Справа № 705/1276/22
Суддя: Піньковський Р. В.
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/1276/22
2-а/705/76/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

при секретарі судового засідання Романовій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про те, що 21.03.22 року поліцейським ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області сержантом поліції Скалієм В.С. було винесено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №632859, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 850 гривень, за адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачені ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП.

В даній постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №632859 сержант поліції ОСОБА_2 зазначив, що 21.03.2022 року о 02 годині 05 хвилин в м.Умань по вул.Індустріальній,14, керував автомобілем Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_1 в якого був забруднений державний номерний знак, що обмежувало його видимість з відстані 2-х метрів та були відсутні реєстраційні документи.

В своєму позові вказує, що 21.03.2022 року близько 02 год. 05хв. біля Нової пошти №1 в м.Умань по вул. Індустріальній,14, його зупинив сержант поліції ОСОБА_2 з яким був поліцейський Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 з близько 14 військовослужбовцями зі зброєю в руках, та перевірив його документи, які були в повному порядку. Перевіривши документи ОСОБА_2 хотів скласти щодо нього постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим вони поїхали до Уманської міської лікарні для обстеження на стан сп`яніння, яке показало відсутність вмісту алкоголю в нього в крові. Після невдалої спроби скласти щодо нього постанову про адміністративне стягнення за незаконне переобладнання авто, на якому він перебував, з грузового на пасажирське, однак в результаті ж поліцейський вирішив скласти постанову про відсутність у нього реєстраційних документів. Оскільки перевіривши його документи, після зупинки, ОСОБА_2 не віддав йому техпаспорт, а він не міг йому суперечити, оскільки з ним були військовослужбовці зі зброєю в руках, які погрожували йому, в наслідок чого він близько 02 години 10 хвилин зателефонував на лінію 102, щоб попередити про цю ситуацію. На наступний день, після складання постанови ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №632859, йому зовсім незнайомий чоловік приніс техпаспорт, за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності двох його знайомих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Всі неправомірні дії поліцейського ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області сержанта поліції Скалія В.С. зафіксовані на його нагрудну боді камеру, відеозапис з якої йому не надали після звернення до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області.Крім того, йому не було забезпечено право на захист.

Вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №632859 є необґрунтованою, прийнятою з порушенням вимог чинного законодавства України та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вказана постанова була винесена з порушенням норм чинних нормативно правових актів, і вина позивача у вчиненні правопорушення належним чином не доведена.

Просить суд постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №632859 від 21.03.2022 року скасувати та закрити провадження по справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, на адресу суду його представник Кушнеренко І.В. направив письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність та відсутність ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача ГУ НП в Черкаській області в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 21.03.2022 року серії БАБ №632859 ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбаченихо ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, позивач керував транспортним засобом із забрудненим номерним знаком та без реєстраційного документу на транспортний засіб.

Правомірність складання постанови та факт порушення ОСОБА_1 ПДР України зафіксовано на відеозаписі, що був зроблений під час фіксування події правопорушення.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, врахувавши процесуальну позицію сторін по справі, вважає за необхідне позов задовольнити виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та ін.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Судом встановлено, що згідно копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №632859 від 21 березня 2022 року, складеної поліцейським ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Скалієм В.С., ОСОБА_1 21.03.2022 року о 02 годині 05 хвилин в м. Умань по вулиці Індустріальній,14, керуючи транспортним засобом Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_1 , в якого було забруднено державний номерний знак, що обмежувало його видимість з відстані 2,5 метрів та були відсутні реєстраційні документи, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. У зв`язку з чим працівником поліції було прийнято рішення про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, оскільки заперечує проти вчинення ним правопорушення, а відповідач у своєму відзиві фактично не спростував ці твердження позивача, а лише вказав, що поліцейський при винесенні вказаної постанови діяв у відповідності до вимог чинного законодавства та інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Так, частинами 2 та 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 75 КАС України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 62 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Відповідно п. п. 8, 11 частині 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121; частини перша, друга і четверта статті 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень, покладається обов`язок щодо доказування правомірності оскаржуваного рішення, а саме постанови справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №632859 від 21.03.2022 року, складеної поліцейським ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Скалієм В.С., в основу якого було покладено доведений на думку відповідача факт того, що позивач керував автомобілем Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_1 в якого був забруднений державний номерний знак, що обмежувало його видимість з відстані 2-х метрів та були відсутні реєстраційні документи,чим скоїв адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 6 ст. 121 та ч.1 ст.126 КУпАП.

Частина 6 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Частина 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що на підтвердження обставин, вказаних у відзиві, представником відповідача було надано диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, при огляді якого встановлено, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем у протоколі не зафіксовано, а відображено лише обставини, які відбувались після зупинки транспортного засобу Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_1 під час складання матеріалів про адміністративне авопорушення. При цьому, пояснення та заперечення позивача не взяті поліцейським до уваги, а також на прохання ОСОБА_1 не надано можливість скористатись юридичною допомогою, клопотання позивача про ознайомлення з матеріалами справи також не були розглянуті з врахуванням такого права правопорушника передбаченого ст. 268 КУпАП. Крім того з перегляду відеозапису, вбачається, що ОСОБА_1 було надано посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль Ніссан, наявність якого при керуванні автомобілем Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_1 не зрозуміла, видимість номерних знаків вказаного авто дійсно обмежена.

Дана обставина дає суду підстави зробити висновок про те, що процес розгляду справи не відповідав вимогам ст. 279 КУпАП, обставини передбачені ст. 280 КУпАП не з`ясовувалися, права особи правопорушника, передбачені ст. 268 КУпАП, дотримані не були.

Таким чином, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушень, передбаченого ч. 6 ст. 121 та ч.1 ст.126 КпАП, відповідачем не доведено, оскільки з наданого останнім відеозапису неможливо встановити, що позивач, дійсно перебував за кермом автомобіля Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_1 та вчинив інкриміновані йому адміністративні правопорушення.

Суд зазначає, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 (номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 73700340).

Разом із тим, будь-яких інших належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення та вину ОСОБА_1 у його вчиненні, матеріали справи не містять. Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що суб`єктом владних повноважень, на якого відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та відповідно вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП, а розгляд справи на місці носив формальний характер, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є незаконною, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №632859 від 21.03.2022 року, складеної поліцейським ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Скалієм В.С., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 та ч.1 ст.126 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 850 гривень, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене інші доводи позивача для скасування постанови судом не розглядаються, оскільки вони є похідними від процесуальних рішень посадової особи, щодо встановлення обставин справи в ході її розгляду, який проведено з порушеннями процесуального порядку, що у свою чергу слугує підставою для скасування постанови.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування оскаржуваної постанови судом були задоволені, то з ГУНП в Черкаській області на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 251, 252, 268, 280, 289 КУпАП, ст. ст. 5, 73-77, 139, 241-246, 250, 286, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №632859 від 21.03.2022 року якою до ОСОБА_1 застосувано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного порушення ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ГУНП в Черкаській області (7) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Р. В. Піньковський