Справа № 420/10962/22
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків (вул. Кирилівська,14, м. Київ, 04080) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся з позовом (а.с. 1-7) ОСОБА_1 до Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків (далі Інспекція ППДМ), в якому, уточнивши позовні вимоги (а.с.104-106), просить:

визнати протиправною відмову відповідача від 19.05.2022 року у підтвердженні відомостей щодо його - ОСОБА_1 , стажу, зазначених в Послужній книжці моряка №0109617 виданої 23.12.2011 року;

зобов`язати відповідача прийняти відомості зазначені в Послужній книжці моряка №0109617, виданої 23.12.2011 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом їх підтвердження та здійснення верифікації стосовно наступних записів: - Судно Т/Х «Севастополь - 1» період з 15.04.2010 по 19.06.2010 (стор.4-5 ПКМ); - Судно «ORIENT DEFENDER» період з 09.07.2013 по 02.01.2014 (стор.6-7 ПКМ); - Судно «ORIENT TRANSIT» період з 04.05.2014 по 17.10.2014 (стор. 8-9 ПКМ); - Судно «Commodore Clipper» період з 06.02.2015 по 23.03.2015 (стор. 10-11 ПКМ); - Судно «FLAGSHIP IVY» період з 26.11.2015 по 05.04.2016 (стор. 12-13 ПКМ); - Судно «CAPE HERON» період з 08.12.2019 по 24.07.2020 (стор. 20-21 ПКМ); - Судно «MARIANNE» період з 21.10.2020 по 16.03.2021 (стор. 22-23 ПКМ); - Судно «ELEANOR ROOSEVELT» період з 04.07.2021 по 20.11.2021 (стор. 24-25 ПКМ).

Позивач зазначив, що він за своєю спеціальністю є моряком та упродовж дев`яти років працює на посаді моториста, на судах торговельного та пасажирського флоту. У березні 2022 року отримав Диплом Молодшого Спеціаліста за спеціальністю Експлуатація судових енергетичних установок, і здобув освітньо-кваліфікаційний рівень «молодший спеціаліст».

Кодекс торговельного мореплавства України встановлює можливість отримання робочого диплому моряка за рахунок підтвердження стажу та складання іспиту в ДКК.

Відповідно до Положення про звання осіб командного складу морських суден та порядок їх присвоєння, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 07.08.2013 №567 (далі Положення №567) він вирішив звернутися з заявою та подати документи для отримання робочого диплому на обмін в Інспекцію ППДМ, оскільки Правило 1/10 Конвенції ПДНВ зобов`язує усіх моряків, що працюють на суднах інших країн, мати підтвердження, що засвідчує визнання диплома цією країною. Такі підтвердження видаються тільки у випадку наявності Меморандуму про визнання дипломів між країною, що видала моряку диплом і країною, що визнає диплом моряка. Видача таких підтверджень від імені Морської адміністрації України проводиться Інспекцією ППДМ).

Позивач вказує, що алгоритм подачі документів на отримання робочих документів моряків це - подача усіх документів через Кабінет моряка Мобільний застосунок до Бази єдиного державного реєстру документів моряків, відцифровка та верифікація документів, далі подача заявки до Державної Кваліфікаційної Комісії (далі ДКК) через кабінет моряка, після підтвердження проведення екзамену з секретарем ДКК, далі засідання та прийняття рішення за результатами екзамену, засідання ДКК формування і підписання протоколу та висновку, у результаті формування та підписання робочих документів капітаном порту. Зазначений алгоритм розміщений на сайті Інспекцією ППДМ.

Проте вже на першому етапі подання документів відповідач безпідставно відмовив у верифікації його стажу. На підтвердження стажу моряка на адресу відповідача до кабінету моряка надається пакет документів, в тому числі Послужна книжка моряка, яка заповнюється власноручно на відповідному бланку. Згідно з відповіддю Інспекції ППДМ від 19.05.2022 року відповідач відмовив у зарахування робочого стажу та відхилив прийом документів, посилаючись на порушення заповнення Послужної книжки моряка, що позбавило права на складання іспиту для отримання робочого диплому та гарантованого Конституцією України право на працю.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у нього є законні підставі та достатня кількість досвіду для подання документів для здачі іспиту та отримання робочого диплому, оскільки він працював 9 років у морі, отримав відповідні дипломи щодо освітньо-кваліфікаційного рівня. Позивач вказує, що працював на відповідної посаді 53 місяці та 28 днів, з них 12 місяців на суднах типу балкер, 18 місяців на танкерах наливного типу, 5 місяців на газовозі, 10 місяців на пасажирському флоті. Але загалом для подання на обмін з учбового на робочий диплом на його етапі необхідно тільки 36 місяців.

Частина стажу згідно із записами в його Послужній книжці моряка відхилена відповідачем з підстав не заповнення усіх пунктів запису згідно правил заповнення послужної книжки моряка Відсутність кваліфікаційного документу на період рейсу, який надає змогу займати відповідну посаду та виконувати певні обов`язки.

З вказаними доводами позивач категорично не погоджується, оскільки ним заповненні всі дані, які дозволяють зарахувати його стаж, а також щодо кваліфікаційний документів відповідні дипломи прикріплені до кабінету моряка й веріфіковані. На кожному судні працював відповідно до укладених контрактів.

Позивач вважає, що відповідачем зазначені надумані зауваження, які стали підставою для відхилення його стажу, чим він був фактично усунений від можливості отримання робочого диплому та працювати за обраною професією.

Позивач вказує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кантоні проти Франції» («Cantoni v. France», заява №17862/91, §31-32), «Вєренцов проти України» («Vyerentsov v. Ukraine», заява «№20372/11, §65).

Позивач звертає увагу на те, що з одного боку є підзаконні нормативно-правові акти, на які посилається відповідач як на неможливість прийняти послужну книжку моряка, як на таку, що підтверджує його робочий стаж для видачі диплома, а з іншого, факт наявності цього стажу не оспорюється та додатково підтверджується іншими долученими документами. Разом з цим «надмірний формалізм» відповідача щодо записів в послужній книжці моряка призводить до порушення його базових конституційних прав на працю і є неспівмірним, з тими позитивними благами, які переслідує відповідач, відмовляючи в допуску до процедури отримання робочого диплому моряка та порушує принцип верховенства права.

Позивач просив задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою суду від 15.08.2022 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 08.09.2022 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог по справі №420/10962/22.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов (а.с. 88-96), в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та зазначив, щодо відповідно до пункту 1.8. Статуту Інспекції ППДМ, затвердженого наказом Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України від 18.04.2022 №109, Інспекція у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, нормативно - правовими актами, що видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, а також цим Статутом.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 18.10.2013 №811 «Про затвердження зразків документів осіб командного складу та суднової команди морських суден, що засвідчують належну кваліфікацію для займання посади на судні та ідентифікують їх власників», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.11.2013 за №1902/24434 (далі Наказ №811), затверджено зразки документів осіб командного складу та суднової команди морських суден, що засвідчують належну кваліфікацію для займання посади на судні та ідентифікують їх власників, у тому числі послужної книжки моряка (далі - ПКМ).

На внутрішній сторінці обкладинки ПКМ зазначено, що ПКМ використовується для підтвердження стажу роботи її власника на судні згідно з вимогами Міжнародної конвенції про підготовку і дипломування моряків та несення вахти 1978 року, з поправками, та національними вимогами.

Отже, станом на сьогодні, ПКМ є тим документом, що підтверджує послужний стаж на судні.

На сторінці 2 ПКМ наведено Правила внесення записів до ПКМ (далі - Правила), якими встановлено, що записи здійснюються друкованими літерами синім або чорним чорнилом, без помилок. Якщо при заповненні на будь-якій сторінці була зроблена помилка, ця сторінка вважається недійсною, новий запис робиться на наступній сторінці. Унесення змін та доповнень до заповненого тексту не дозволяється. Назва судновласника та назва і тип судна пишуться повністю. Дата влаштування на судно та дата списання із судна пишуться такнім чином: число та рік цифрами, місяць словами (наприклад, 25 липня 2004 року або 25 July, 2004). У графі «Район плавання та порти заходження» вказуються район плавання (моря чи океану) та порти, у які судно заходило. Кожний запис затверджується підписом капітана судна та судновою печаткою.

Представник відповідача зазначив, що під час верифікації ПКМ позивача було встановлено, що у ПКМ на сторінках 4-5 не вказано місце влаштування/звільнення із судна, не вказано тип судна; на сторінках 6-7, 8-9 не вказано тип судна, відсутня печатка судна; на сторінках 10-11,12-13,20-21,22-23 не вказано тип судна та порт приписки, не вказані моря та океани, дати влаштування/звільнення із судна вказані з порушенням Правил; на сторінках 24-25 відсутня суднова печатка.

Представник повідомив суду, що згідно з ст.51 Кодексу торговельного мореплавства України, до зайняття посад капітана та інших осіб командного складу судна допускаються особи, які мають відповідні звання та пройшли обов`язкову підготовку на умовах, визначених Міжнародною конвенцією про підготовку і дипломування моряків та несення вахти 1978 року, з поправками (далі - Конвенція ПДНВ). Положення про звання осіб командного складу морських суден та порядок їх присвоєння затверджується Кабінетом Міністрів України. Проте станом на сьогодні відповідний акт Уряду Кабінетом Міністрів України не прийнято.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статтею 48 Кодексу законів про працю України визначено, що основним документом про трудову діяльність працівника є трудова книжка. В свою чергу, порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Наведене свідчить, що Уряд уповноважений відповідно до закону визначати порядок підтвердження наявного трудового стажу у випадку відсутності трудової книжки, разом з цим, як зазначено вище відповідний акт уряду станом на сьогодні не прийнято.

На думку представника відповідача, хоча у правовідносинах, що стосуються підтвердження стажу роботи моряка, відсутній спеціальний закон, який визначає відповідні положення, натомість, Конвенція ПДНВ, Кодекс з підготовки і дипломування моряків та несення вахти та Манільські поправки до них визначають поняття «схвалений стаж», що означає обов`язок переконатись, що відповідна робота стосувалася кваліфікації, на яку претендує моряк, беручи до уваги, що, крім початкового ознайомлення з роботою на морських суднах, метою такого стажу є надання можливості моряку під належним керівництвом отримати теоретичну підготовку та практичні навички у сфері тих безпечних і належних морських практик, процедур та порядку дій, які мають відношення до шуканої кваліфікації.

Таким чином, обов`язковою умовою для схваленого стажу в розумінні як міжнародного законодавства, так і національного законодавства України, є підтвердження відповідного трудового стажу моряка належними документами, якими є Послужна книжка моряка.

Представник відповідача вважає, що надані на підтвердження послужного стажу копії контрактів взагалі не можуть братись до уваги, оскільки підтвердження послужного стажу моряка на підставі контрактів не передбачено жодним нормативно-правовим актом та в силу ст.ст.72,74 КАС України не є належними доказами.

Щодо посилання позивача на формалізм при прийнятті рішення, то це є лише емоційним твердженням позивача у зв`язку з отриманою відмовою у підтвердженні стажу, тобто не можливо брати до уваги документи, які прямо не встановлені нормами чинного законодавства або навпаки ігноруючи документи, що передбачені, «заплющувати очі» на наявність недоліків та порушень під час внесення записів до ПКМ, що прямо встановлені Правилами, лише з тих підстав, що така поведінка, відповідала б інтересам позивача та сприяла б вирішенню ним своїх особистих питань, які останній ототожнює з інтересами держави.

Представник зауважив, що Інспекція ППДМ діє виключно у суворій відповідності до нормативно-правових актів, які регулюють діяльність у сфері дипломування моряків та здійснює аналіз виключно тих документів, що були надані для відцифровки та верифікації.

Додатково представник зауважив, що відповідно до положень Конвенції СОЛАС, судно повинне бути укомплектоване екіпажом в належній кількості та належній кваліфікації. Суть вимог Конвенції ПДНВ зводиться до того, що жоден моряк (капітан, особа командного складу, особа рядового складу) не вправі працювати на судах, державою прапора яких є учасник Конвенції ПДНВ, якщо він не відповідає положенням відносно віку, стану здоров`я й кваліфікації.

Представник відповідача стверджує, що прийняте рішення щодо відхилення стажу позивача не є суто формальною відмовою, як про це стверджує позивач, а є зваженим рішенням, яке ґрунтується на забезпеченні суспільних інтересів у сфері безпеки життя інших людей, що вимагає надзвичайної обережності та достатнього рівня перевірки з метою попередження аварійних подій, що можуть призвести до тяжких наслідків. Тобто, в даному питанні превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими.

Позивачем до суду подано відповідь на відзив (а.с.101-102), у якій позивач вказав, що відповідач спочатку відмовив йому у верифікації та зарахування всього його робочого стажу, але після звернення до суду його стаж частково підтверджений, у зв`язку з чим він подав уточнення до позову. Позивач ще раз наголошує, що його стаж відображений в ПКМ та відповідає його контрактам, які відповідач не визнає у підтвердження стажу.

У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що дуже важлива безпека судна, аварійність, зазначає про людський фактор під час плавання. Позивач вказує, що він у позові зазначив, що має рекомендації на просування на вищу посаду, з місць роботи, зарекомендував себе як гарний працівник. Саме тому ним подані документи для отримання робочого диплому, але відповідач позбавляє його права на його отримання та продовження кар`єрного росту.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги з урахуванням поданих уточнень.

Представник відповідача подав до суду заперечення, та вказав, що схвалення та зарахування стажу за три рейси, про яке повідомляє позивач, жодним чином не пов`язані із зверненням позивача до суду, як він про це повідомляє, а є наслідком усунення ним недоліків робочих документів. Вказані в ПКМ рейси на сторінках 14-15,16-17,18-19 були відхилені по причині відсутності Свідоцтва фахівця з початкової підготовки для здійснення вантажних операцій па танкерах, які 10.06.2022 року надані позивачем через особистий кабінет. Проте документи обробляються у порядку черги, та після скарги позивача 09.08.2022 року питання було розглянуто.

Також представник зазначив, що Інспекція ППДМ є державним органом, основним завданням якої відповідно до Статуту є: - аналіз міжнародного та національного досвіду у сфері підготовки, оцінки компетентності та дипломування членів екіпажів морських торговельних суден; - підтвердження кваліфікації моряків у постійно діючих державних кваліфікаційних комісіях (далі - ДКК), а також підтвердження дійсності документів моряків, що засвідчують їх кваліфікацію, визначених законодавством;- представлення та захист за дорученням Держаної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України в Міжнародній морській організації.

За приписами ст.21 Кодексу законів про працю України, відносини між працівником та роботодавцем оформлюються трудовим договором, метою укладання якого є визначення прав та обов`язків працівника та роботодавця. Ст.627 ЦК України передбачено принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

В той час, як трудовий стаж, моряка підтверджується іншим документом - Послужною книжкою моряка, а не трудовими угодами, що прямо слідує з норм міжнародного та національного законодавства, про що Відповідач зазначив у відзиві на позовну заяву.

Відповідач, як суб`єкт уповноважений надавати послуги у сфері дипломування моряків, здійснює свої повноваження керуючись виключно - приписами нормативно - правових актів. При цьому, діяльність у сфері підтвердження кваліфікації та дипломування моряків - за своє природою є уніфікованою тобто регулюється єдиною системою правил та процедур. Так, званий формальний підхід, проти якого висловлюється позивач, є необхідною складовою будь якої правозастосовчої практики, відсутність чого може призвести до правового нігілізму.

Підкреслюємо, що з метою встановлення єдиного підходу до надання тих чи інших адміністративних послуг, держава формалізує це певними правилами, які можуть не подобатись окремим громадянам, що не позбавляє останніх, під час звернення до уповноваженого суб`єкта надання таких послуг, обов`язку виконувати їх.

Справа розглянута у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України (паспорт № НОМЕР_1 , виданий 22.03.2017 року). Позивач закінчив курси ЦПАП Одеської Національної Морської Академії, здобув кваліфікацію моториста другого класу і почав працювати в морі. 23.12.2011 року позивачу видана Послужна книжка моряка за №0109617.

01.03.2022 року позивач отримав диплом відокремленого структурного підрозділу національного університету "Одеська морська академія" - «Фаховий коледж морського транспорту Національного університету "Одеська морська академія" за освітньою програмою Експлуатація судових енергетичних установок, здобув кваліфікацію за освітньо-кваліфікаційнним рівням молодший спеціаліст, галузь знань траспорт, спеціальність річковий та морський транспорт, спеціалізація експлуатація суднових енергетичних установок.

Для продовження роботи на судах за отриманою освітою відповідно до ст.51 КТМ, позивач з метою підтвердження кваліфікацію та отримання відповідного диплому звернувся з відповідною заявою та копіями документів до відповідача, на сайті якого визначений алгоритм дій на отримання робочих документів моряків.

Алгоритм подачі документів на отримання робочих документів моряків це - подача усіх документів через Кабінет моряка Мобільний застосунок до Бази єдиного державного реєстру документів моряків, відцифровка та верифікація документів, далі подача заявки до Державної Кваліфікаційної Комісії (далі ДКК) через кабінет моряка, після підтвердження проведення екзамену з секретарем ДКК, далі засідання та прийняття рішення за результатами екзамену, засідання ДКК формування і підписання протоколу та висновку, у результаті формування та підписання робочих документів капітаном порту.

Таким чином, для подачі заявки до Державної Кваліфікаційної Комісії з метою підтвердження кваліфікації, тобто проведення екзамену, необхідно щоб відповідач отримання робочого документу необхідно, щоб відповідач здійснив відцифровку та верифікацію документів.

Відповідач не прийняв документи позивача для підтвердження кваліфікації, посилаючись на те, що ПКМ заповнена з порушеннями та таким чином не підтверджений стаж роботи на судах.

Позивач вважаючи таку відмову протиправною звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши заяви по суті учасників справи та подані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

Статтею 51 КТМ визначено, що до зайняття посад капітана та інших осіб командного складу судна допускаються особи, які мають відповідні звання та пройшли обов`язкову підготовку на умовах, визначених Міжнародною конвенцією про підготовку і дипломування моряків та несення вахти 1978 року, з поправками.

Згідно зі ст.2 цієї Міжнародної конвенції визначення (b) "Адміністрація" означає Уряд Сторони, під прапором якої судно має право плавання; (c) "Диплом" означає дійсний документ, яку б назву він не мав, виданий Адміністрацією або за її уповноваженням, або той, що визнається Адміністрацією і дає право його власнику зайняти посаду, зазначену в цьому документі чи дозволену національними правилами; (d) "Власник диплома" означає особу, яка на законних підставах володіє дипломом.

Згідно зі ст.3Конвенція застосовується до моряків, які працюють на морських суднах, що мають право плавання під прапором Сторони.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що (1) Дипломи капітанів, осіб командного складу чи рядового складу видаються тим кандидатам, які задовольняють вимоги Адміністрації щодо роботи, віку, стану здоров`я, підготовки, кваліфікації та іспитів згідно з відповідними положеннями Додатка до Конвенції.(2) Дипломи капітанів і осіб командного складу, що видаються відповідно до цієї статті, підтверджуються Адміністрацією, яка їх видає, за формою, приписаною Правилом 1/2 Додатка. Якщо підтвердження складено не англійською мовою, воно має містити переклад на цю мову.

Конвенція має додатки, згідно з якими встановлена форма та зміст дипломів підтвердження, вимоги до кандидатів, які бажають отримати вказані дипломи.

Частинами 2,3 ст.51 КТМ встановлено, що Положення про звання осіб командного складу морських суден та порядок їх присвоєння затверджується Кабінетом Міністрів України. Присвоєння звань засвідчується видачею диплома (сертифіката компетентності) та підтвердження до нього після успішного підтвердження компетентності у державній кваліфікаційній комісії.

Проте таке Положення про звання осіб командного складу морських суден та порядок їх присвоєння затверджене наказом Міністерства інфраструктури України від 07.08.2013 №567.

Представник відповідача у відзиві зазначив, що станом на сьогодні відповідний акт Уряду Кабінетом Міністрів України не прийнято.

В наказі від 07.08.2013 №567 зазначено, що він виданий відповідно до Міжнародної конвенції про підготовку і дипломування моряків та несення вахти 1978 року та Кодексу з підготовки і дипломування моряків та несення вахти, статті 51 КТМ та пп.4.9.67 пп.4.9 п.4 Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого Указом Президента України від 12.05.2011 року №581. Згідно з п.3 Наказу він набирає чинності з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України про визнання такою, що втратила чинність, постанови КМУ від 15.01.2005 року №38 «Про затвердження Положення про порядок присвоєння звань особам командного складу морських суден».

Цим Положенням визначається процедура присвоєння звань особам командного складу морських суден та поширюється на осіб командного складу морських суден.

Згідно зі ст.4 у цьому Положенні терміни вживаються у таких значеннях, зокрема, дипломування (Certification) - процедура виконання встановлених міжнародних та національних вимог, необхідних для видачі особі командного складу диплома та підтвердження до нього або іншого документа, який надає право на заняття посади на морських суднах; диплом (Certificate of Competency) - документ схваленого зразка, яким засвідчується присвоєння звань особам командного складу;

Пунктом 1 розділу ІІ встановлено, що звання осіб командного складу присвоюються, зокрема, громадянам України та громадянам інших держав, які отримали схвалену морську вищу освіту в Україні.

Згідно з п.3 присвоєння або підтвердження звання здійснюється Державною кваліфікаційною комісією, яка діє відповідно до статті 51 КТМ України.

Пунктом 5 встановлені вимоги для присвоєння звання особи командного складу кандидатам, однією з яких є - мати необхідний документально підтверджений стаж роботи на судні на суднах та (у разі необхідності) фаховий виробничий стаж.

Розділ ІІІ Положення №567 містить загальні вимоги до обчислення стажу роботи на судні на морських суднах при присвоєнні звань особам командного складу морських суден

Відповідно до п.3 розділу ІІІ Положення загальний стаж роботи на судні на суднах на тій чи іншій посаді визначається як сума місяців та днів стажу роботи на судні на кожному окремому судні (на посаді) згідно із записами в послужній книжці моряка.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 18.10.2013 №811 затверджено зразки документів осіб командного складу та суднової команди морських суден, що засвідчують належну кваліфікацію для займання посади на судні та ідентифікують їх власників, у тому числі послужної книжки моряка (додаток №13 до наказу №811).

Лише саме у вказаному додатку та безпосередньо в послужній книжки моряка (ПКМ) на внутрішній сторінці обкладинки визначено, що ПКМ використовується для підтвердження стажу роботи її власника на судні згідно з вимогами Міжнародної конвенції про підготовку і дипломування моряків та несення вахти 1978 року, з поправками, та національними вимогами.

Послужна книжка моряка видається тільки вповноваженою на те особою.

Унесення доповнень та змін у друкований або рукописний текст не дозволяється.

Власник Послужної книжки моряка повинен дбайливо ставитись до неї. Втрата Послужної книжки моряка або приведення її в непридатний стан може спричинити власнику ускладнення при підтвердженні стажу роботи на суднах.

У разі знищення, зіпсування або втрати Послужної книжки моряка її власник повинен поінформувати про це орган видачі.

Послужна книжка моряка не може бути передана іншій особі для використання.

Також на сторінці 2 ПКМ зазначені Правила внесення записів до ПКМ.

Записи про стаж плавання до Послужної книжки моряка здійснюються моряком українською або англійською мовою.

Записи здійснюються друкованими літерами синім або чорним чорнилом, без помилок.

Якщо при заповненні на будь-якій сторінці була зроблена помилка, ця сторінка вважається недійсною, новий запис робиться на наступній сторінці.

Унесення змін та доповнень до заповненого тексту не дозволяється.

Назва судновласника та назва і тип судна пишуться повністю.

Дані щодо судновласника, судна та енергетичної установки беруться із суднових документів.

Посада вноситься так, як указано в судновій ролі.

Дата влаштування на судно та дата списання із судна пишуться таким чином: число та рік цифрами, місяць словами (наприклад, 25 липня 2004 року або 25 July, 2004).

У графі «Район плавання та порти заходження» вказуються район плавання (моря чи океану) та порти, у які судно заходило.

До стажу плавання включається час фактичного плавання з урахуванням міжрейсової стоянки та ремонту строком не більше одного місяця.

Стаж роботи моряка під час судноремонтних робіт (у разі необхідності) підтверджується на окремій сторінці.

Кожний запис затверджується підписом капітана судна та судновою печаткою.

Датою заповнення вважається дата затвердження запису капітаном.

Термін дії Послужної книжки моряка не обмежується.

На підтвердження свого стажу позивач надав до відповідача разом із заявою копію ПКМ, виданої 23.12.2011 року за №0109617, проте частина стажу зазначена в ПКМ не була відповідачем верифікована та він фактично не допущений для проведення екзамену Державною Кваліфікаційною Комісією для підтвердження диплому, кваліфікації та отримання відповідних робочих документів.

Під час верифікації ПКМ позивача не зараховані в стаж роботи рейси, які містяться у ПКМ: - Судно Т/Х «Севастополь - 1» період з 15.04.2010 по 19.06.2010 (стор. 4-5 ПКМ); - Судно «ORIENT DEFENDER» період з 09.07.2013 по 02.01.2014 (стор. 6-7 ПКМ); - Судно «ORIENT TRANSIT» період з 04.05.2014 по 17.10.2014 (стор. 8-9 ПКМ); - Судно «Commodore Clipper» період з 06.02.2015 по 23.03.2015 (стор. 10-11 ПКМ); - Судно «FLAGSHIP IVY» період з 26.11.2015 по 05.04.2016 (стор. 12-13 ПКМ); - Судно «CAPE HERON» період з 08.12.2019 по 24.07.2020 (стор. 20-21 ПКМ); - Судно «MARIANNE» період з 21.10.2020 по 16.03.2021 (стор. 22-23 ПКМ); - Судно «ELEANOR ROOSEVELT» період з 04.07.2021 по 20.11.2021 (стор. 24-25 ПКМ).

Згідно з повідомленням направленим позивачу та відзивом на позов вказані рейси не зараховані з причин:

на сторінках 4-5 не вказано місце влаштування/звільнення із судна, не вказано тип судна.

на сторінках 6-7 не вказано тип судна, відсутня печатка судна.

на сторінках 8-9 не вказано тип судна, відсутня печатка судна.

на сторінках 10-11 не вказано тип судна та порт приписки, не вказані моря та океани, дати влаштування/звільнення із судна вказані з порушенням Правил.

на сторінках 12-13 не заповнено графу «Район плавання та порти заходження», некоректно вказано тип судна, дати влаштування/звільнення із судна вказані з порушенням Правил.

на сторінках 20-21 не заповнено графу «Район плавання та порти заходження», дати влаштування/звільнення із судна вказані з порушенням Правил.

на сторінках 22-23 дати влаштування/звільнення із судна вказані з порушенням Правил.

на сторінках 24-25 відсутня суднова печатка.

Відповідач по справі - Інспекція ППДМ є суб`єктом владних повноважень та відповідно до ст.19 Конституції України повинна діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Інспекція ППДМ відповідно до затвердженого 18.04.2022 року Статуту є державною організацією, одним з основних завдань якої є підтвердження кваліфікації моряків у постійно діючих державних кваліфікаційних комісіях (далі - ДКК), а також підтвердження дійсності документів моряків, що засвідчують їх кваліфікацію, визначених законодавством.

Таким чином, суд вважає, що відповідач діяв з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження йому надані, але не обгрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); не розсудливо; не пропорційно, зокрема з без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Так, однією з причин не зарахування рейсів до стажу позивача вказано відсутність суднової печатки у підтвердження відповідних записів у ПКМ. Між тим, на всіх сторінках наявна печатка, на деяких із зазначенням «Mаster». У додатку 13 до Наказу №811 відсутня вимога до суднової печатки. Чинним законодавством України та Конвенцією ПДНВ не встановлено жодних вимог до судновласників щодо виготовлення суднової печатки за будь-яким зразком. Враховуючи ці обставини, а також повноваження капітана судна щодо членів екіпажу суд дійшов висновку про неправомірність відповідача щодо не зарахування рейсів позивача до його стажу з посиланням на відсутність суднової печатки.

Не відповідає принципу пропорційності не зарахування до стажу позивача рейсів з посиланням на зазначення дати влаштування/звільнення із судна з порушенням Правил, в яких вказано, що дата влаштування на судно та дата списання із судна пишуться таким чином: число та рік цифрами, місяць словами (наприклад, 25 липня 2004 року або 25 July, 2004), у той же час в ПКМ позивача таки відомості записані як: 6/2/15 та 23./3,15 на сторінках 10-11ПКМ; 26.11.15 та 05.04.16 на сторінках 12-13ПКМ; 08.12.2019 та 24.07.2020 на сторінках 20-21 ПКМ; 21.10.2020 та 16.03.2021 на сторінках 22-23 ПКМ.

Представник відповідача вказує, що при верифікації наступних записів у ПКМ позивача щодо його стажу він діяв у відповідності до вимог Правил заповнення ПКМ.

В обґрунтування правомірності своїх дій вказує, що ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статтею 48 КЗпПУ визначено, що основним документом про трудову діяльність працівника є трудова книжка. В свою чергу, порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Наведене свідчить, що Уряд уповноважений відповідно до закону визначати порядок підтвердження наявного трудового стажу у випадку відсутності трудової книжки.

У правовідносинах, що стосуються підтвердження стажу роботи моряка, відсутній спеціальний закон, який визначає відповідні положення, натомість, Конвенція ПДНВ, Кодекс з підготовки і дипломування моряків та несення вахти та Манільські поправки до них визначають поняття «схвалений стаж», що означає обов`язок переконатись, що відповідна робота стосувалася кваліфікації, на яку претендує моряк, беручи до уваги, що, крім початкового ознайомлення з роботою на морських суднах, метою такого стажу є надання можливості моряку під належним керівництвом отримати теоретичну підготовку та практичні навички у сфері тих безпечних і належних морських практик, процедур та порядку дій, які мають відношення до шуканої кваліфікації.

Представник відповідача стверджує, що підтвердження послужного стажу моряка на підставі контрактів не передбачено жодним нормативно-правовим актом.

Таким чином, представник відповідача фактично не спростовує доводи позивача, що всі його записи зроблені на підставі контрактів за якими він перебував у рейсах, та відповідно можуть бути додатковими доказами наявного у нього стажу відповідно до записів в ПКМ, а лише вважає їх неналежними доказами та посилається на відсутність нормативного врегулювання вказаного питання.

Суд вважає таки доводи представника відповідача неспроможними,оскільки ст.54 Кодексу торговельного мореплавства України («Трудові відносини на судні») визначає, що порядок прийняття на роботу суднового екіпажу, їх права і обов`язки, умови роботи на судні та оплати праці, соціально-побутового обслуговування на морі і в порту, а також порядок і підстави звільнення регулюються законодавством і міжнародними договорами України, цим Кодексом, генеральними та галузевими тарифними угодами, колективними і трудовими договорами (контрактами).

Таким чином, контракт (трудовий договір) є належним доказом, якій поряд з іншими підтверджує стаж позивача. Посилання представника відповідача на те, що Урядом не прийнята відповідна постанова, у тому числі щодо питання підтвердження наявного стажу моряка, не може бути підставою для відмови йому у зарахуванні відповідних рейсів моряка до його стажу.

Певні недоліки щодо заповнення ПКМ не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку його стажу.

Згідно зі ст.6 КАС України («Верховенство права») суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Питання тлумачення та застосовування національного законодавства є, перш за все, компетенцією національних органів влади. Проте Суд повинен перевірити, чи породжує спосіб тлумачення та застосування національного законодавства наслідки, що відповідають принципам Конвенції, як вони тлумачаться у світлі практики Суду (п.41 рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Будченко проти України», рішення у справі «Скордіно проти Італії».

Елементом принципу верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що законом, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, або дати людям адекватну вказівку щодо обставин умов, за яких державні органи мають вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей.

Статтею 21 Конституції України встановлено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно зі ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

В ст.5-1 КЗпПУ щодо гарантій забезпечення права громадян на працю зазначено, що Держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, вільний вибір виду діяльності.

Позивач обравши вид своєї діяльності намагається продовжувати роботу з підвищенням свої кваліфікації, проте протиправні дії відповідача перешкоджають йому в досягненні вказаної мети.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Суд вважає, що ефективним та таким, що забезпечує повне поновлення прав позивача, способом захисту буде визнання протиправною відмову відповідача від 19.05.2022 року у підтвердженні відомостей стажу позивача, зазначених в Послужній книжці моряка №0109617 виданої 23.12.2011 року та зобов`язати відповідача підтвердити (верифікувати) позивачеві в стаж роботи відомості зазначені в Послужній книжці моряка №0109617, виданої 23.12.2011 року на ім`я позивача: - судно Т/Х «Севастополь - 1» період з 15.04.2010 по 19.06.2010 (сторінки 4-5 ПКМ); - судно «ORIENT DEFENDER» період з 09.07.2013 по 02.01.2014 (сторінки 6-7 ПКМ);- судно «ORIENT TRANSIT» період з 04.05.2014 по 17.10.2014 (сторінки 8-9 ПКМ); - судно « ОСОБА_2 » період з 06.02.2015 по 23.03.2015 (сторінки 10-11 ПКМ); - судно «FLAGSHIP IVY» період з 26.11.2015 по 05.04.2016 (сторінки 12-13 ПКМ); - судно « ОСОБА_3 » період з 08.12.2019 по 24.07.2020 (сторінки 20-21 ПКМ); - судно «MARIANNE» період з 21.10.2020 по 16.03.2021 (сторінки 22-23 ПКМ); - судно «ELEANOR ROOSEVELT» період з 04.07.2021 по 20.11.2021 (сторінки 24-25 ПКМ).

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 7, 9, 72, 77, 139, 241-243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків (вул. Кирилівська,14, м. Київ, 04080, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправною відмову Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків від 19.05.2022 року у підтвердженні відомостей щодо стажу ОСОБА_1 , зазначених в Послужній книжці моряка № 0109617 виданої 23.12.2011 року.

Зобов`язати Інспекцію з питань підготовки та дипломування моряків підтвердити (верифікувати) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в стаж роботи відомості, зазначені в Послужній книжці моряка №0109617, виданої 23.12.2011 року на ім`я ОСОБА_1 : - судно Т/Х «Севастополь - 1» період з 15.04.2010 по 19.06.2010 (сторінки 4-5 ПКМ); - судно « ОСОБА_4 » період з 09.07.2013 по 02.01.2014 (сторінки 6-7 ПКМ);- судно «ORIENT TRANSIT» період з 04.05.2014 по 17.10.2014 (сторінки 8-9 ПКМ); - судно « ОСОБА_2 » період з 06.02.2015 по 23.03.2015 (сторінки 10-11 ПКМ); - судно «FLAGSHIP IVY» період з 26.11.2015 по 05.04.2016 (сторінки 12-13 ПКМ); - судно « ОСОБА_3 » період з 08.12.2019 по 24.07.2020 (сторінки 20-21 ПКМ); - судно «MARIANNE» період з 21.10.2020 по 16.03.2021 (сторінки 22-23 ПКМ); - судно «ELEANOR ROOSEVELT» період з 04.07.2021 по 20.11.2021 (сторінки 24-25 ПКМ).

Стягнути з Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва