Справа № 580/783/19
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2022-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 вересня 2022 року Справа № 580/783/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Міщенко Д.А.,

представника третьої особи Желізняк Ю.В. (у порядку самопредставництва),

сторони не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката Чубини О.М. про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними та скасування актів, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

На підставі постанови від 19.05.2021 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду на новий розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла справа №580/783/19 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (18036, м.Черкаси, вул. Смілянська, 57, ) (далі - відповідач), третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Національної поліції в Черкаській області (18036, Черкаська обл., місто Черкаси, вул.Смілянська, будинок 57; ) (далі третя особа) про:

визнання протиправним і скасування акту від 29.12.2018 розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 19.09.2007 близько 04 год. 00хв. з оперуповноваженим Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції - позивачем;

визнання протиправним і скасування акту №16 про нещасний випадок невиробничого характеру щодо факту отримання травми оперуповноваженим Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції позивачем, затвердженого головою ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області Кожухівським В.О. 29.12.2018;

зобов`язання відповідача провести розслідування нещасного випадку, що стався 19.09.2007 близько 04 год. 00хв. з оперуповноваженим Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції позивачем та скласти за його результатами акт за формою Н-1* (додаток 1 Порядку) про нещасний випадок, який стався з позивачем в період проходження служби при виконанні ним службових обов`язків.

03 серпня 2021 року Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючої судді Бабич А.М. ухвалив рішення про задоволення позову частково.

На виконання вказаного судового рішення Черкаський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист. Ухвалою від 18 липня 2022 року суд повернув без розгляду заяву (вх. від 15.07.2022 №20611/22) позивача про встановлення або зміну способу і порядку виконання судового рішення.

20.09.2022 представник позивача адвокат Чубин О.М. подав суду заяву (вх.№28298/22) (далі Заява), в якій просив замінити сторону у виконавчому листі від 01.04.2022 №580/783/19, що виданий Черкаським окружним адміністративним судом, а саме боржника (відповідача) на Міністерство внутрішніх справ України (01024, м.Київ, вул.Богомольця, 10; ).

Обґрунтовуючи зазначив, що згідно з відомостями ЄДРПОУ юридична особа "Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області" () припинена. Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) повернув виконавчий лист без прийняття його до виконання.

Ухвалою суду від 26 вересня 2022 року Заяву прийнято до розгляду та для вирішення призначене судове засідання на 29 вересня 2022 року о 15 год. 00 хв.

28.09.2022 від представника позивача адвоката Чубини О.М. суду надійшло клопотання (вх.№29279/22) про розгляд Заяви без їх участі.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Пунктом 2 частини 3 ст.44 КАС України передбачено, що учасники справи мають, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

У судовому засіданні 29.09.2022 суд вирішив справу розглянути за відсутності сторін за участю представника третьої особи.

Заслухавши пояснення, дослідивши докази, оцінивши доводи вказаної Заяви, суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Вимоги статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч.4 ст.379 КАС України).

Суд встановив, що 01.04.2022 позивачу за його заявою видано виконавчий лист №580/783/19 про зобов`язання в установленому законом порядку та спосіб за результатом розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 19.09.2007 близько 04 год. 00хв. на посаді оперуповноваженого Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області, скласти акти за формою Н-5 та Н-1* (відповідно до додатків 1 і 4 до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346), в якому боржником зазначив Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області.

Відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що вказаний представником позивача державний орган УМВС в Черкаській області 20.01.2022 припинив свою діяльність. Отже, його ліквідаційна комісія припинила свою діяльність і боржник вибув.

Статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст.15 Закону №1404-VIII стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з абз. 1 ч.5 ст.15 Закону №1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналіз наведених норм свідчить, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження є припинення діяльності юридичної особи та перехід її прав і обов`язків до іншої юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст.104, ст.609 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Верховний Суд у постанові від 11.02.2021 у справі №826/9815/18 зазначив, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. При цьому, такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації. Якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі відповідним розпорядчим актом його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень. Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень (повне правонаступництво). У випадку повного правонаступництва до правонаступника переходять права та обов`язки юридичної особи, які стосуються не лише майнових правовідносин, але і правовідносин з приводу проходження публічної служби, зокрема, в частині продовження дії трудового договору з працівниками. Такий підхід ґрунтується на конституційних принципах безперервності процесу державного управління та відповідальності держави перед людиною за свою діяльність.

