Справа № 280/682/22
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року Справа № 280/682/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі відповідач, Хортицький ВДВС), в якому позивач просить суд визнати протиправними і скасувати постанови державного виконавця Хортицького ВДВС відносно позивача:

про стягнення виконавчого збору №51011987 від 27.07.2021 на суму 12000,00 грн.;

про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №51011987 від 27.07.2021 на суму 200,00 грн.;

про накладення штрафу №51011987 від 27.07.2021 на суму 1,700 грн.;

про стягнення виконавчого збору №51015810 від 28.07.2021 на суму 12000,00 грн.;

про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №51015810 від 28.07.2021 на суму 200,00 грн.;

про накладення штрафу №51015810 від 28.07.2021 р. на суму 1 700,00 грн.;

про стягнення виконавчого збору №51015554 від 28.07.2021 на суму 12000,00 грн.;

про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №51015554 від 28.07.2021 на суму 200,00 грн.;

про накладення штрафу №51015554 від 28.07.2021 на суму 1700,00 грн.;

про стягнення виконавчого збору №51010385 від 28.07.2021 на суму 12000,00 грн.;

про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №51010385 від 28.07.2021 на суму 200,00 грн.;

про накладення штрафу №51010385 від 28.07.2021 на суму 1700,00 грн.;

про стягнення виконавчого збору №51009654 від 27.07.2021 на суму 12000,00 грн.;

про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №51009654 від 27.07.2021 на суму 200,00 грн.;

про накладення штрафу №51009654 від 27.07.2021 на суму 1.700,00 грн.;

про стягнення виконавчого збору №51011846 від 27.07.2021 на суму 12.000 грн.;

про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №51011846 від 27.07.2021 на суму 200,00 грн.;

про накладення штрафу №51011846 від 27.07.2021 на суму 1700,00 грн.;

про стягнення виконавчого збору №51010724 від 27.07.2021 на суму 12000,00 грн.;

про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №51010724 від 27.07.2021 на суму 200,00 грн.;

про накладення штрафу №51010724 від 27.07.2021 на суму 1700,00 грн.;

про стягнення виконавчого збору №51011469 від 27.07.2021 на суму 12000,00 грн.;

про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №51011469 від 27.07.2021 р. на суму 200,00 грн.;

про накладення штрафу №51011469 від 27.07.2021 на суму 1700,00 грн.;

про стягнення виконавчого збору №51016329 від 27.07.2021 на суму 12000,00 грн.;

про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №51016329 від 27.07.2021 на суму 200,00 грн.;

про накладення штрафу №51016329 від 27.07.2021 на суму 1,700 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що не погоджується зі спірними постановами про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат, оскільки державним виконавцем примусове виконання рішення суду не здійснювалось. Крім того, вважає оскаржувані постанови про накладення штрафу протиправними, оскільки позивачу постанови про відкриття виконавчих проваджень не надсилалися, строк для виконання рішення суду не встановлювався. Наголошує на тому, що протягом 5 з половиною років державний виконавець не перевіряв виконання рішення боржником. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 24.01.2022 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 14.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін у відповідності до ст.ст.12, 257, 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою суду від 15.02.2022 залучено до участі в адміністративній справі №280/682/22 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ), ОСОБА_5 (далі ОСОБА_5 ), ОСОБА_6 (далі ОСОБА_6 ); ОСОБА_7 (далі ОСОБА_7 ), ОСОБА_8 (далі ОСОБА_8 ), ОСОБА_9 (далі ОСОБА_9 ), ОСОБА_10 (далі ОСОБА_10 ). Запропоновано третім особам подати письмові пояснення щодо позову протягом двох днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою суду від 22 червня 2022 року в задоволенні заяви представника третіх осіб адвоката Коломоєць І.В. про залишення позовної заяви без розгляду у справі №280/682/22 відмовлено, ухвалою суду від 15.09.2022 року в задоволенні заяви представника третіх осіб адвоката Коломоєць І.В. про застосування строку позовної давності у справі №280/682/22 - відмовлено.

