Справа № 752/24591/21
Суддя: Ольшевська І. О.
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/146/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Ольшевської І.О.,

за участю секретаря Гладибороди Л.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови у справі про адміністративне стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) та просила скасувати постанову головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Тура Олександра Олеговича серії 1КІ № від 10 серпня 2021 року, якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 700,00 грн. за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а також стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу та судовий збір.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.08.2021 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Honda Civic, номерний знак НОМЕР_1 , здійснила паркування на відведеному майданчику для паркування, на що вказує дорожній знак 5.38. ПДР України (місце для стоянки) та позначено суцільною блакитною смугою на проїзній частині за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська 82. Повернувшись до свого авто, яке було запарковане, вул. Велика Васильківська 82, м. Київ, позивач виявила повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія 1КІ № , у якій йдеться про те, що головним інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Туром Олександром Олеговичем в режимі фото/відео зйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу Honda Civic, номерний знак НОМЕР_1 , о 2021-08-10, о 12-42 годині, за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська 82, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункт 15. Правила дорожнього руху. Так, у відношенні власника транспортного засобу буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 700 (сімсот) гривень. 24 вересня 2021 року в поштовій скриньці за адресою проживання позивача: АДРЕСА_1 , позивачка виявила звичайний лист, без повідомлення, який містив постанову серії 1КІ № від 10.08.2021 про накладення адміністративного стягненні у вигляді штрафу 700, 00 грн. Вважає, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою. Позивач зазначила, що не мала можливості здійснити оплату за паркувальне місце 10.08.2021 року, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська 82, оскільки відведений майданчик для паркування не був обладнаний згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1242 «Про затвердження Правил паркування транспортних засобів», пункт 14, у якому йдеться про те, що відведені майданчики для платного паркування повинні бути обладнанні паркувальними автоматами, платіжними пристроями та/або інформаційними знаками про способи та порядок оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування. Крім того, позивач наголошувала, що відповідачем не здійснено повного та всебічного з`ясування обставин справи. За відсутності доказів ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, яке вона не вчиняла. На підставі викладеного просила позов задовольнити.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року за вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Зокрема суд ухвалив, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 162 КАС України.

21.01.2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що згідно з пунктом 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1342, користувач зобов`язаний розмістити на час паркування на майданчиках для паркування, на яких не запроваджено автоматизовану систему, під лобовим склом транспортного засобу документ про оплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування у спосіб, що забезпечує його видимість для перевірки. Зі змісту матеріалів фотофіксації вбачається, що транспортний засіб Honda Civic, номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстровано за позивачем, розміщено на майданчику для платного паркування за адресою: А1226. вул. Велика Васильківська. 84 -74 у м. Києві. Також, як вбачається з матеріалів фотофіксації, позивачем у порушення вимог пункту 26 Правил паркування транспортних засобів не було розміщено під лобовим склом транспортного засобу документ про оплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову.

Клопотань від будь-якої зі сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, допустимості, достовірності в їх сукупності, вважає необхідним відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою серії 1КІ № від 10.08.2021 року головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Тура О.О., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 700,00 грн. за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП.

У вказаній постанові зазначено, що 10.08.2021 року о 12 год. 42 хв. технічним пристроєм Термінал ParkUP зафіксовано порушення правил паркування транспортного засобу Honda Civic, номерний знак НОМЕР_1 , зокрема, неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування А1226 за адресою: вул. Велика Васильківська, 84.

Відповідно до статті 14 Закону України від «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (ПДР України).

Відповідно до пункту 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Суб`єктом правопорушення в цій статті, в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки, є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Відповідно до частини 1 статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

На позивача накладено адміністративне стягнення відповідно до ч. 1 ст. 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування.

Відповідно до примітки до статті 152-1 під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).

Пунктом 33.5.38 ПДР визначено знак, що позначає місце для стоянки. Застосовується знак для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів. Знак з літерою "Р" та символом даху застосовується для критих стоянок. Знак з літерою "Р" та символом автобуса застосовується для критих стоянок з можливістю пересадки на маршрутні транспортні засоби.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Порядок та особливості розгляду справи про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлений у ст.ст. 279-1 - 279-4 КУпАП.

Згідно з ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Встановивши відповідальну особу, а саме позивача, за якою зареєстровано транспортний засіб Honda Civic номерний знак НОМЕР_1 , 10 серпня 2021 року головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Туром О.О. винесено постанову серії 1КІ № про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 700 грн. за те, що її транспортний засіб автомобіль марки Honda Civic номерний знак НОМЕР_1 , залишено на майданчику для платного паркування без оплати паркування за адресою: вул. Велика Васильківська, 84.

Відповідно до ч. 5 ст. 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з пунктом 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1342, користувач зобов`язаний розмістити на час паркування на майданчиках для паркування, на яких не запроваджено автоматизовану систему, під лобовим склом транспортного засобу документ про оплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування у спосіб, що забезпечує його видимість для перевірки.

Зі змісту матеріалів фотофіксації вбачається, що транспортний засіб Honda Civic, номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстровано за позивачем, було розміщено на майданчику для платного паркування А1226 за адресою: вул. Велика Васильківська, 84.

Також, як вбачається з матеріалів фотофіксації, позивачем у порушення вимог пункту 26 Правил паркування транспортних засобів не було розміщено під лобовим склом транспортного засобу документ про оплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування.

До того ж матеріали фотофіксації містять географічні координати місця, де був розташований транспортний засіб позивача в момент вчинення адміністративного правопорушення, які є загальнодоступною інформацією, тому не потребують доказування на загальних підставах.

Більше того, факт користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як 10 хвилин позивачем не оспорюється.

Відповідно до п. 14 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1342, відведені майданчики для платного паркування повинні обов`язково бути обладнані паркувальними автоматами, платіжними пристроями та/або інформаційними знаками про способи та порядок оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування.

Оплата вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування, на яких не запроваджено автоматизовану систему, здійснюється у безготівковій формі, зокрема за допомогою засобів мобільного зв`язку. (п. 29 Правил паркування транспортних засобів).

Таким чином, у даному випадку, в разі наявної інформації про способи та порядок оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування, відсутність паркувального автомату або платіжного пристрою не є підставою для звільнення позивача від обов`язку оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування.

За наведеного, суд вважає необґрунтованими твердження позивача про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що матеріали фотофіксації містять інформацію про обставини події та підтверджують скоєння позивачем адміністративного правопорушення, вони мають розглядатися судом як речовий доказ і оцінюватись у визначений процесуальним законом спосіб.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові від 17 травня 2018 року у справі № 670/346/17, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (передбачені статтею 251 КУпАП).

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, оскільки одержані з дотриманням закону та містить інформацію про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до абзацу 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів наданих сторонами, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки доводи позивача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При оцінці аргументів та доводів сторін суд керується рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010, по. 4241/03, в якому вказується, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи, що обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що представником відповідача доведено належними та допустимими доказами факт дотримання головним інспектором процедури притягнення до адміністративної відповідальності та факт скоєння правопорушення позивачем, а тому спростовують пояснення позивача.

Таким чином, вимоги позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись Законом України «Про дорожній рух», статтями 2, 3, 5, 47, 49, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 192, 193, 194, 199, 202, 203, 204, 205, 211, 224, 225, 227, 229, 241, 242, 243, 244, 246, 250, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови у справі про адміністративне стягнення відмовити.

2. Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений та підписаний 28.09.2022р.

Суддя І.О. Ольшевська