Справа № 452/1929/22
Суддя: Пташинський І. А.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 452/1929/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"26" вересня 2022 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Пташинського І.А.

за участю секретаря судових-засідань Терлецької І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Самборі за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАР № 5607213 від 13.07.2022 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що 13 липня 2022 року поліцейським Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Галином Ю.М. винесено постанову серії ЕАР № 5607213 згідно якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП. Відповідно до вищевказаної постанови його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП, а саме в тому, що він, керуючи транспортним засобом автомобілем марки PEUGEOT, реєстраційним номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу на місці, яке позначено дорожньою розміткою 1.30 (місця для інвалідів), чим порушив п. 8.4 ПДР та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 020 (одна тисяча двадцять гривень. Вважає протиправною діяльність інспектора поліції Галина Ю.М. щодо винесення відносно нього постанови про накладення штрафу за порушення правил дорожнього руху, оскільки він дане адміністративне правопорушення передбачене ч. 6 ст. 122 КУпАП не вчиняв, та дана постанова складена на нього на підставі відсутності належних та допустимих доказів.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб на підставі ухвали судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20.07.2022 року.

Відповідач у відповідності до ст.162 КАС України відзив на позов, у наданий судом строк до суду не надав. Заперечень проти розгляду справи в спрощеному провадженні без виклику сторін від нього не надходило.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Встановивши фактичні обставини справи та оцінивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення відомо, що 13 липня 2022 року поліцейським Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Галином Юрієм Михайловичем була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 122 КУпАП накладено штраф у розмірі 1020 грн., у якій зазначено, що ОСОБА_1 , 13 липня 2022 року керуючи транспортним засобом автомобілем марки PEUGEOT, реєстраційним номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу на місці, яке позначено дорожньої розмітки 1.30 (місця для інвалідів), чим порушив п. 8.4 ПДР.

Даючи правову оцінку вказаній постанові суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтями 8 та 9 цього Кодексу встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 245 КУпАП, визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України "Про правила дорожнього руху" від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі ПДР).

Згідно п.п. «ґ» п. 8.4. ПДР інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Відповідно до п. 34 Правил, горизонтальна розмітка 1.30 позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю".

Пунктом 22 Правил паркування транспортних засобів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1342 визначено, що на майданчиках для паркування обов`язково облаштовуються місця (в обсязі 10 відсотків загальної кількості, але не менш як одне місце) передбаченого стандартами розміру, позначені дорожніми знаками та розміткою для паркування транспортних засобів, зазначених у ч. 6 ст. 30 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

Із посвідчення реабілітованого та потерпілого від політичних репресій виданого Головою Львівської обласної ради від 13 серпня 2013 року, відомо, що ОСОБА_1 має право на пільги.

Крім того, згідно Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 295360 від 21.11.2019 року ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи загального захворювання, термін дії довічно.

Отже, відповідальність за ч. 6 ст. 122 КУпАП наступає не за встановлення розпізнавального знаку «Водій з інвалідністю», а за відсутність в особи відповідних пільг. Проте, у ОСОБА_1 такі пільги є відповідно до ч. 6 ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».

Відповідно до ч. 1 ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Тобто, відповідач не повинен був складати протокол, а відтак посилання позивача про необхідінсть складання протоколу є необгрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При цьому суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі "Пономарьов проти України" (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що "право на справедливий судовий розгляд", яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata - принципу остаточності рішень суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами п. 3) ч. 3 ст. 286 КАС Україним за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю, що підтверджується Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, тобто мав право здійснювати зупинку автомобіля на місці, яке позначене дорожньою розміткою 1.30 (місця для інвалідів), суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесеної поліцейським Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області Галином Ю.М. та про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 241- 244, 246, 250 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову поліцейського Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Галина Юрія Михайловича ЕАР № 5607213 від 13.07.2022 року про накладення штрафу на ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 122 КУпАП в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) грн.

Провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.122 КУпАП, закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення, протягом десяти днів з дня винесення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя