Справа № 806/2591/17
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року м. Житомир справа № 806/2591/17

категорія 110010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області, Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" про визнання неправомірними та скасування дозволу і рішення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у якому просить:

- визнати неправомірним та скасувати дозвіл Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ТОВ Українська холдингова лісопильна компанія №-116 від 26.04.2017;

- визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби України в Житомирській області щодо можливості видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ТОВ Українська холдингова лісопильна компанія від 25.04.2017;

В обґрунтування позовних вимог вказує, що оскаржувані рішення є неправомірними, виданими без повного та належного з`ясування всіх обставин, наявності обов`язкових документів екологічного характеру.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Попову О.Г.

Ухвалою суду від 29 вересня 2017 року відкрито провадження у справі.

Рішенням суду від 13.02.2017, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2018 ухвалено: "У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 .) до Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації (вул. Театральна, 17/20, Житомир, 10014. Код ), Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області (вул. Гагаріна, 55, Житомир, 10002. Код ), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" (вул. Ярославів Вал, 38, Київ 34, 01034. Код ) про визнання неправомірними та скасування дозволу і рішення - відмовити у повному обсязі."

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 травня 2022 року рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2018 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Адміністративна справа надійшла до Житомирського окружного адміністративного суду 02.06.2022.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2022 визначено головуючим суддею Лавренчук О.В..

Ухвалою суду від 06.06.2022 прийнято до провадження адміністративну справу №806/2591/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області, Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" про визнання неправомірними та скасування дозволу і рішення.

Окрім того, цією ж ухвалою від 06.06.2022 постановлено: "Зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби в Житомирській області та Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації надати до суду у термін, протягом п`ятнадцяти днів, з дня отримання даної ухвали, інформацію та підтверджуючі докази:

- чи проводилась при ухваленні рішення від 25.04.2017 про можливість видачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" дозволу та при видачі йому дозволу №-116 від 26.04.2017, державна екологічна і санітарно-гігієнічна експертизи для визначення безпеки для здоров`я людини та екологічної безпеки діяльності такого підприємства;

чи забезпечено при видачі дозволу №-116 від 26.04.2017 та при прийнятті рішення від 25.04.2017 право ОСОБА_1 на належний захист, як громадянина, його життя і здоров`я, охорони навколишнього природного середовища від екологічно небезпечного об`єкта, екологічної небезпеки".

До суду 15.07.2022 надійшли пояснення Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації у яких відповідач вказує, що відповідно до пункту 6 Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженим Постановою КМУ від 13 березня 2002 року №302, Міндовкілля та дозвільні центри передають Держпродспоживслужбі, її територіальним органам відповідно заяву та документи на отримання дозволу. Держпродспоживслужба, її територіальні органи протягом 15 календарних днів з дати надходження документів приймають рішення щодо можливості/неможливості видачі дозволу, яке надсилається Міндовкіллю та дозвільним центрам відповідно. Згідно з п.2.10 Інструкції про загальні вимоги до оформлення документів, у яких обгрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для підприємств, організацій та громадян-підприємців, затвердженої Наказом міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 09.03.2006 № 108, оцінка впливу викидів забруднюючих речовин на стан забруднення атмосферного повітря здійснюється за даними результатів розрахунків розсіювання забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та даними, що одержані при проведенні інструментальних методів досліджень акредитованими лабораторіями в установленому порядку на межі санітарно- захисної зони. Відповідно до наявної в Управлінні інформації, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Житомирській області, на підставі поданих документів та результатів лабораторно-інструментальних вимірів атмосферного повітря, проведених фахівцями Коростенського міжрайонного відділу ДУ Житомирський обласний лабораторний центр МОЗ України 25.04.2017 було прийнято рішення щодо можливості видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами відокр емленого підрозділу - деревообробний комбінат ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" за адресою: Житомирська область, м.Коростень, вул. Сергія Кемського, буд.11-Б.

Додаткові пояснення Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області надійшли до суду 15.07.2022. Заперечуючи позовні вимоги, відповідач зазначає, що посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області в присутності еколога було проведено обстеження обєкта, а саме: проммайданчика третьої особи за адресою: вул. С. Кемського, 11-Б, м. Коростень, Житомирська область. За результатами обстеження визначено, що всі необхідні умови витримано, що закріплені в акті санітарно-епідеміологічні обстеження об`єкта від 05.04.2017. Зазначає, що 24 квітня 2017 року на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області надійшла заява про видачу рішення щодо можливості/неможливості видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія», з додатками. Враховуючи результати лабораторно-інстументальних вимірів атмосферного повітря, проведених фахівцями Коростенського міжрайонного відділу ДУ «Житомирський обласний лабораторний центр МОЗ України», Головне управління Держпродспоживслужби в Житомирській області прийняло рішення щодо можливості видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами відокремленого виробничого підрозділу деревообробний комбінат ТОВ.

Заперечення позивача на додаткові пояснення Держпродспоживслужби в Житомирській області надійшли до суду 01.08.2022. Вказує, що до додаткових пояснень головним управлінням Держпродспоживслужби Житомирської області додано Акт санітарно-епідеміологічного від 05 квітня 2017 року. Об`єкт, що підлягав обстеженню: проммайданчик ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія" не є державною екологічною і санітарно-гігієнічною експертизою для визначення безпеки для здоров`я людини та екологічної безпеки діяльності такого підприємства та не має такого статусу. Зазначає, що стаття 25 Закону України « Про охорону атмосферного повітря» визначає, що для визначення безпеки для здоров`я людини та екологічної безпеки під час проектування, розміщення, будівництва нових і реконструкції діючих підприємств та інших об`єктів проводяться оцінка впливу на довкілля та державна санітарно-гігієнічна експертиза в порядку, визначеному законодавством. Проведення такого виду експертиз є обов`язковим як того вимагає ст. 25 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» №2707-ХІІ. Позивач стверджує, що державна екологічна і санітарно - гігієнічна експертизи для визначення безпеки для здоров`я людини та екологічної безпеки діяльності такого підприємства як ТОВ «Українська лісопильна холдингова компанія» не проводилась при ухваленні рішення від 25.04.2017 про можливість видачі ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» дозволу та при видачі його дозволу №-116 від 26.04.2017. При прийнятті рішення без такого виду обов`язкових експертиз державний орган об`єктивно не міг надати оцінку екологічним ризикам та екологічній небезпеці діяльності такого підприємства як ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія», що в подальшому призвело до порушення права ОСОБА_1 на безпечні для життя і здоров`я умови проживання, порушення конституційного права позивачки на безпечне довкілля. Вважає, що при видачі дозволу №-116 від 26.04.2017 та, при прийнятті рішення від 25.04.2017 право позивача на безпечні для життя і здоров"я умови проживання, порушення конституційного права на безпечне довкілля.

Відділом документального забезпечення суду 09.08.2022 зареєстровано письмові пояснення ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія». Заперечуючи викладені позивачем аргументи, третя особа зауважує, що здійснення державної екологічної експертизи є обов`язковим для видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку. Перелік видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку встановлюється КМУ за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Такий перелік затверджено постановою КМУ №808 від 28.08.2013, і в ньому відсутній вид діяльності, який здійснює ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія», а саме: лісопильне та стругальне виробництво. Отже, підприємство не відноситься до об`єктів, вид діяльності якого становить підвищену екологічну небезпеку, відповідно і проведення державної екологічної експертизи не є обов`язковим.

Заперечення позивача на письмові пояснення третьої особи надійшли до суду 31.08.2022. У запереченнях позивач звертає увагу, що ст. 25 Закону «Про охорону атмосферного повітря» виключає можливість проведення однієї із зазначених у нормі Закону експертиз, а зобов`язує проведення обох: і екологічної експертизи і санітарно-гігієнічної експертизи. Без проведення такого виду експертиз, відповідачі не могли надати об`єктивну оцінку впливу на довкілля викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і їх вплив на життя і здоров`я людини, що в подальшому призвели до порушення прав позивача на безпечне для життя і здоровя довкілля, безпечні для життя і здоров`я умови проживання.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що станом на дату виникнення спірних правовідносин Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" () зареєстроване 29.07.2014 як юридична особа. Види економічної діяльності: 16.10 - лісопильне та стругальне виробництво; 16.23 Виробництво інших деревязих будівельних конструкцій і столярних виробів; 46.13 Діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами; 80.10 Діяльність приватних охоронних служб; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" до Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації подано заяву із пакетом документів на отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, зокрема, ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" було надано обґрунтовуючі матеріали для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а саме: генеральний план; відомості щодо санітарно-захисної зони, відомості щодо сировини, хімікатів, паливно-мастильних матеріалів та інших матеріалів, що використовуються на підприємстві, їх зберігання та споживання; відомості про район, де розташовано підприємство, умови навколишнього середовища; відомості щодо стану забруднення атмосферного повітря, відомості щодо виду та обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; відомості щодо виду та обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; оцінка впливу викидів забруднюючих речовин на стан забруднення атмосферного повітря здійснюється за даними результатів розрахунків розсіювання; аналіз відповідності фактичних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами до встановлених нормативів на викиди; пропозиції щодо дозволених обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; перелік заходів щодо скорочення викидів забруднюючих речовин; заходи щодо здійснення контролю за дотриманням затверджених нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин; пропозиції на отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; відомості щодо сировини, хімікатів, паливно-мастильних матеріалів та інших матеріалів, що використовуються на підприємстві, їх зберігання та споживання; пропозиції щодо дозволених обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; інформація про отримання дозволу для ознайомлення з нею громадськості; відомості щодо сировини, хімікатів, паливно-мастильних матеріалів та інших матеріалів, що використовуються на підприємстві, їх зберігання та споживання; відомості щодо виду та обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; відомості щодо виду та обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; пропозиції щодо дозволених обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; повідомлення щодо внесення до Переліку СП "Клаксон"; виписка з ЄДРПОУ; публікація в ЗМІ; довідка від Коростенської міськдержадміністрації; фонові концентрації та коротка кліматична характеристика; розрахунок ЕОЛ; акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкту ДПСС; протокол №81 від 07.04.2017 дослідження повітря населених місць Коростенського міжрайонного відділу ДУ "Житомирський обласний лабораторний центр ДСЕС України"; протокол №2 від 07.04.2017 проведення досліджень шумового навантаження Коростенського міжрайонного відділу ДУ "Житомирський обласний лабораторний центр ДСЕС України"; висновок СЕС на препарат "Еконадін"; повідомлення про ідентифікацію об`єкту. (том І а.с. 179-248, том ІІ а.с. 1-126).

Третьою особою надано до суду копії:

- сертифікату Державної архітектурно-будівельної інспекції України серії ІV №74 від 21 лютого 2017 року;

- сертифікату Державної архітектурно-будівельної інспекції України серії ІV №48 від 11 липня 2017 року;

- дозволу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на виконання будівельних робіт № ІV 78 від 19 січня 2016 року;

- експертного звіту щодо розгляду проектної документації ДП Державного науково - дослідного та проектно-вишукувального інституту "НДІПРОЕКТКОНСТРУКЦІЯ" №120/15 1 грудня 2015 року з додатками;

- висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 17 грудня 2015 року №05.03.02-04/55854.

Враховуючи результати лабораторно-інстументальних вимірів атмосферного повітря, проведених фахівцями Коростенського міжрайонного відділу ДУ «Житомирський обласний лабораторний центр МОЗ України (Протокол від 07.04.2017 №81), Головне управління Держпродспоживслужби в Житомирській області прийняло рішення від 25 квітня 2017 року №05-02/1321 щодо можливості видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами відокремленого виробничого підрозділу - деревообробного комбінату ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Сергія Кемського, буд 11-Б. (т. 1 а.с. 11).

На підставі рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області від 25.04.2017 №05-02/1321, Управлінням екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації 26 квітня 2017 року видано ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" дозвіл №-116 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Термін дії дозволу: 10 років, з 26.04.2017 до 26.04.2027.

Верховний Суд, скасовуючи рішення першої та апеляційної інстанції зазначив, що суди не дослідили чи дотримані відповідачами при ухваленні рішення про можливість видачі дозволу та при видачі дозволу вимоги щодо обов`язковості проведення державної екологічної і санітарно-гігієнічної експертизи, для оцінки екологічних ризиків та екологічної небезпеки діяльності такого підприємства, як того вимагає стаття 25 Закону №2707-XII.

Окрім того, Верховний Суд у своїй постанові від 11.05.2022 зазначив, що суди попередніх інстанцій не перевірили чи забезпечили відповідачі видаючи дозвіл та приймаючи рішення право позивачки на належний захист, як громадянина, його життя і здоров`я, охорони навколишнього природного середовища від екологічно небезпечного об`єкта, екологічної небезпеки.

На вимогу ухвали суду, Головне управління Держпродспоживслужби в Житомирській області надало: копію листа ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" від 20.04.2021 (вх. №1386 від 24.04.2017) з проханням надати рішення щодо можливості/неможливості видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" з додатками: акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкту від 05.04.2017 ДУ Держпродспоживслужби в Коростенському районі; протокол №1703-1704 від 01.08.2016 дослідження повітря населених місць Коростенського міськрайонного відділу ДУ "Житомирський обласний лабораторний центр ДСЕС України; Протокол №2 від 07.04.2017 проведення дослідження шумового навантаження Коростенського міськрайонного відділу ДУ "Житомирський обласний лабораторний центр ДСЕС України" (т. 3 а.с. 181).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності, порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів визначено Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" від 06.09.2005 №2806-IV (далі - Закон №2806)

За визначенням, що міститься в ст. 1 Закону №2806:

- документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності;

- дозвільна (погоджувальна) процедура - сукупність дій, що здійснюються адміністраторами та дозвільними органами під час проведення погодження (розгляду), оформлення, надання висновків тощо, які передують отриманню документа дозвільного характеру.

Частиною першою статті 4 Закону №2806 встановлено, що виключно законами, які регулюють відносини, пов`язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються: необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види; дозвільний орган, уповноважений видавати документ дозвільного характеру; платність або безоплатність видачі (переоформлення, анулювання) документа дозвільного характеру; строк видачі документа дозвільного характеру або відмови у його видачі; вичерпний перелік підстав для відмови у видачі, переоформлення, анулювання документа дозвільного характеру; строк дії документа дозвільного характеру або необмеженість строку дії такого документа; перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності; перелік та вимоги до документів, які суб`єкту господарювання необхідно подати для одержання документа дозвільного характеру.

Єдиний механізм проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами встановлює Порядок проведення оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затверджений постановою КМУ від 13.03.2002 №302 (далі - Порядок №302).

Пунктом 2 Порядку №302 визначено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

Дозвіл видається безоплатно на строк не менш як п`ять років, зокрема, суб`єкту господарювання, об`єкт якого відповідно до законодавства належить до другої або третьої групи, - обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища через дозвільні центри за погодженням з територіальними органами Держсанепідслужби (п.3 Порядку №302).

Згідно п. 4 Порядку №302, для отримання дозволу суб`єкт господарювання: 1) оформляє заяву; 2) готує документи, в яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин; проводить інвентаризацію стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, видів та обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, пилогазоочисного обладнання; 3) проводить оцінку впливу викидів забруднюючих речовин на стан атмосферного повітря на межі санітарно-захисної зони; 4) розробляє плани заходів щодо: досягнення встановлених нормативів граничнодопустимих викидів для найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин; охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; ліквідації причин і наслідків забруднення атмосферного повітря; остаточного припинення діяльності, пов`язаної з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, та приведення місця діяльності у задовільний стан; запобігання перевищенню встановлених нормативів граничнодопустимих викидів у процесі виробництва; здійснення контролю за дотриманням встановлених нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин та умов дозволу на викиди; 4) обґрунтовує розміри нормативних санітарно-захисних зон, проводить оцінку витрат, пов`язаних з реалізацією заходів щодо їх створення; 5) проводить оцінку та аналіз витрат, пов`язаних з реалізацією запланованих заходів щодо запобігання забрудненню атмосферного повітря; 6) готує інформацію про отримання дозволу для ознайомлення з нею громадськості відповідно до законодавства.

Суб`єкт господарювання для розроблення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, може залучати установи, організації та заклади, яким Мінприроди надає право на розроблення цих документів.

Відповідно до п.5 Порядку №302, суб`єкт господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, для отримання дозволу подає Мінприроди, а суб`єкт господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, - дозвільному центру у письмовій та в електронній формі документи, підготовлені відповідно до затвердженої Мінприроди Інструкції про загальні вимоги до оформлення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, а також вміщує в місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про намір отримати дозвіл із зазначенням адреси місцевої держадміністрації, до якої можуть надсилатися зауваження громадських організацій та окремих громадян.

Згідно п.6 Порядку №302, Мінприроди та дозвільні центри передають Держсанепідслужбі, її територіальним органам відповідно заяву та документи на отримання дозволу. Держсанепідслужба, її територіальні органи протягом 15 календарних днів з дати надходження документів приймають рішення щодо можливості/неможливості видачі дозволу, яке надсилається Мінприроди та дозвільним центрам відповідно.

Пунктом 8 Порядку №302 встановлено, що орган, який видав дозвіл, протягом 30 календарних днів розглядає заяву та документи на отримання дозволу і у разі відсутності зауважень видає дозвіл. У разі наявності зауважень документи повертаються суб`єкту господарювання з викладом їх змісту та зазначенням терміну повторного подання. Рішення про видачу дозволу надсилається органом, який видав дозвіл, суб`єкту господарювання та Держсанепідслужбі або її територіальним органам.

Разом з тим, правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря визначає Закон України "Про охорону атмосферного повітря" від 16 жовтня 1992 року №2707-XII (далі - Закон №2707). Цей закон спрямований на збереження та відновлення природного стану атмосферного повітря, створення сприятливих умов для життєдіяльності, забезпечення екологічної безпеки та запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище, а також визначає правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря.

Статтею 10 Закону №2707-XII передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів. Виконання заходів щодо охорони атмосферного повітря не повинно призводити до забруднення ґрунтів, вод та інших природних об`єктів.

Відповідно до статті 11 Закон №2707, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно статті 25 Закону №2707-XII для визначення безпеки для здоров`я людини та екологічної безпеки під час проектування, розміщення, будівництва нових і реконструкції діючих підприємств та інших об`єктів проводиться державна екологічна і санітарно-гігієнічна експертизи у порядку, визначеному законодавством.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" із заявою про надання дозволу на викиди в атмосферне повітря було введення в експлуатацію першої черги будівництва за адресою: вул. С. Кемського, 11-Б, м. Коростень, Житомирська область.

Отже, має місце нове будівництво.

Надаючи пояснення щодо позовної заяви, ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" вказує, що Товариством, з метою дозволу на викиди в атмосферне повітря, до Управління екології та природних ресурсів Житомирської ОДА було надано, зокрема і висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 17.12.2015 №05.03.02-04/55854.

Однак, при дослідженні висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 17.12.2015 №05.03.02-04/55854 (т. 2 а.с. 147) судом встановлено, що вказана експертиза не має жодного відношення до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, оскільки сферою застосування та реалізації об`єкта експертизи вказано: механічна та фізико-хімічна очистка господарсько-побутових та подібних до них за складом стічних вод, облаштування систем каналізації та ЛОС.

Отже, ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" до заяви про надання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря не надано висновку санітарно-епідеміологічної експертизи щодо викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викидів.

Відповідно до преамбули Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" у тексті Закону слова "санітарно-гігієнічна" (крім абзацу дев`ятого статті 33), у всіх відмінках замінено словом "санітарно-епідеміологічна".

Згідно ст. 1 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення": державна санітарно-епідеміологічна експертиза - це вид професійної діяльності органів державної санітарно-епідеміологічної служби, що полягає у комплексному вивченні об`єктів експертизи з метою виявлення можливих небезпечних факторів у цих об`єктах, встановленні відповідності об`єктів експертизи вимогам санітарного законодавства, а у разі відсутності відповідних санітарних норм - в обґрунтуванні медичних вимог щодо безпеки об`єкта для здоров`я та життя людини;

висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи - документ установленої форми, що засвідчує відповідність (невідповідність) об`єкта державної санітарно-епідеміологічної експертизи медичним вимогам безпеки для здоров`я і життя людини, затверджується відповідним головним державним санітарним лікарем і є обов`язковим для виконання власником об`єкта експертизи;

об`єкт державної санітарно-епідеміологічної експертизи - будь-яка діяльність, технологія, продукція та сировина, проекти нормативних документів, реалізація (функціонування, використання) яких може шкідливо вплинути на здоров`я людини, а також діючі об`єкти та чинні нормативні документи у випадках, коли їх шкідливий вплив встановлено в процесі функціонування (використання), а також у разі закінчення встановленого терміну дії висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи;

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", державна санітарно-епідеміологічна експертиза полягає у комплексному вивченні документів (проектів, технологічних регламентів, інвестиційних програм тощо), а також діючих об`єктів та пов`язаних з ними небезпечних факторів на відповідність вимогам санітарних норм.

Державна санітарно-епідеміологічна експертиза передбачає:

визначення безпеки господарської та іншої діяльності, умов праці, навчання, виховання, побуту, що прямо чи побічно негативно впливають або можуть вплинути на здоров`я населення;

встановлення відповідності об`єктів експертизи вимогам санітарних норм;

оцінку повноти та обґрунтованості санітарних і протиепідемічних (профілактичних) заходів;

оцінку можливого негативного впливу небезпечних факторів, пов`язаних з діяльністю об`єктів експертизи, визначення ступеня створюваного ними ризику для здоров`я населення.

Згідно вимог ст. 11 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", державній санітарно-епідеміологічній експертизі підлягають, зокрема: схеми, передпроектна документація, що стосується районного планування і забудови населених пунктів, курортів тощо; проекти нормативно-технічної, інструкційно-методичної документації, що стосується здоров`я та середовища життєдіяльності людини; продукція, напівфабрикати, речовини, матеріали та небезпечні фактори, використання, передача або збут яких може завдати шкоди здоров`ю людей.

Враховуючи викладене, суд вважає, що є обов`язковим проведення санітарно-епідеміологічної (санітарно-гігієнічної) експертизи документації (передпроектної та проектів) ТОВ " Українська холдингова лісопильна компанія", для оцінки екологічних ризиків та екологічної небезпеки діяльності Товариства та з метою встановлення відповідності (невідповідності) вимогам безпеки для здоров`я і життя людини.

Разом з тим, експертний звіт щодо розгляду проектної документації по проекту "Будівницткво деревообробного комбінату по вул. Жовтневій 11-Б в м. Коростені" (т. 1 а.с. 58-82) не є експертним висновком екологічної та/або санітарно-епідеміологічної експертизи.

Заперечуючи позовні вимоги, представник третьої особи вказує, що вид діяльності ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" не відноситься до екологічно небезпечного в розумінні постанови КМУ №808, то і державна екологічна експертиза не є обов`язковою.

Однак, суд вважає такі твердження третьої особи помилковими, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про екологічну експертизу" (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), екологічна експертиза в Україні - вид науково-практичної діяльності уповноважених державних органів, еколого-експертних формувань та об`єднань громадян, що ґрунтується на міжгалузевому екологічному дослідженні, аналізі та оцінці передпроектних, проектних та інших матеріалів чи об`єктів, реалізація і дія яких може негативно впливати або впливає на стан навколишнього природного середовища, і спрямована на підготовку висновків про відповідність запланованої чи здійснюваної діяльності нормам і вимогам законодавства про охорону навколишнього природного середовища, раціональне використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки.

Згідно норм ст. 5 Закону України "Про екологічну експертизу", завданням законодавства про екологічну експертизу є регулювання суспільних відносин в галузі екологічної експертизи для забезпечення екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання і відтворення природних ресурсів, захисту екологічних прав та інтересів громадян і держави.

Статтею 7 Закону України "Про екологічну експертизу" визначено, що об`єктами екологічної експертизи є проекти законодавчих та інших нормативно-правових актів, документація по впровадженню нової техніки, технологій, матеріалів, речовин, продукції, генетично модифікованих організмів, реалізація яких може призвести до порушення екологічних нормативів, негативного впливу на стан навколишнього природного середовища.

Приписами частини першої та третьої статті 13 Закону України "Про екологічну експертизу" встановлено, що державна екологічна експертиза організовується і проводиться еколого-експертними підрозділами, спеціалізованими установами, організаціями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, із залученням інших органів виконавчої влади. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, проводить державну екологічну експертизу щодо об`єктів, які стосуються території зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, та/або рішення щодо затвердження (схвалення) яких приймається Кабінетом Міністрів України. Експертиза проектів будівництва проводиться відповідно до статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" ( 3038-17 ).

Здійснення державної екологічної експертизи є обов`язковим для видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку. Перелік видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку ( 808-2013-п ), встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 р. №808 затверджено Перелік видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку (далі - Перелік №808) у п. 14 якого вказано: виробництво з оброблення деревини (хімічне перероблення деревини, деревоволокнистих плит, деревообробне виробництво з використанням синтетичних смол, консервування деревини просоченням).

Статтею 39 Закону України "Про екологічну експертизу" встановлено, що висновки державної екологічної експертизи повинні містити оцінку екологічної допустимості і можливості прийняття рішень щодо об`єкта екологічної експертизи та враховувати соціально-економічні наслідки.

Реалізація проектів і програм чи діяльності без позитивних висновків державної екологічної експертизи забороняється.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що видами діяльності третьої особи згідно КВЕД є: лісопильне та стругальне виробництво, виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів.

В матеріалах адміністративної справи міститься інформація щодо діяльності третьої особи (т. 1 а.с. 182) у якій вказано, що Товариством здійснює, зокрема, сушіння тирси, пиломатеріалів з використанням сушильних камер. Окрім того, ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" у своїй діяльності використовує котли, в яких відбувається згоряння твердих відходів деревини.

Окрім того, відповідачами та ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" не заперечується, що заява на отримання оскаржуваного дозволу подавалась на новостворені стаціонарні джерела викидів.

Суд звертає увагу на ту обставину, що у Додатку 1 до Дозволу №-116 від 26.04.2017 вказано: "На новостворені стаціонарні джерела викид дозволяється лише у випадку отримання позитивного висновку комплексної державної експертизи, а для об`єктів, затвердження проектів будівництва яких у межах законодавства України не потребує комплексної державної експертизи - позитивні висновки державної екологічної та державної санітарно-гігієнічної експертиз" (т. 1 а.с. 9).

Отже, наявність позитивного висновку експертиз: або комплексної державної експертизи, або державної екологічної та державної санітарно-гігієнічної експертиз є обов`язковою умовою для викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Разом з тим, експертний звіт щодо розгляду проектної документації по проекту "Будівництво деревообробного комбінату по вул. Жовтневій 11-Б в м. Коростені" не є експертним висновком екологічної та/або санітарно-епідеміологічної експертизи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачі, при прийнятті позитивних рішень щодо надання третій особі дозволу на викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, діяли не в порядку, визначеному законодавством, що призвело до порушення прав позивача, яка, як встановлено судом та визнається учасниками судового процесу, проживає біля ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія", - на захист її права на життя, здоров`я від екологічно небезпечного об`єкта, екологічної небезпеки, аналіз та оцінка яких надається експертами у висновках відповідних державних експертиз, які, в порушення вимог чинного на момент видачі оскаржуваного Дозволу, законодавства України, не було проведено.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зауважити, що згідно ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У статті 50 Основного Закону закріплено, що кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

У пункті 71 рішення ЄСПЛ "Рисовський проти України", від 20.10.2011 №29979/04 зазначено: «державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків».

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачами не було дотримано вимог чинного законодавства України, що призвело до порушення прав позивача.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації (вул. Театральна, 17/20, Житомир, 10014. Код ), Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області (вул. Гагаріна, 55, Житомир, 10002. Код ), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" (вул. Ярославів Вал, 38, Київ 34, 01034. Код ), - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби України в Житомирській області щодо можливості видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" від 25.04.2017 №05-02/1321.

Визнати протиправним та скасувати дозвіл Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" №-116 від 26.04.2017.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук