Справа № 200/1105/22
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року Справа№200/1105/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (ідентифікаційний код 40109058, 87517, Донецька область, м.Маріуполь, пр.Нахімова, буд.86) про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови нарахувати та сплатити грошову компенсацію за невикористані дні додаткових відпусток зі збереженням грошового забезпечення відповідно до п.12 ч.1 ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за 2020 2021 роки (загальна кількість 28 діб), зобов`язання внести зміни до наказу від 26.03.2021 №193о/м про звільнення шляхом включення до нього відомостей про не використані дні додаткових відпусток зі збереженням грошового забезпечення відповідно до п.12 ч.1 ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за 2020-2021 роки; зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за не використані дні додаткових відпусток зі збереженням грошового забезпечення відповідно до п.12 ч.1 ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за 2020 -2021 роки.

24 січня 2022 року відкрито провадження у справі із визначенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, про що постановлено відповідну ухвалу.

Відповідачем надано відзив, в якому викладено заперечення проти задоволення позовних вимог. Зазначено, що невикористана у календарному році додаткова відпустки як учаснику бойових дій не переноситься на наступний рік, а компенсація у подальшому не виплачується. Щодо внесення змін у наказ про звільнення зазначено про порушення строку звернення до суду із цими вимогами. Просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Позивачем надана відповідь на відзив, в якій зазначено що позовна вимога про внесення змін до наказу про звільнення не стосується проходження військової служби, а є лише похідною від вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткових відпусток зі збереженням грошового забезпечення відповідно до п.12 ч.1 ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за 2020 2021 роки. Просив позовні вимоги задовольнити.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Разом з цим, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Станом на час розгляду позовної заяви воєнний стан триває. Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

З огляду на викладене суд розглядає справу в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів в справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши заяви по суті суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорту.

З трудової книжки вбачається, що з 07.11.2015 позивача прийнято на службу до Національної поліції України. 12 липня 2019 року видано посвідчення учасника бойових дій.

З 01 квітня 2021 року ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за власним бажанням, про що свідчить наказ від 26.03.2021 №193 о/с.

В листі від 23.12.2021 №Ю-302 304/26/02 Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Донецькій області повідомлено про те, що протягом 2020 2021 років позивачем не використано право на отримання додаткової відпустки, підстави для виплати компенсації відсутні.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо нарахування та виплати компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, позивач звернувся до суду.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про відпустки» установлюються такі види відпусток: щорічні відпустки (серед іншого): основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» передбачено, що учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Відповідно до п. 12 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються пільги (серед іншого) з використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII.

Згідно з п. 2 статті 92 Закону України № 580-VIII поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Пунктом 10 статті 93 цього ж Закону встановлено, що за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (стаття 1).

Указом Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17.03.2014 №1126-VI, постановлено оголосити та провести часткову мобілізацію.

В особливий період з моменту оголошення мобілізації до припинення відповідного періоду надання інших видів відпусток, зокрема, додаткової відпустки, передбаченої п. 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», припиняється.

Разом із тим, суд зазначає, що норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, право на яку набуто під час проходження служби в особливий період з моменту оголошення мобілізації.

Крім того, на позивача поширюється дія Закону України «Про національну поліцію», який містить в собі аналогічні норми законодавства щодо виплати грошової компенсації у разі звільнення від проходження служби у Національній поліції.

Таким чином, на час прийняття наказу про звільнення позивача, відповідачем протиправно не було проведено з позивачем усіх необхідних розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме за 2020 та 2021 роки.

Вказана правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 16 травня 2019 року у зразковій справі № 620/4218/18-а, залишеним в силі постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року.

Відповідно до ч. 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач своєю протиправною бездіяльністю позбавляє позивача на грошову компенсацію за невикористані дні додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій із збереженням заробітної плати, суд вважає, що для повного захисту порушених прав необхідно:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо нарахування та невиплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2020 рік та 2021 рік (у загальній кількості 28 діб),

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2020 рік та 2021 рік (у загальній кількості 28 діб) виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення.

Стосовно вимог позивача про зобов`язання внести зміни до наказу від 26.03.2021 №193о/м про звільнення шляхом включення до нього відомостей про не використані дні додаткових відпусток зі збереженням грошового забезпечення відповідно до п.12 ч.1 ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за 2020-2021 роки, суд зазначає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки, обраний судом спосіб захисту є достатнім та належним для захисту порушеного права позивача.

З огляду на викладене, суд приходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Щодо зобов`язання надати звіт про виконання рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказаною статтею КАС України встановлено право, а не обов`язок суду зобов`язувати подати суб`єкта владних повноважень звіт про виконання судового рішення.

В свою чергу, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. Адже в порядку статті 129-1 Конституції України, частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 80, 90, 132-139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2020 рік, 2021 рік передбачені п.12 ч.1 ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області (ідентифікаційний код 40109058, 87517, Донецька область, м.Маріуполь, пр.Нахімова, буд.86) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2020 рік, 2021 рік (у загальній кількості 28 діб), виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Кошкош