Справа № 400/3186/21
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 вересня 2022 року

м. Київ

справа №400/3186/21

адміністративне провадження №К/990/25544/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стеценка С.Г.,

суддів: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі №400/3186/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У 2021 році ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.04.2019 та з 01.01.2020 в довідці, виданій на виконання рішення суду від 18.08.2020, без урахування розмірів окладів, визначених станом на 01.01.2019, 01.01.2020 та заниження відсоткових розмірів надбавок, доплат і премії станом на 05.03.2019 та на 01.01.2020;

- визнати бездіяльність відповідача щодо поновлення порушених прав на звернення позивача;

- зобов`язати відповідача виготовити та подати до відповідача нові довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 та на 01.01.2020 для перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 з 01.01.2020 з урахуванням розмірів складових грошового забезпечення: розмірів окладів, обчислених відповідно до рішення суду по справі № 400/1063/20 від 06.07.2020, довідка № 12/6177 від 29.09.2020 та надбавок, доплат, винагород і премії згідно виправленої довідки від 15.02.2021 №9/1/1364, згідно довідки від 29.09.2020 №12/6178 та надбавок, доплат, винагород і премії згідно виправленої Довідки від 15.02.2021№ 9/1/1364.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.07.2021, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2022, позов задоволено.

20.09.2022 до Верховного Суду вчетверте надійшла касаційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1, направлена до суду поштою 16.09.2022.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини другої вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене 19.01.2022, відповідно останнім днем його оскарження з урахуванням вихідних днів було 18.02.2022, проте касаційну скаргу направлено до суду поштою лише 16.09.2022, тобто з пропуском строку встановленого для цього.

Судом встановлено, що відповідач вже звертався до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначені судові рішення, проте ухвалами Верховного Суду від 04.05.2022, від 06.07.2022 та від 29.08.2022 касаційні скарги були повернуті скаржнику.

ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначає, що в резолютивній частині ухвали Верховного Суду про повернення касаційної скарги визначено, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції, у зв`язку з чим вчетверте звертається до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Вирішуючи питання прийнятності касаційної скарги та таких доводів скаржника, колегія суддів зазначає наступне.

Вчетверте касаційну скаргу у цій справі ІНФОРМАЦІЯ_1 подав 16.09.2022, через десять днів з дня отримання копії ухвали про повернення втретє поданої касаційної скарги, однак, її зміст повторює зміст попередньо поданих касаційних скарг, обґрунтування касаційної скарги не змінилося, що свідчить про формальний підхід скаржника до оформлення касаційної скарги та ігнорування ним мотивів суду касаційної інстанції, з яких подані касаційні скарги було повернуто.

Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Однак, скаржник не звертається до суду із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, а лише зазначає, що повернення раніше поданих касаційних скарг не позбавляє його права повторного звернення до суду касаційної інстанції.

При цьому, Верховний Суд скаржнику неодноразово надавав вичерпні роз`яснення щодо форми і змісту касаційної скарги, яким вона повинна відповідати в частині належного викладення підстав, в тому числі у разі її подання на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями, і для його виконання процесуальний закон встановлює достатній строк - тридцять днів з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення (з дня отримання копії судового рішення).

Однак, у цій справі з моменту ухвалення постанови апеляційного суду до моменту повторного звернення минуло 8 місяців, однак, касаційна скарга так і не відповідає вимогам КАС України.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Сукупність цих обставин свідчить про допущення скаржником необґрунтованих зволікань щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судових рішень з дотриманням вимог КАС України. Отже, враховуючи обставини справи, відсутні підстави вважати, що скаржником пропущено строк з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на касаційне оскарження і підстави, вказані у заяві про поновлення строку, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику часу звернутися до суду із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження та повідомити про інші поважні причини пропуску такого строку.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі, поданій вчетверте, аналогічно попереднім касаційним скаргам, міститься посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Скаржник зазначає, що наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.

Верховний Суд в ухвалах про повернення попередніх касаційних скарги неодноразово роз`яснював скаржникові, що обов`язковою умовою при оскарження судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме про відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах. Також суд роз`яснював, що формальне посилання на п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України не може вважатись належним виконанням вимог такого пункту щодо його обґрунтування підстави касаційного оскарження, а скаржнику необхідно було вказати, який висновок саме необхідно сформулювати та на підставі аналізу яких актів законодавства, абстрактно покликається на питання зобов`язання територіального центру комплектування та соціальної підтримки визначити розмір грошового забезпечення для призначення пенсії, що є загальний формулюванням для цієї категорії спорів та не є питанням, щодо якого Верховний Суд може сформулювати нову правову позицію.

Однак, таких роз`яснень скаржник не врахував.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.

У зв`язку з наведеним, скаржнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

Окрім того, відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Всупереч вище зазначеної законодавчої норми скаржник не додав до касаційної скарги документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України від 08.07.2011№ 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI).

Натомість скаржник у касаційній скарзі просить відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Розглянувши вказане клопотання, суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Умови, за яких суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору або відстрочити його сплату та перелік суб`єктів, до яких таке звільнення (відстрочення) застосовується, обумовлені № 3674-VI.

Відповідно до статті та № 3674-VI судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору; обов`язок сплатити судового збору, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

При прийнятті таких висновків суд враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з небажанням сторони сплатити судовий збір, у тому числі, обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати.

Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

В порядку передбаченому частиною другою статті 4 Закону № 3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2021 - 2 270,00 гривень.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, ставка, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви становила 908,00 гривень (2 270,00 гривень х 0,4), а відтак скаржник під час звернення до суду касаційної інстанції повинен сплатити судовий збір у розмірі 1 816,00 гривень (908,00 гривень х 200%).

Для усунення вказаного недоліку касаційної скарги скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 816,00 гривень за такими реквізитами: Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007 Код класифікації доходів бюджету 22030102 Найменування податку, збору, платежу Судовий збір (Верховний Суд, 055) Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Відповідно до частин другої і шостої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

З огляду на викладене, касаційна скарга залишається без руху з наданням скаржнику строку для усунення виявлених недоліків.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 329-330, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ІНФОРМАЦІЯ_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі № 400/3186/21.

Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі № 400/3186/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги, а саме скаржнику необхідно звернутися до суду із клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому необхідно вказати інші (поважні) причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом та надати документ про сплату судового збору.

Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

У разі невиконання вимог ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко

А.Ю. Бучик

Л.В. Тацій ,

Судді Верховного Суду