявника. Тобто вислуга років повинна обраховуватися саме із матеріалів особової справи та у відповідності до норм чинного законодавства щодо обрахування вислуги років, в тому числі і на пільгових умовах.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в період з 24 вересня 2007 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, з 07 листопада 2015 року по 14 березня 2018 року в Національній поліції, що підтверджено послужним списком позивача.

Згідно з витягом з наказу ГУНП в Луганській області від 12 березня 2018 року № 102 о/с відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 , начальника Станично-Луганського відділу поліції ГУНП в Луганській області за пунктом 7 (за власним бажанням) частини першої статті 77, з 14 березня 2018 року, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 15 років 00 місяців 12 днів, з виплатою одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати складає: 10 років 05 місяців 19 днів, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 07 діб.

Відповідно до витягу з наказу ГУНП в Луганській області від 19 вересня 2018 року № 438 о/с частково змінено пункт наказу ГУНП в Луганській області від 12 березня 2018 року № 102 о/с в частині зарахування до вислуги років на пільгових умовах (без урахування календарної вислуги) при звільненні зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 , начальника Станично-Луганського відділу поліції ГУНП в Луганській області, складає 09 років 05 місяців 07 днів.

Згідно з довідкою ГУНП в Луганській області від 11 квітня 2018 року № А-12612 підполковник поліції ОСОБА_1 дійсно в період з 11 червня 2014 року по 07 листопада 2015 року, з 07 листопада 2015 року по 14 березня 2018 року безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення Антитерористичної операції на території Луганської області.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджено посвідченням від 04 червня 2015 року серії НОМЕР_2 .

Позивач звернувся до ГУНП в Луганській області із заявою від 29 жовтня 2018 року з приводу підготовки та направлення до ГУПФУ в Луганській області документів для призначення пенсії за вислугу років, у відповідь на яку отримав лист ГУНП в Луганській області від 20 листопада 2018 року № 8050/111/58/05-2018 з відмовою в підготовці таких документів, мотивованою відсутністю у позивача права на призначення пенсії відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ через недостатність на день його звільнення, визначної в пункті «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ вислуги, 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Вказані обставини підтверджені наявною в матеріалах справи копією листа ГУНП в Луганській області від 20 листопада 2018 року № 8050/111/58/05-2018.

Позивач повторно звернувся до ГУНП в Луганській області із заявою від 23 березня 2021 року з приводу підготовки та направлення до ГУПФУ в Луганській області документів для призначення пенсії за вислугу років, у відповідь на яку отримав лист ГУНП в Луганській області від 12 квітня 2021 року № 178/111/58-2021 з повідомленням, що відповідно до вимог частини другої статті 8 Закону України «Про звернення громадян» повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, не розглядаються, якщо перше звернення вирішено по суті. Враховуючи, що попереднє звернення позивача із заявою до ГУНП в Луганській області від 29 жовтня 2018 року з приводу підготовки та направлення до ГУПФУ в Луганській області документів для призначення пенсії за вислугу років було вирішено по суті з направленням на адресу позивача ґрунтовної відповіді від 20 листопада 2018 року № 8050/111/58/05-2018, тому повторна відповідь на аналогічне звернення від 23 березня 2021 року із зазначеного питання направлення направлятися не буде.

Зазначені обставини підтверджені наявною в матеріалах справи копією листа ГУНП в Луганській області від 12 квітня 2021 року № 178/111/58-2021.

Позивач 27 січня 2022 року звернувся до ГУНП в Луганській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ, що підтверджено копією цієї заяви.

У відповідь на адвокатський запит від 12 липня 2022 року представником позивача отримано лист ГУНП в Луганській області від 15 липня 2022 року № 2214/111/58/05-2022 з повідомленням, що до ГУНП в Луганській області дійсно надходила заява позивача від 27 січня 2022 року про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ. Однак відповідно до вимог частини другої статті 8 Закону України «Про звернення громадян» повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, не розглядаються, якщо перше звернення вирішено по суті. Оскільки попереднє звернення ОСОБА_1 із заявою до ГУНП в Луганській області від 29 жовтня 2019 року з приводу підготовки та направлення до ГУПФУ в Луганській області документів для призначення пенсії за вислугу років вирішено по суті з направленням позивачу ґрунтовної відповіді від 20 листопада 2018 року № 8050/111/58/05-2018, повторне звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років, тобто з аналогічними вимогами, від 27 січня 2022 року із зазначеного питання не розглядалось, про що останнього повідомлено належним чином. Однак надати копію відповіді не можливо, оскільки вся переписка з громадянами та організаціями залишилася в приміщенні СППЗ ГУНП в Луганській області в м. Сєвєродонецьк, яке на тепер знаходиться на тимчасово неокупованої території і зруйноване внаслідок збройної агресії збройних сил російської федерації.

Копія адвокатського запиту та відповіді ГУНП в Луганській області від 15 липня 2022 року № 2214/111/58/05-2022 надані в матеріали справи.

Згідно з довідкою ГУНП в Луганській області від 29 серпня 2022 року № 3336/111/19-2022 на підставі електронних обліків особового складу, що наявні за місцем тимчасової дислокації ГУНП в Луганській області в м. Дніпро, вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення 14 березня 2018 року у календарному обчисленні складала: 15 років 00 місяців 12 днів, у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги): 09 років 05 місяців 07 днів.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до статті 102 Закону № 580-VIII пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ).

Згідно з пунктом «б» статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону (абзац тринадцятий пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ).

Частиною першою статті 17 Закону № 2262-ХІІ визначено вичерпний перелік видів служби та періодів часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, зокрема: військова служба (пункт «а»); служба в органах внутрішніх справ, поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду (пункт «б»).