17.02.2022 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у зв`язку з надходженням до Хортицького ВДВС виконавчих листів Хортицького районного суду м. Запоріжжя №2/337/108/2016 від 26.04.2016 та від 28.04.2016, державним виконавцем відкриті виконавчі провадження №51011987, №51015810, №51015554, №51010385, №51009654, №51011846, №51010724, №51011469, №51016329. Постанови про відкриття виконавчих проваджень направлено на адресу позивача, однак докази направлення не збереглись, оскільки відповідно до номенклатури справ строк зберігання реєстру відправки рекомендованої кореспонденції становить 1 рік. З посиланням на положення статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), звертає увагу, що у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Згідно постанов про відкриття виконавчого провадження боржнику встановлений строк на самостійне виконання рішення суду до 12.05.2016 (ВП №51011987, №51011469, №51010724, №51011846, №51009654, №51010385, №51015554, №51015810) та до 17.05.2016 (№51016329).

Станом на 12.05.2016 та 17.05.2016 від ОСОБА_1 ніякого документального підтвердження виконання рішення до відділу державної виконавчої служби не надходило. У зв`язку з наведеним, 27.07.2021 державним виконавцем винесені оскаржувані постанови про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Крім того, у зв`язку з невиконанням без поважних причин боржником рішення державним виконавцем у відповідності до статті 63 Закону №1404-VIII винесені спірні постанови про накладення штрафу. Відповідач вважає, що оскаржувані постанови про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про накладення штрафу є правомірними та просить у задоволенні позову відмовити.

Представниця третіх осіб подала пояснення, в яких вказує, що постанови про стягнення виконавчого збору прийняті відповідно до статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», а про наявність примусового виконання судового рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.04.2016 ОСОБА_1 була обізнана з травня 2016 року.

Ухвалою суду від 23.02.2022 призначено судове засідання у справі №280/682/22 на 10.03.2022. Ухвалою суду від 25.05.2022 відкладено розгляд адміністративної справи №280/682/22 на 22.06.2022. Ухвалою суду від 22.06.2022 оголошено перерву у судовому засіданні до 26.08.2022. Ухвалою суду від 26.08.2022 оголошено перерву у судовому засіданні до 15.09.2022. Ухвалою суду від 15.09.2022 оголошено перерву до 29.09.2022. Ухвалою суду від 29.09.2022 оголошено перерву у судовому засіданні до 29.09.2022 о 16:00.

29.09.2022 від представників сторін до суду надійшли клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

З урахуванням приписів частини 3 статті 194 КАС України подальший розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

На підставі наявних матеріалів судом встановлено такі обставини.

05.05.2016 року державному виконавцю Хортицького відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції (на теперішній час - Хортицький відділ державної виконавчої служби у міста Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) були передані для виконання 6 виконавчих листів №2/337/108/2016 від 26.04.2016 року, виданих Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, резолютивною частиною яких встановлено: «зобов`язати ОСОБА_1 , а також всіх осіб, які будуть діяти від імені ОСОБА_1 за договорами доручення, трудовими договорами та іншими усними та письмовими дорученнями, не чинити перешкод у користуванні майном - гаражами ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 шляхом заборони перекриття будь-яким способом основного в`їзду/проїзду/ до майна - гаражів позивачів, які знаходяться на території земельної ділянки площею 28788 кв.м. по АДРЕСА_1 ».

10.05.2016 державному виконавцю Відділу були передані 3 виконавчі листи №2/337/108/2016 від 26.04.2016 року, видані Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, резолютивною частиною яких встановлено: «зобов`язати ОСОБА_1 , а також всіх осіб, які будуть діяти від імені ОСОБА_1 за договорами доручення, трудовими договорами та іншими усними та письмовими дорученнями, не чинити перешкод у користуванні майном - гаражами ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 шляхом заборони перекриття будь-яким способом основного в`їзду/проїзду/ до майна - гаражів позивачів, які знаходяться на території земельної ділянки площею 28788 кв.м. по АДРЕСА_1 ».

05.05.2016 в порядку статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною до 05.10.2016 року, державним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП №51011469, ВП№ 51010724, ВП №51011846, ВП №51009654, ВП№51010385, ВП №51011987 з примусового виконання вказаних вище виконавчих документів. 10.05.2016 були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП №51016329, ВП №51015554, ВП №51015810.

1. У виконавчому провадженні №51011987, з примусового виконання виконавчого листа №2/337/108/2016, виданого 26.04.2016 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, (стягувач - ОСОБА_2 ) винесені постанови від 27.07.2021 :

про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12 000,00 грн.;

про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 200,00 грн;

про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 1 700,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення у встановлений виконавцем строк.

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Хортицького ВДВС Дружко А.І. від 27.07.2021 виконавче провадження №51011987 закінчено на підставі заяви стягувача про виконання рішення суду у повному обсязі.

2. У виконавчому провадженні №51015810, з примусового виконання виконавчого листа №2/337/108/2016, виданого 28.04.2016 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, (стягувач - ОСОБА_3 ) старшим державним виконавцем Хортицького ВДВС Дружко А.І. винесені постанови від 28.07.2021:

про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 200,00 грн;

про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 1 700,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення у встановлений виконавцем строк.

про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12 000,00 грн.

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Хортицького ВДВС Дружко А.І. від 28.07.2021 виконавче провадження №51015810 закінчено на підставі заяви стягувача про виконання рішення суду у повному обсязі.

3. У виконавчому провадженні №51015554 з примусового виконання виконавчого листа №2/337/108/2016, виданого 28.04.2016 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, (стягувач - ОСОБА_4 старшим державним виконавцем Хортицького ВДВС Дружко А.І. винесені постанови від 28.07.2021 :

про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12 000,00 грн.;

про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 200,00 грн;

про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 1 700,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення у встановлений виконавцем строк.

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Хортицького ВДВС Дружко А.І. від 28.07.2021 виконавче провадження №51015554 закінчено на підставі заяви стягувача про виконання рішення суду у повному обсязі.

4. У виконавчому провадженні №51010385 з примусового виконання виконавчого листа №2/337/108/2016, виданого 28.04.2016 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, (стягувач - ОСОБА_5 ) старшим державним виконавцем Хортицького ВДВС Дружко А.І. винесені постанови від 28.07.2021:

про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12000,00 грн.;

про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 200,00 грн;

про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 1 700,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення у встановлений виконавцем строк.

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Хортицького ВДВС Дружко А.І. від 28.07.2021 виконавче провадження №51010385 закінчено на підставі заяви стягувача про виконання рішення суду у повному обсязі.

5. У виконавчому провадженні №51009654 з примусового виконання виконавчого листа №2/337/108/2016, виданого 21.04.2016 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя (стягувач - ОСОБА_6 ) старшим державним виконавцем Хортицького ВДВС Дружко А.І. винесені постанови від 27.07.2021:

про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12 000,00 грн.;

про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 200,00 грн;

про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 1 700,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення у встановлений виконавцем строк.

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Хортицького ВДВС Дружко А.І. від 27.07.2021 виконавче провадження №51009654 закінчено на підставі заяви стягувача про виконання рішення суду у повному обсязі.

6. У виконавчому провадженні №51011846 з примусового виконання виконавчого листа №2/337/108/2016, виданого 26.04.2016 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя (стягувач - ОСОБА_7 ) старшим державним виконавцем Хортицького ВДВС Дружко А.І. винесені постанови від 27.07.2021:

про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12 000,00 грн.;

про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 200,00 грн;

про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 1 700,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення у встановлений виконавцем строк.

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Хортицького ВДВС Дружко А.І. від 27.07.2021 виконавче провадження №51011846 закінчено на підставі заяви стягувача про виконання рішення суду у повному обсязі.

7. У виконавчому провадженні №51010724 з примусового виконання виконавчого листа №2/337/108/2016, виданого 26.04.2016 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя (стягувач - ОСОБА_8 старшим державним виконавцем Хортицького ВДВС Дружко А.І. винесені постанови від 27.07.2021:

про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12 000,00 грн.;

про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 200,00 грн;

про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 1 700,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення у встановлений виконавцем строк.

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Хортицького ВДВС Дружко А.І. від 27.07.2021 виконавче провадження №51010724 закінчено на підставі заяви стягувача про виконання рішення суду у повному обсязі.

8. У виконавчому провадженні №51011469 з примусового виконання виконавчого листа №2/337/108/2016, виданого 26.04.2016 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, (стягувач - ОСОБА_9 ) старшим державним виконавцем Хортицького ВДВС Дружко А.І. винесені постанови від 27.07.2021:

про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12 000,00 грн.;

про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 200,00 грн;

про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 1 700,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення у встановлений виконавцем строк.

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Хортицького ВДВС Дружко А.І. від 27.07.2021 виконавче провадження №51011469 закінчено на підставі заяви стягувача про виконання рішення суду у повному обсязі.

9. У виконавчому провадженні №51016329 з примусового виконання виконавчого листа №2/337/108/2016, виданого 28.04.2016 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, (стягувач - ОСОБА_10 ) старшим державним виконавцем Хортицького ВДВС Дружко А.І. винесені постанови від 27.07.2021:

про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12 000,00 грн.;

про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 200,00 грн.;

про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 1 700,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення у встановлений виконавцем строк.

За відкритими даними автоматизованої системи виконавчого провадження вищевказане виконавче провадження завершене.

Вважаючи протиправними постанови про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, винесених у виконавчих провадженнях №51011987, №51015810, №51015554, №51010385, №51009654, №51011846, №51010724, №51011469, №51016329, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Щодо постанов про стягнення виконавчого збору суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів справи, виконавчі провадження (№51011987, №51015810, №51015554, №51010385, №51009654, №51011846, №51010724, №51011469, №51016329) були відкриті 05.05.2016 року та 10.05.2016 року під час дії Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону 1999 року № 606-XIV (зі змінами внесеними Законом N 901-VIII (901-19) від 23.12.2015) (надалі Закон № 606-XIV).

Постанови державного виконавця Хортицького ВДВС, що є предметом оскарження у даній справі, прийняті 27.07.2021 року та 28.07.2021 року під час дії Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (надалі Закон №1404-VIII) ( в редакції від 23.04.2021).

Відповідно до частини другої статті 25 Закону № 606-XIV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Постановами про відкриття виконавчого провадження відповідно до вимог статті 25 Закону № 606-XIV боржнику було встановлено строк для добровільного виконання рішення до 12.05.2016 та до 17.05.2016.

За текстом частин першої, третьої статті 27 Закону № 606-XIV, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Частиною першою статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною до 05.10.2016 року, було встановлено, що у разі невиконання боржником рішення немайнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи у разі невиконання боржником рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Отже, після спливу строку на самостійне виконання рішення державний виконавець повинен прийняти постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

Однак, з матеріалів виконавчих проваджень №№ 51011469, 51010724, 51011846, 51009654, 51010385, 51011987, 51016329, 51015554, 51015810 встановлено, що такі постанови у встановлені законом строки державним виконавцем не прийняті.

При цьому відповідач посилається на те, що станом на 12.05.2016 та 17.05.2016 вiд боржника ОСОБА_1 ніякого документального підтвердження виконання рішення до відділу державної виконавчої служби не надходило.

Також, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 14 листопада 2016 року зупинено виконання рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 4 квітня 2016 року до закінчення касаційного провадження у справі. (https://reestr.court.gov.ua/Review/63078673), а саме до 17.07.2019 року (прийняття постанви Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.07.2019 року).

В липні 2021 року від стягувачів надійшли заяви про виконання боржником рішення суду, на примусове виконання яких видано вищевказані виконавчі документи. 27.07.2021 та 28.07.2021 державним виконавцем винесено постанови про закінчення вищезазначених виконавчих проваджень з підстав, передбачених пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому на час прийняття спірних постанов 05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), пунктом 7 розд. ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого передбачено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

За визначенням частини 1 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Частиною третьою статті 27 Закону визначено, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи.

Положенням частини 3 статті 40 Закону №1404-VIII визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, обов`язок щодо стягнення виконавчого збору виникає у разі закінчення виконавчого провадження, у якому не сплачений виконавчий збір, з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII.

При цьому, за змістом частини 9 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Тобто, якщо державний виконавець не встановить факту того, що виконання рішення відбулось до відкриття виконавчого провадження, то він не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому Законом № 1404-VІІІ (якщо виконавчий збір не було стягнуто) або виконує в примусовому порядку раніше прийняту постанову про стягнення виконавчого збору.

В судовому засіданні представник третіх осіб зазначила, що рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.04.2016 року № 337/1828/14-ц було виконано у липні 2022 року, у зв`язку з чим і були подані відповідні повідомлення про виконання рішення.

Представник позивача як і в позовній заяві, так і в судовому засідання наголосив на тому, що відповідач стягнув виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій, не розпочавши примусове виконання рішення у жодний спосіб, та не переконавшись у тому, що рішення фактично виконано боржником ще до відкриття виконавчих проваджень. При цьому вказує, що і виконувати його не було ніякої потреби - оскільки жодних перешкод, про які йдеться в мотивувальній частині судового рішення, ніколи і ніде не існувало.

Суд критично оцінює такі аргументи щодо виконання рішення суду, оскільки вони фактично зводяться до незгоди з рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2016 року суду, водночас яке в частині визнання дій ОСОБА_13 в особі її представника Макаренка Григорія Григоровича, та ОСОБА_14 щодо створення перешкод у користуванні майном позивачів, яке знаходиться на земельній ділянці площею 28788 кв.м. по АДРЕСА_2 протиправними та зобов`язання ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також всіх осіб які будуть діяти від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_14 за договорами доручення, трудовими договорами та іншими усними або письмовими дорученнями, не чинити перешкод у користування майном гаражами позивачів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_3 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_8 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_10 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_32 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_33 , шляхом заборони перекриття будь яким способом основного в`їзду /проїзду/ до майна гаражів позивачів, які знаходяться на території земельної ділянки площею 28788 кв.м. по АДРЕСА_2 , - залишено без змін.

Посилання позивача, що державним виконавцем не вчинено жодних дій з примусового виконання судового рішення на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 11 березня 2020 року у справі № 2540/3203/18 суд вважає безпідставними, оскільки правовідносини у даній справі є відмінними від тих правовідносин, оцінку яким давав Верховний Суд у своєму рішенні, яке зокрема стосується виключної правової проблеми щодо невизначеності правового режиму застосування частини 2 статті 27 та частини 3 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII при винесенні державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа).

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.12.2021 у справі №640/4599/21, Закон №606-XIV, так само як і Закон №1404-VIII, не ставлять можливість застосування санкцій у вигляді стягнення виконавчого збору в залежність від фактичного вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду або іншого виконавчого документу.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку вчиняє державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, наведеними у постановах від 23 січня 2019 року у справі №703/1086/17, 28 квітня 2020 року у справі №480/3452/19 та від 21.05.2020 у справі №336/2056/17.

Отже, при закінченні виконавчих проваджень №№ 51011469, 51010724, 51011846, 51009654, 51010385, 51011987, 51016329, 51015554, 51015810 державний виконавець мав прийняти постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

Водночас суд зважує на висновки Верховного Суду щодо застосування положень частини другої статті 27 Закону № 1404-VІІІ, викладених у постановах від 20 травня 2021 року у справі № 640/32814/20, від 28 січня 2021 року у справі № 420/769/19, від 22 січня 2021 року у справі № 400/4023/19, від 21 січня 2021 року у справі № 640/3430/19, від 12 серпня 2020 року у справі № 1340/5053/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 400/878/20.

Суть позиції, яку висловив Верховний Суд у зазначених постановах, стисло можна окреслити так: внесені Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII зміни до статті 27 Закону № 1404-VIII погіршили становище боржника у виконавчому провадженні (адже попередня редакція цієї статті передбачала стягнення виконавчого збору в розмірі 10 відсотків від суми, яка фактично стягнена), тому до спірних правовідносин потрібно застосовувати положення статті 27 Закону № 1404-VIII у редакції, яка діяла до 28 серпня 2018 року. Треба зауважити також, що цю думку суд касаційної інстанції висловив щодо правової ситуації, за якої виконавче провадження було розпочато до 28 серпня 2018 року, а постанова про стягнення виконавчого збору ухвалена після зазначеної дати.

Цей підхід, відповідно до постанов Верховного Суду, зокрема, від 12 серпня 2020 року у справі № 1340/5053/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 400/878/20, від 21 січня 2021 року у справі № 640/3430/19, від 28 січня 2021 року у справі № 420/769/19, основується на інтерпретації стягнення виконавчого збору як виду [юридичної] відповідальності боржника через призму статті 58 Конституції України (про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Відповідно до обставин, встановлених у цій справі суд зауважує, що виконавчі провадження виконавчі провадження (№51011987, №51015810, №51015554, №51010385, №51009654, №51011846, №51010724, №51011469, №51016329) були відкриті 05.05.2016 року та 10.05.2016 року (тобто за правилами Закону № 606-XIV, які діяли на той час), а спірні постанови про стягнення виконавчого збору - 27.07.2021 року та 28.08.2021 року (за правилами Закону № 1404-VIII, теж чинного на дату їх ухвалення).

За подібної ситуації Верховний Суд у постанові від 11 серпня 2021 року у справі № 300/3260/20 звернув увагу, з-поміж іншого, на те, що відповідно до частини першої статті 28 Закону № 606-XIV розмір виконавчого збору (у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 Закону № 606-XIV для самостійного його виконання) становив 10 відсотків від суми, що підлягала стягненню (якщо йдеться про вимоги майнового характеру). Відповідно до зазначеної постанови, у цьому випадку (тобто коли виконавче провадження відкрито за правилами Закону № 606-XIV) розмір виконавчого збору, який підлягає стягненню з боржника, потрібно визначати за правилами статті 28 Закону № 606-XIV (чинного на той час).

Варто зауважити також, що лейтмотивом постанов суду касаційної інстанції є те, що розмір виконавчого збору потрібно визначати за правилами закону, який діяв на час відкриття виконавчого провадження.

В аспекті правовідносин, що є предметом розгляду у цій справі, відповідно до частини першої статті 28 Закону № 606-XIV розмір виконавчого збору (у разі невиконання боржником рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення) становив шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи. Відповідно ж до ч. 3 статті 27 Закону № 1404-VIII за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки у справі, що розглядається, виконавче провадження відкрито за правилами Закону № 606-XIV, то розмір виконавчого збору, який підлягає стягненню з боржника, потрібно визначати за правилами статті 28 Закону № 606-XIV (чинного на той час).

Суд вважає за необхідне відмітити, що у світлі рішень Європейського суд з прав людини «Сутяжник проти Росії», «Салов проти України» надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, які мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному або іншому судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд, заведено називати «правовим пуризмом».

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що постанови про стягнення виконавчого збору №51011987 від 27.07.2021 на суму 12000,00 грн.; №51015810 від 28.07.2021 на суму 12000,00 грн.; №51015554 від 28.07.2021 на суму 12000,00 грн.; №51010385 від 28.07.2021 на суму 12000,00 грн.; №51009654 від 27.07.2021 на суму 12000,00 грн.; №51011846 від 27.07.2021 на суму 12000,00 грн.; №51010724 від 27.07.2021 на суму 12000,00 грн.; №51011469 від 27.07.2021 на суму 12000,00 грн.;№51016329 від 27.07.2021 на суму 12000,00 грн. підлягають скасуванню.

Щодо стягнення витрат виконавчого провадження суд зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною до 05.10.2016 року, постанова про стягнення з боржника витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.42 Закону № 1404-VІІІ, кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення (ч. 4 ст. 42 Закону № 1404-VІІІ).

Крім того, згідно до пунктів 1, 2 Розділу VI Інструкції № 512/5, фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону.

Використання коштів виконавчого провадження органами державної виконавчої служби здійснюється відповідно до Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 554.

Витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)). До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження.

Якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9 - 15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

27.07.2021 відповідачем прийнято постанови про закінчення вищезазначених виконавчих проваджень з підстав, передбачених пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі частини четвертої статті 42 Закону 27.07.2021 постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження. Отже, Закон пов`язує стягнення витрат виконавчого провадження витрати виконавчого провадження, якщо вони не були стягнуті, лише з фактом закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9 - 15 частини першої статті 39 Закону.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що при прийнятті постанов:

про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №51011987 від 27.07.2021 на суму 200,00 грн.; №51015810 від 28.07.2021 на суму 200,00 грн.; №51015554 від 28.07.2021 на суму 200,00 грн.; №51010385 від 28.07.2021 на суму 200,00 грн.; №51009654 від 27.07.2021 на суму 200,00 грн.; №51011846 від 27.07.2021 на суму 200,00 грн.; №51010724 від 27.07.2021 на суму 200,00 грн.; №51011469 від 27.07.2021 р. на суму 200,00 грн.; №51016329 від 27.07.2021 на суму 200,00 грн., - відповідач діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Беручи до уваги викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача в цій частині.

Щодо постанов про накладення на ОСОБА_1 штрафів на користь держави у розмірі 1 700,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення у встановлений виконавцем строк суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За положеннями статті 75 Закону № 606-XIV після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

Частиною першої статті 75 Закону закріплено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п`яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом.

При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону. У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

За Законом №1404-VIII порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентовано положеннями статті 63 Закону, згідно частини першої якого за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону (10 робочих днів)., перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до частини другої статті 63 Закону у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що передумовою для накладення на боржника штрафу за невиконання без поважних причин в установлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити дії, як за часів дії Закону № 606-XIV так і Закону №1404-VIII є встановлення виконавцем за наслідками перевірки, що проводиться наступного дня після спливу десятиденного терміну з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, факту невиконання такого рішення без поважних причин.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи суд зауважує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, надаючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 640/9234/19, від 17.08.2020 у справі N 160/4615/19 тощо.

При цьому, суд зазначає, що передумовою для своєчасного виконання судового рішення в процедурі примусового виконання є перш за все обізнаність про виконавче провадження, у якому особа є боржником.

За змістом частин першої, другої, п`ятої статті 25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до вимог статті 31 цього Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як зазначено вище, виконавчі провадження (№51011987, №51015810, №51015554, №51010385, №51009654, №51011846, №51010724, №51011469, №51016329) були відкриті 05.05.2016 року та 10.05.2016 року під час дії Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону 1999 року № 606-XIV (в редакції Закону від 23.12.2015).

Згідно матеріалів виконавчих проваджень копії постанов про відкриття виконавчого провадження надіслані за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_3 . (вих.9120 ВП 51011469),(вих.9585 ВП 51016329 ( вих.9103 ВП 51011987), (вих. 9124 ВП 51011846),(вих.9129 ВП 510l5554),(вих.9115 ВП 51009654), (вих.9 l 04 ВП 5 1 0 l 0724),(вих.9126 ВП 5 l 0l 0З85),(вих.9l35 ВП 51015810).

Як вказує позивач та підтверджено матеріалами справи, про наявність оскаржуваних постанов дізнався лише після ознайомлення 11.01.2022 року з матеріалам виконавчого провадження.

Відповідач зазначає, що на теперішний час не має можливості довести, що вищезазначені постанови про відкриття виконавчого провадження надіслано рекомендованою кореспонденцію у зв`язку з тим, що відповідно до номенклатури справ строк зберігання реєстру відправки рекомендованої кореспонденції становить 1 piк. Інших доказів про обізнаність позивача про відкриття виконавчого провадження до матеріалів справи не надано.

Отже, відповідач не довів належними та допустимими доказами повідомлення позивача у встановленому законом порядку про відкрите щодо нього виконавче провадження.

Виконавчі провадження, що досліджуються у даній справі, були закінчені відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII у зв`язку з поданням стягувачами заяв від 22.06.2021, 22.07.2021 року про виконання рішення суду, усунення перешкод.

Суд наголошує на тому, що нормами Закону від 02.06.2016 N 1404-VIII передбачено, що державний виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у разі невиконання рішення суду без поважних причин. Тобто для накладання на боржника штрафу, державний виконавець повинен упевнитись у дійсності невиконання рішення суду, наявності або відсутності непереборних обставин, які заважають виконати рішення суду, наявність вини боржника та вчинення ним навмисних дій для невиконання рішення.

Проте державний виконавець при прийнятті постанов про накладення штрафу на боржника з підстави невиконання рішення суду взагалі не встановив належне повідомлення про встановлення строку на добровільне виконання рішення суду, дату виконання рішення суду, не перевірив чи були підстави, які б завадили боржнику виконати рішення суду та чи відомо йому про відкрите виконавче провадження. З наданих до матеріалів справи копій виконавчих проваджень судом встановлено, що виконавцем не вчинялось жодних дій щодо перевірки виконання рішення суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанови про накладення штрафу: №51011987 від 27.07.2021 на суму 1,700 грн.;

№51015810 від 28.07.2021 на суму 1700,00 грн.;

№51015554 від 28.07.2021 на суму 1700,00 грн.;

№51010385 від 28.07.2021 на суму 1700,00 грн.;

№51009654 від 27.07.2021 на суму 1700,00 грн.;

№51011846 від 27.07.2021 на суму 1700,00 грн.;

№51010724 від 27.07.2021 на суму 1700,00 грн.;

№51011469 від 27.07.2021 на суму 1700,00 грн.;

№51016329 від 27.07.2021 на суму 1,700 грн., - за невиконання рішення суду прийняті без урахування усіх обставин, є необґрунтованими, тому є протиправними та підлягають скасуванню.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в у заявах по суті справи доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Суд, відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 77, 139, 143, 194, 243-246, 255, 272, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дружко А. І. про стягнення виконавчого збору: №51011987 від 27.07.2021 на суму 12000,00 грн.; №51015810 від 28.07.2021 на суму 12000,00 грн.; №51015554 від 28.07.2021 на суму 12000,00 грн.; №51010385 від 28.07.2021 на суму 12000,00 грн.; №51009654 від 27.07.2021 на суму 12000,00 грн.; №51011846 від 27.07.2021 на суму 12000,00 грн.; №51010724 від 27.07.2021 на суму 12000,00 грн.; №51011469 від 27.07.2021 на суму 12000,00 грн.; №51016329 від 27.07.2021 на суму 12000,00 грн.

Визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дружко А. І. про накладення штрафу: №51011987 від 27.07.2021 на суму 1,700 грн.; №51015810 від 28.07.2021 на суму 1700,00 грн.; №51015554 від 28.07.2021 на суму 1700,00 грн.; №51010385 від 28.07.2021 на суму 1700,00 грн.; №51009654 від 27.07.2021 на суму 1700,00 грн.; №51011846 від 27.07.2021 на суму 1700,00 грн.; №51010724 від 27.07.2021 на суму 1700,00 грн.; №51011469 від 27.07.2021 на суму 1700,00 грн.; №51016329 від 27.07.2021 на суму 1,700 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідча - Хортицький відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), місцезнаходження: 69096, м.Запоріжжя, вул.Василя Сергієнка, 48-А; .

Треті особи:

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_6 .

ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_7 .

ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_8 .

ОСОБА_6 , місце прорживання: АДРЕСА_9 .

ОСОБА_7 , місце проживання: АДРЕСА_10 .

ОСОБА_8 , місце проживання АДРЕСА_11 .

ОСОБА_9 , мсіце проживання: АДРЕСА_12 .

ОСОБА_10 , місце проживання: АДРЕСА_13 .

Повне судове рішення складено 29.09.2022.

Суддя К.В. Мінаєва