Справа № 443/986/22
Суддя: ПАВЛІВ А. І.
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №443/986/22
Провадження №2-а/443/19/22
РІШЕННЯ

іменем України

29 вересня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ №336080 від 28.07.2022,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 (позивач) подав до суду позов до Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП Львівської області (відповідачі), у якому просить скасувати постанову серії БАВ №336080 від 28.07.2022 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликався на те, що постанова складена за відсутності події адміністративного правопорушення, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували порушення ним вимог частини 1 статті 126 КУпАП. У оскаржуваній постанові відсутні його підписи про роз`яснення йому передбачених чинним законодавством прав та про отримання ним копії вказаної постанови.

Судом відповідно до вимог частини 4 статті 48 КАС України залучено Головне управління Національної поліції у Львівській області як другого відповідача.

Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися.

Заяв, клопотань учасниками справи не подано.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 02.09.2022 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у судовому засіданні в порядку письмового провадження та залучено до участі у справі Головне управління Національної поліції у Львівській області як другого відповідача (а.с.10-12).

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №336080 від 28.07.2022, ОСОБА_1 28.07.2022 о 23 год 00 хв у смт. Журавно по вул. Жидачівській, 1 Стрийського району Львівської області, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при перевірці документів не пред`явив для перевірки посвідчення водія, реєстраційні документи на даний транспортний засіб, чим порушив пункт 2.1. «а» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн (а.с.5).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини носять публічно-правовий характер та виникли між сторонами у зв`язку з незгодою позивача з рішенням суб`єкта владних повноважень щодо порушення позивачем Правил дорожнього руху та накладення, у зв`язку з цим, на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України) та Правил дорожнього руху (далі ПДР).

Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини 1 статті 126 КУпАП, адміністративним правопорушенням є керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб.

Відповідно до вимог статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 126 КУпАП.

Згідно з вимогами пункту 2.1 «а» ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно з приписами частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормою частини 2 статті 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з положеннями частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Крім цього, суд враховує роз`яснення, викладені у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно з якими зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що уповноваженою особою 28.07.2022 ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №336080 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 126 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 425,00 грн.

Надаючи оцінку аргументам позивача суд зазначає таке.

Так, суд наголошує, що завданням адміністративного судочинства відповідно до приписів частини 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

Приписами статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядаються органами Національної поліції (зокрема справа про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення, зокрема, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції.

Цей висновок повністю узгоджується з правовим висновком, зробленим Верховним Судом 17 вересня 2020 року у справі №742/2298/17.

Суд звертає увагу на те, що позивачем визначено відповідача Відділ поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, а судом у силу вимог частини 4 статті 48 КАС України залучено до участі у справі Головне управління Національної поліції у Львівській області як другого відповідача.

З огляду на приписи статей 2, 4 КАС України та статті 222 КУпАП, а також зважаючи на правовий висновок Верховним Судом від 17 вересня 2020 року у справі №742/2298/17, суд доходить переконання, що Відділ поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області є неналежним відповідачем у цій справі.

Водночас, Головне управління Національної поліції у Львівській області, на переконання суду, є належним відповідачем у цій справі, а відтак оцінює аргументи позивача стосовно саме цього відповідача.

Суд звертає увагу на те, що складена стосовно ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення, сама по собі, не є достатнім доказом його вини у вчинені адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Водночас, інших належних та допустимих доказів, які б узгоджувалися з цією постановою та підтверджували викладені у ній обставини, суду не надано, хоча відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України тягар (обов`язок) доказування правомірності зазначеної постанови покладено саме на відповідача.

За відсутності належних, допустимих та, у своїй сукупності, достатніх доказів вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення обставини породжують обґрунтовані сумніви у їх достовірності та набувають форми припущень, на яких не може ґрунтуватися процесуальне рішення (постанова).

Таким чином, суд доходить висновку, що уповноваженою особою (поліцейським) факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним належним та допустимим доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень Правил дорожнього руху.

Отже, на переконання суду, уповноваженою особою у своїй діяльності порушені принцип всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітника поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини позивача (показання свідків, відеофіксація тощо).

Надати оцінку аргументам відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП, а судом не отримано доказів, які б свідчили про правомірність винесення оскаржуваного рішення, тому наявні обґрунтовані підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначений перелік судових рішень, які може приймати суд першої інстанції у цій категорії справ, є вичерпний.

З огляду на позовні вимоги позивача, в яких він просить скасувати індивідуальний акт (постанову серії БАВ №336080 від 28.07.2022), а також зважаючи на вимоги частини 3 статті 286 КАС України, суд вважає за можливе, відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, закривши справу про адміністративне правопорушення, що відповідає вимогам процесуального закону та сприятиме ефективному захисту прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Беручи до уваги вимоги частини 1 статті 139 КАС України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати (сплачена сума судового збору у сумі 496,20 грн) підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь позивача.

На підставі статті 19 Конституції України, статей 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення та керуючись статтями 6, 9, 19, 77, 78, 90, 139, 243-246, 250, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: Львівська область, Стрийський район, смт. Журавно, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Відділення поліції №1 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (місце перебування: Львівська область, м.Стрий, вул. Коссака,11), Головного управління Національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: м. Львів, пл. Генерала Григоренка,3) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ №336080 від 28.07.2022 задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №336080 від 28.07.2022 щодо накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 1 статті 126 КУпАП у виді штрафу в сумі 425,00 грн та закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 126 КУпАП.

Відмовити повністю у позові ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ №336080 від 28.07.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення 29 вересня 2022 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів