Справа № 360/1685/22
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 вересня 2022 року Справа № 360/1685/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Луганській області), з такими вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо застосування обмежень граничного розміру при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного пенсійного забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити нарахування та виплату пенсії, призначеної ОСОБА_1 у відповідності до чинного законодавства України, без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність з 01.03.2022 з урахуванням фактично виплачених ОСОБА_1 грошових коштів.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 26.06.2013 перебуває на обліку в Білокуракинському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області як одержувач пенсії по інвалідності від поранення, контузії, захворювання, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії, що підтверджується пенсійним посвідченням, посвідченням особи, яка одержує державну соціальну допомогу інваліда, посвідченням учасника бойових дій. 20.05.2019 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 у справі №360/2121/19 (набрало чинності 23.10.2019 р.) позовну заяву було повністю задоволено. Визнано протиправними дії Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо обмеження виплати пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з 21.12.2016. Зобов`язано Білокуракинське об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити з 21 грудня 2016 р. нарахування та виплату пенсії, призначеної ОСОБА_1 , без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично виплачених ОСОБА_1 грошових коштів. Як стверджує позивач, у 2020 році Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області виплатило поточну на той момент заборгованість, а також визнало протиправними свої дії щодо обмеження виплати пенсії максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з 21.12.2016 і почало виплачувати пенсію по інвалідності від поранення, контузії, захворювання, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії в повному обсязі. Починаючи з 11.12.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області почало нараховувати та виплачувати пенсію в менших розмірах. На неодноразові звернення позивача щодо роз`яснення причин з яких пенсія виплачується не в повному обсязі, а також вимог виплатити заборгованість та здійснювати виплату пенсію в повному обсязі отримав листи від Головного управління ПФУ у Луганській області №1200-0304-8/15462 від 11.07.2022, №1200-0304-8/16209 від 26.07.2022, лист від Пенсійного фонду України № 13707-13419/С-03/8-2800/22 від 21.06.2022, де зазначалося, що з 01.03.2022 розмір пенсійної виплати переглянуто. Пенсію встановлено на рівні десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Позивач зазначає, що на запит щодо відомостей про наявність обмежень пенсійних виплат максимальним розміром та правових підстав для застосування таких обмежень Головне управління ПФУ у Луганській області листом №1200-0202-8/15463 від 11.07.2022 повідомило, що: відповідно до абзацу 7 статті 43 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

У відповідь на адвокатський запит адвоката Мамалиги Б. А. Головне управління Пенсійного Фонду України в Луганській області надало лист № 1200-0202-8/16681 від 08.08.2022 в якому Відповідач повторно посилається нанеконституційну норму, а саме - абз 7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують його права на належний соціальний захист.

30.08.2022 від представника відповідача до відділу діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) суду за вхідним реєстраційним номером 10778/2022 надійшов відзив на позову заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю.

30.08.2022 позивачем до суду було надано відповідь на відзив, в якому наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судом по справі вчинено наступні процесуальні дії:

- ухвалою суду від 15.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Сватівським РВ УМВС України в Луганській області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 є пенсіонером по інвалідності 2 гр. внаслідок війни, про що свідчить відповідне посвідчення серії НОМЕР_3 від 05.09.2018.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_4 від 27.09.2001 року ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 (набрало законної сили 23.10.2019) по справі № 360/2121/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо обмеження виплати ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з 21.12.2016. Зобов`язано Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити з 21.12.2016 нарахування та виплату пенсії, призначеної ОСОБА_1 , без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично виплачених ОСОБА_1 грошових коштів.

Відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 24.02.2021 ОСОБА_1 з 01.03.2022 було перераховано пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» та визначено максимальний розмір пенсії в сумі 19340,00 грн., із розрахунку: % для обчислення пенсії по інвалідності 80; основний розмір пенсії від середнього заробітку (ЗВС) - 29489.89 грн.; підвищення інвалідам війни 2 групи (1 кат)(40% від 1934 грн.) - 773.60 грн; збільшення ст. 21 ЗВС Пост. №1381 п.1 7372, 47 грн; цільова допомога інвалідам війни II-ї групи 50,00 грн; місяць підвищення розміру пенсії - 01.03.2022; розмір пенсії з надбавками - 37685.96. Таким чином, судом встановлено, що максимальний розмір пенсії позивача було обмежено з 01.03.2022.

Листом ГУ ПФУ в Луганській області від 08.08.2022 № 1200-0202-8/16681 було повідомлено представника позивача про те, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 по справі № 360/2121/19 Білокуракинським об`єднаним управлінням з 21.12.2016 проведено нарахування пенсії ОСОБА_1 (станом на 21.12.2016 розмір пенсії склав 14663,15 грн.), без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність. Пенсія в такому розмірі повинна виплачуватись до дати, коли її розмір, обчислений відповідно до законодавства, буде більшим обчисленого на виконання рішення суду від 15.07.2019 по справі № 360/2121/19. Пенсія ОСОБА_1 виплачувалась у завищеному розмірі, оскільки в подальшому проводились перерахунки пенсії відповідно до змін у законодавстві. Пенсія з грудня 2021 по лютий 2022 нараховувалась та виплачувалась у розмірі 26949,36 грн. Пенсійну справу ОСОБА_1 було переглянуто та починаючи з 01.03.2022 розмір пенсії визначено відповідно до зобов`язань, покладених судом, а саме обмежено десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність. Пенсія виплачується в максимальному розмірі, визначеному законодавством.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-XII, зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №911-VIII, чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини цього рішення №7-рп/2016, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону №2262-XII слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Отже, відповідно до частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774, який набрав чинності з 01.01.2017, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

При цьому, буквальне розуміння змін внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Таким чином, протягом 2017-2020 років стаття 43 Закону №2262-XII не передбачала і не передбачає положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, а отже, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №522/3093/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 30.10.2020 у справі № 522/16881/17, від 09.11.2020 у справі № 813/678/18, 09.02.2021 у справі №640/2500/18, від 31.03.2021 у справі № 815/3000/17.

Крім того, суд звертає увагу, що вказані зміни не мають ніякого відношення до перерахунку пенсії осіб, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом від 09.04.1992 №2262-XII, оскільки встановлювали конкретний період обмеження, а саме по 31.12.2017, у той час як предметом спірних правовідносин є обмеження пенсії позивача максимальним розміром під час здійснення її перерахунку з 01.03.2022.

Також суд зауважує, що відповідно до статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону №3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №911-VIII, дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.

Під час розгляду даного спору судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в територіальному органі пенсійного фонду та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Таким чином, дія наведених положень не може бути застосована до позивача, оскільки пенсію йому було призначено задовго до їх прийняття (у 2013 році).

Також суд зауважує, що Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суттєвою є та обставина, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося частиною сьомою статті 43 Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20.12.2016, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень Закону України №3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Застосування положень Закону України №3668-VI по відношенню до військовослужбовців фактично зводить нанівець наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії максимальним розміром не відповідає статті 17 Конституції України.

За встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд вважає, що законних підстав для обмеження пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, не має.

Відтак, суд приходить до висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо обмеження пенсії максимальним розміром з 01.03.2022 є протиправними.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що з метою належного та ефективного способу захисту порушеного права позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести з 01.03.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром із урахуванням проведених виплат.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню лише із коригуванням обраного способу захисту порушених прав позивача.

Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до пункту 5 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, будинок 9) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо застосування з 01.03.2022 обмеження максимального розміру при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного пенсійного забезпечення десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 01.03.2022 перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично виплачених ОСОБА_1 грошових коштів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.О. Кисельова