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Тобто законодавець чітко встановлює можливість призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням в її період вислуги років на пільгових умовах.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України 17 липня 1992 року прийнято постанову № 393, якою затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі Постанова № 393).

Згідно з пунктом 1 Постанови № 393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема: військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту; служба в органах внутрішніх справ України, органах і підрозділах цивільного захисту на посадах начальницького і рядового складу, Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу з дня призначення на відповідну посаду; служба в Національній поліції.

За приписами підпункту «а» пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Верховний Суд у постанові від 03 березня 2021 року в справі № 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року в справі № 725/1959/17, від 27 березня 2018 року в справі № 295/6301/17, і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у частині призначення пенсії за вислугу років, дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Також, Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2021 року в справі № 480/4241/18 дійшов висновку про те, що передбачена Постановою № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Для призначення пенсій за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Постанови № 393.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що Закон № 2262-ХІІ, зокрема, пункт «а» статті 12 визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років за цим Законом та для позивача він складає 23 календарних років та 6 місяців і більше. В свою чергу, положеннями статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ, Постановою № 393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, а посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним вище положенням Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 393.

З вищеописаних матеріалів справи судом встановлено, що вислуга років позивача на день звільнення у календарному обчисленні складала: 15 років 00 місяців 12 днів, у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги): 09 років 05 місяців 07 днів.

Отже, позивач має право на призначення йому пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ, оскільки його вислуга на день звільнення у пільговому обчисленні становить 24 роки 05 місяців 19 днів (15 років 00 місяців 07 днів календарна вислуга та 09 років 05 місяців 07 днів пільгова вислуга без урахування календарної вислуги).

З наведених підстав, відмова ГУНП в Луганській області в підготовці на направленні до ГУПФУ в Луганській області документів, необхідних для призначення пенсії позивачу, є протиправною.

Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 № 135/13402 (далі Порядок № 3-1), визначено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення (абзац перший пункту 6 Порядку № 3-1).

Згідно з абзацом другим пункту 6 Порядку № 3-1 у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Згідно з положеннями підпункту 1 пункту 1 Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 17.09.2018 № 760 та зареєстрованої в Міністерства юстиції України 10.10.2018 за № 1152/32604 (далі - Інструкція № 760; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), ця Інструкція визначає процедуру організації в Міністерстві внутрішніх справ України, центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України (Національна поліція України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі - ЦОВВ)), та Національній гвардії України роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Уповноважені структурні підрозділи це визначені МВС, ЦОВВ та Національною гвардією України структурні підрозділи, на які покладено функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів (пункт 3 Інструкції № 760).

У пункті 1 розділу ІІ Інструкції № 760 визначено, що уповноважені структурні підрозділи: 1) організують роботу з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства; 2) розглядають листи та звернення із питань оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій, для отримання пільг, а також здійснюють прийом громадян, які звертаються з цих питань; 3) приймають від підрозділів персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерських підрозділів) документи, передбачені Порядком та цією Інструкцією для призначення (перерахунку) пенсій; 4) готують та подають у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення (перерахунку) пенсій; 5) формують облікові справи та зберігають їх згідно з порядковими номерами, присвоєними в книзі обліку документів для призначення пенсій (додаток 1); 7) ведуть облік осіб, яким призначено пенсію відповідно до Закону; 8) взаємодіють з органами, які призначають пенсії, стосовно осіб, яким призначено (припинено) виплату пенсій, та в межах повноважень з органами державної влади з питань соціального захисту та пенсійного забезпечення тощо.

Щодо повноважень уповноважених структурних підрозділів в частині організації роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, то такі передбачені у розділі ІІІ Інструкції № 760, за приписами яких останні: 1) приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком.

Не пізніше наступного робочого дня інформують письмово в довільній формі підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) про необхідність оформлення та подання уповноваженому структурному підрозділу документів для призначення (перерахунку) пенсії; 2) здійснюють перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії; 3) здійснюють перевірку поданих для призначення пенсії документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та інших документів; 4) у разі якщо до заяви про призначення пенсії не додано необхідних для цього документів, витребовують їх від відповідного підрозділу персоналу (кадрового забезпечення) та підрозділу фінансового забезпечення (бухгалтерського підрозділу). Витребовувати документи, подання яких не передбачено Порядком, забороняється; 5) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів оформлюють особі, якій оформлюється пенсія, подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком, та направляють до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи; 6) долучають до облікової справи особи отриману від органів, що призначають пенсії, розписку-повідомлення.

Системний аналіз викладених положень Порядку № 3-1 та Інструкції № 760 дає підстави дійти висновку, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу Пенсійного фонду України або відмовити у такому поданні.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року в справі № 537/1980/16-а та у постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року в справі № 554/2032/17.

Однак, як встановлено судом, відповідач безпідставно відмовляється від вчинення покладених на нього обов`язків щодо підготування та направлення до ГУПФУ в Луганській області документів, необхідних для призначення ОСОБА_1 пенсії відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Що стосується доводів відповідача, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту своїх прав, оскільки без внесення змін до наказу про звільнення заявлені позовні вимоги є передчасними, суд вважає неприйнятними, оскільки відповідач наділений повноваженнями на самостійне внесення змін до наказу про звільнення позивача.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на встановлені обставини, з урахуванням нормативного врегулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 2, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Гребенара Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (місцезнаходження: 93406, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Вілєсова, будинок 1, код за ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо не підготовлення та не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області документів, необхідних для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області документи, необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії вислуги років у пільговому обчисленні 24 роки 05 місяців 19 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова