Справа № 640/6343/21
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

27 вересня 2022 року м. Київ№ 640/6343/21
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовомГоловного управління Держпродспоживслужби в м. Києві
доТовариства з обмеженою відповідальністю «ВВН»
простягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві (вул. Волинська, 12, м. Київ, 03151, ) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВН» (вул. Миколи Василенка. буд. 7-а, м. Київ, 03124, ), в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВН» суму штрафу згідно з постановою про накладення штрафу від 27 липня 2020 року №141 у розмірі 170 000 грн. до державного бюджету України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.11.2021 відкрито провадження в адміністративній справі №640/6343/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Через канцелярію суду від адвоката відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив залишити позовну заяву без розгляду, у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій не погоджувався із твердженнями відповідача про пропуск строку звернення до суду, мотивуючи наступним.

Позивач стверджує, що звернення до суду суб`єкта владних повноважень щодо стягнення суми штрафу, на підставі рішень щодо яких не завершився строк оскарження, тобто до набрання законної сили, є передчасним, оскільки таке рішення про накладання штрафу, не набрало законної сили та може бути скасованим в повному обсязі або частково.

За твердженнями позивача постанову про накладення штрафу від 27 липня 2020 року №141 у розмірі 170 000 грн. відповідач має право оскаржити упродовж шести місяців, в даному випадку строк оскарження закінчився 01.01.2021, а тому цього ж дня постанова набрала законної сили і у позивача виникло право на звернення до суду з даним позовом, відтак позов поданий в межах визначеного чинним законодавством строку.

Розглянувши матеріали справи та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Однак , суд критично ставиться до вказаних тверджень позивача, з огляду на таке.

Як вбачається з позовної заяви, Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві заявлено вимогу про стягнення штрафу згідно з постановою про накладення штрафу від 27 липня 2020 року №141 у розмірі 170 000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст.12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у разі несплати суб`єктом господарювання застосованої до нього штрафної санкції за результатами здійснених заходів державного нагляду (контролю) протягом 15 календарних днів з дня вручення або направлення розпорядчого документа в порядку, передбаченому абзацами дванадцятим і тринадцятим частини дев`ятої статті 7 цього Закону, якщо розпорядчі документи не були оскаржені до органу державного нагляду (контролю) та/або в судовому порядку та залишені в силі, сума санкції стягується в судовому порядку.

Згідно відомостей наявних в матеріалах справи, копію постанови про накладення штрафу від 27 липня 2020 року №141 відповідач отримав - 30.07.2020.

Таким чином, тримісячний строк для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень з цим позовом обчислюється після спливу 15-денного терміну з моменту отримання відповідачем вищевказаного рішення, а саме - з 17.08.2020.

З огляду на зазначене та виходячи з положень абз. 2 ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, мав бути поданий до адміністративного суду в термін не пізніше 17.11.2020.

Однак, ця позовна заява направлена через поштове відділення до суду 03.03.2021, тобто з порушенням строку звернення до суду .

Згідно з ч. 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Системний аналіз наведених положень дає змогу дійти висновку, що початок перебігу строку звернення до адміністративного суду пов`язується з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Суд звертає увагу на те, що чітко визначені та однакові для всіх строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Відповідно до позиції Верховного Суду (справи № 420/12017/19, № 640/10758/19) триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежало виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача.

Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавив себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду. Нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Слід зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідач, отримавши 17 липня 2020 року рішення від 26 червня 2020 року №33, у добровільному порядку у передбачений чинним законодавством строк його не виконав, відтак суд дійшов висновку, що в межах спірних правовідносин, підставою, яка надала позивачу право на пред`явлення позовних вимог щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін є встановлення факту несплати відповідачем відповідного штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання рішення про його накладення.

Таким чином, ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві набуло право звертатися до суду з відповідним позовом через 15 днів після отримання позивачем рішення, в даному випадку - з 17.08.2020.

При цьому, факт оскарження суб`єктом господарювання в судовому порядку рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій не визначено обставиною, яка зупиняє дію такого рішення чи обов`язок щодо сплати накладеного ним штрафу, відтак факт звернення відповідача до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування, не є обставиною, яка зупиняє право позивача на пред`явлення позовних вимог щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Необхідно зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що позивачем не наведено поважних підстав, які б унеможливили звернення його до суду в межах встановленого КАС України строку.

Обставини, на які посилається ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві, не свідчать про існування будь-яких перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Беручи до уваги наведене, оскільки позивачем без поважних причин було недотримано строків звернення до суду, встановлених законом, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 248 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву в адміністративній справі №640/6343/21 за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВН» про стягнення суми штрафу згідно з постановою про накладення штрафу від 27 липня 2020 року №141 у розмірі 170 000 грн. - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Г. Вєкуа