Відповідно до ст.ст.1, 2 Закону України від 20.12.1990 №565-XII «Про міліцію» міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань. Основними завданнями міліції є: забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх припинення; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст.ст. 1, 2 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності.

Відповідно до ч.2 ст.81 ЦК України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права.

Юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту в порядку, визначеному законом.

Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Порядок утворення, реорганізації або ліквідації юридичних осіб публічного права врегульовано спеціальним законодавством, а саме Законом України від 17.03.2011 №3166-VI Про центральні органи виконавчої влади (далі - Закон №3166-VI) та постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 №1074 Про затвердження Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок №1074).

Частиною 1 ст.1 Закону №3166-VI передбачено, що систему центральних органів виконавчої влади складають міністерства та інші центральні органи виконавчої влади.

Міністерства та інші центральні органи виконавчої влади є юридичними особами публічного права (ч.1 ст.4 Закону №3166-VI). Міністерства та інші центральні органи виконавчої влади утворюються, реорганізовуються та ліквідуються Кабінетом Міністрів України за погодженням із Прем`єр-Міністром України (ч.1 ст.5 Закону №3166-VI).

Згідно з п.1 ч.1 ст.13 Закону №3166-VI територіальні органи міністерства утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників міністерства і коштів, передбачених на утримання міністерства, ліквідуються, реорганізовуються за поданням міністра Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Порядок №1074 визначає механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів. Згідно з п.5 Порядку №1074 орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Пунктом 6 Порядку №1074 визначено, що права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади - до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття, у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади, у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу, у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади, у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань і функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Отже, законодавством передбачено правонаступництво територіальних органів міністерств-юридичних осіб публічного права. Виключення становить лише випадок, коли держава відмовляється від виконання функцій та завдань, які виконував орган виконавчої влади, що ліквідовується.

Відповідно до п.1 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №878, Міністерство внутрішніх справ України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. МВС є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах, зокрема, забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, а також надання поліцейських послуг.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником відповідача (боржника) є Міністерство внутрішніх справ України. Основний вид діяльності - діяльність з охорони громадського порядку та безпеки. Рішення про створення та припинення вказаної юридичної особи публічного права прийняті Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до п.3.17 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України 27.12.2002 №1346, у разі ліквідації підрозділу акти розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* та акти за формою Н-1* (НТ*) підлягають передачі правонаступникові, який бере на облік ці нещасні випадки, а в разі його відсутності - до відповідного архіву.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №804/8952/15 дійшов висновку, що держава не відмовилась від виконання завдань і функцій щодо діяльності з охорони громадського порядку та безпеки, вказані завдання і функції згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015№878 закріплені саме за Міністерством внутрішніх справ України. Отже, дане Міністерство являється процесуальним правонаступником Управління Міністерства внутрішніх справ України на залізничному транспорті.

Оскільки акта розпорядчого характеру щодо правонаступництва діяльності відповідача (боржника) не прийнято, Міністерство внутрішніх справ України є єдиним засновником відповідача (боржника) та є його процесуальним правонаступником, має повноваження забезпечити реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили в цій справі.

Доводи Заяви обґрунтовані. Тому вона підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст.2-20, 48-49, 143, 243, 248, 295, 379 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника позивача - адвоката Чубини О.М. (вх. від 20.09.2022 №28298/22) задовольнити повністю.

Замінити боржника - Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (18036, м.Черкаси, вул. Смілянська, 57, ) у виконавчому листі від 01.04.2022, що виданий Черкаським окружним адміністративним судом, на процесуального правонаступника, а саме Міністерство внутрішніх справ України (01024, м.Київ, вул.Богомольця, 10; ).

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом 15 днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Ухвала постановлена, складена у повному обсязі та підписана 29.09.2022.