Справа № 280/11340/21
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 280/11340/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В. ,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року у справі №280/11340/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо обмеження пенсійної виплати максимальним розміром та зменшення основного розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення під час проведення з 01.12.2019 перерахунку та виплати основного розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі 90% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» з 01.12.2019, та виплатити утворену заборгованість.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо обмеження пенсійної виплати максимальним розміром та зменшення основного розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення під час проведення з 01.12.2019 перерахунку та виплати основного розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести з 01.12.2019 перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 90% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції», з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволені позову.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та йому призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 90% грошового забезпечення (а.с. 20).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2018 року по справі №808/2176/18 задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 , визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 86% відповідних сум грошового забезпечення до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 по 10.12.2017 з урахуванням раніше виплачених сум. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 11.12.2017 з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 10-11). Рішеня набрало законної сили 13.09.2018 року.

В подальшому, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23.06.2021 по справі №280/3670/21 задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 , визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорозькій області щодо відмови у проведенні з 01.12.2019 перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» з грошового забезпечення визначеного у довідці Міністерства внутрішніх справ України від 31.03.2021 року №22/6-1373. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорозькій області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції», з урахуванням грошового забезпечення визначеного в довідці Міністерства внутрішніх справ України №22/6-1373 від 31.03.2021, станом на 19.11.2019, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. (а.с. 12- 15). Рішення набрало законної сили 24.07.2021 року.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.06.2021 у справі №280/3670/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 на підставі довідки Міністерства внутрішніх справ України від 31.03.2021 року №22/6-1373 про розмір грошового забезпечення. Однак, пенсію перераховано виходячи з 70% грошового забезпечення, а не 90% як було встановлено при її призначенні (а.с. 21).

30.09.2021 представник позивача звернувся до відповідача із заявою, в якій просив Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на виконання судових рішень по справі №808/2176/18 від 02.07.2018 та по справі №280/3670/21 від 23.06.2021 здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.12.2021 в розмірі 90% грошового забезпечення, без застосування обмеження максимального розміру пенсії на рівні десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність (а.с 17-18).

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області листом від 03.11.2021 №0800-0203-8/74192 повідомлено позивача, що при виконанні рішення суду по справі №280/3670/21 про зобов`язання проведення перерахунку пенсії з урахуванням оновленого розміру грошового забезпечення Головним управлінням застосовані норми законодавства, чинні на грудень 2019 року, зокрема, норми статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою передбачено, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Крім того, повідомлено, що зазначеним рішенням суду на Головне управління не покладено зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії позивача без обмеження її максимальним розміром (а.с. 19).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що при перерахунку пенсії з 01.12.2019 р. відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним, тому дійшов висновку, що дії відповідача щодо зменшення з 01.12.2019 р. відсоткового значення розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення не відповідають вимогам закону, отже є протиправними, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем по справі не доведено обґрунтованість та правомірність своїх дій по обмеженню позивачу пенсії її максимальним розміром під час перерахунку останньої, оскільки пенсія позивачу була призначена за нормами Закону №2262-ХІІ та до набрання чинності Закону №3664-VI.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідачем в апеляційному порядку оскаржується рішення суду в частині задоволених позовних вимог стсовоно протиправності дій ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо обмеження максимальним розміром пенсійних виплат ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Питання обчислення пенсій військовослужбовців регулюються розділом V Закону № 2262, зокрема статтею 43 Заробіток (грошове забезпечення) для обчислення пенсій.

Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 № 3668-VI (далі Закон № 3668) частину 5 статті 43 Закону № 3668 викладено в такій редакції:

Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

У подальшому у зв`язку з доповненням Законом № 1080-VIII від 12.04.2016 статті 43 Закону № 2262 новими частинами частина 5 стала частиною 7.

Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII зі змінами, а саме: ч. 7 ст. 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

При цьому Конституційний Суд України виходив з того, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 положення ч. 7 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, з 20 грудня 2016 року ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 втратила чинність, а тому з цієї дати цей Закон, який є спеціальним у питаннях обчислення пенсії військовослужбовцям, не містить положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Разом з тим, згідно зі ст. 2 Закону № 3668-VI, на приписи якої послався суд першої інстанції, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих), зокрема відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Зазначені положення неконституційними не визнавались.

Таким чином з 20 грудня 2016 року склалась ситуація, коли двома законами по різному регулюється питання обмеження максимальним розміром пенсій військовослужбовців.

Вирішуючи питання, норми якого Закону підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, апеляційний суд виходить з такого.

По-перше, згідно з преамбулою Закону № 2262 цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Отже, саме Закон № 2262 є спеціальним Законом, який регулює питання пенсійного забезпечення військовослужбовців і він жодних обмежень щодо максимального розміру пенсії не містить.

По-друге, Конституційний Суд України в рішенні від 20 грудня 2016 року чітко зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Колегія суддів зауважує, що така позиція Конституційного Суду України стосується не тільки приписів ч. 7 ст. 43 Закону № 2262, які визнані неконституційними, а й встановлює загальний підхід до спірних правовідносин, відповідно до якого пенсія військовослужбовця обмежена бути не може, оскільки це суперечить положенням ч. 5 ст. 17 Конституції України.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а та від 3 листопада 2021 року у справі № 360/3611/20 сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Такий висновок Велика Палата Верховного Суду сформулювала з огляду на те, що суперечливе і неоднозначне регулювання спірних відносин порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України).

Отже, з огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 2262 з урахуванням Рішення КСУ від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, а не Закону № 3668, а тому пенсія військовослужбовців обмеженню максимальним розміром не підлягає.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що відповідач протиправно після проведення перерахунку пенсії позивача у грудні 2019 року застосував обмеження його пенсії максимальним розміром, а тому повинен здійснити перерахунок і виплату пенсії позивачу без такого обмеження.

Доводи апеляційної скарги стосовно передчасності позовних вимог щодо виплати перерахованої пенсії без обмеження граничного розміру, оскільки пенсійним органом не приймалось рішення щодо перерахунку пенсії позивача на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на грудень 2019 року, колегія суддів вважає неспроможними з огляду на те, що пенсійний орган у своєму листі від 03.11.2021 року № 0800-0203-8/7492 зазначив, що при виконанні рішення суду по справі № 280/3670/21 ним було застосовано норми законодавства, чинні на грудень 2019 року, та зменшено максимальний розмір пенсії позивача до 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. Крім того, у вищевказаному листі пенсійний орган зазначив, що рішенням у справі № 280/3670/21 на пенсійний орган не покладено зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розмір. Отже, наведене свідчить, що пенсійним органом було прийнято відповідне рішення у вигляді листа, яким розглянуто питання перерахунку пенсіі позивача з грудня 2019 року.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки справа є справою незначної складності відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року у справі №280/11340/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко