Справа № 620/6028/22
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 вересня 2022 року Чернігів Справа № 620/6028/22

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Заяць О.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування вимог, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просить:

- визнати неправомірними та скасувати вимоги Головного управління ДПС у Чернігівській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-12245-17-У від 07.11.2018 на суму 15819,54, від 14.05.2019 на суму 21030,90 грн та від 18.11.2020 на суму 35588,74 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Чернігівській області привести у відповідність облік сплаченого єдиного внеску ОСОБА_1 та скасувати всі нарахування, які відбулись внаслідок винесення оскаржуваних вимог та які були нараховані в автоматичному режимі в сумі 35588,74 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування вимог, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Надано позивачу 10-денний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви. Роз`яснено позивачу, що у разі не усунення вказаних недоліків у встановлений судом строк позовна заява буде йому повернута.

Відповідно до ухвали суду від 09.09.2022 недоліки позивач може усунути у 10-денний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду: 1) оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 2 977,20 грн; 2) заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з вказанням підстав для його поновлення та доказів поважності причин його пропуску.

Позивачем на виконання ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху надано квитанції про сплату судового збору у розмірі 2 977,20 грн та заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Заява мотивована тим, що про існування вимог та податкового боргу позивач дізнався тільки після того як був вимушений через свого представника звернутись із заявою до контролюючого органу та чекати офіційної відповіді ГУ ДПС у Чернігівській області. Вказує, що податковим органом ані оригінали вимог, ані їх копії позивачу особисто не вручались, а тому він не міг їх узгодити у відповідності до вимог ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Позивач просить врахувати, що з початку 2020 року працював у м. Києві та не був обізнаний про строки звернення до суду, також вказує, що пропуск строку зумовлений відсутністю коштів у позивача щодо сплати судових витрат та певним проміжком часу, необхідним для збору документів, які підтверджують позовні вимоги. Додатково зазначає, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 на територію України та військовою агресією російської федерації щодо України, оголошений військовий стан в Україні, тож тривалий час судові органи не працювали. Позивач вважає причини пропуску строку звернення до суду поважними та просить суд їх поновити.

Проте, дослідивши матеріали позову, суд не знаходить підстав для визнання вказаних позивачем причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, зважаючи на наступне.

За приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

В даному випадку позивач для захисту своїх прав і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимог та рішення про застосування штрафних санкцій у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС України.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, зокрема у постанові від 25.02.2021 по справі № 580/3469/19 та від 05.03.2021 по справі № 640/9172/20.

Частина друга статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язує учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. На цьому ж наголошено і у частині першій статті 45 цього ж Кодексу, якою передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Отже, наведені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України конкретизують характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21.05.2020 у справі № 826/22361/15.

Питання, пов`язані з оцінкою поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, неодноразово вирішувалось й Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 27.05.2020 у справі № 9901/546/19 висловлено правову позицію про те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

На думку суду, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом місяця від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Суд не знаходить поважними посилання позивача на те, що про порушення своїх прав йому стало відомо лише після звернення через свого представника до податкового органу, оскільки, як слідує з оскаржуваних вимог, вони надсилалися контролюючим органом на адресу реєстрації позивача та були ним отримані, про що свідчить підпис ОСОБА_1 на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення із вказанням дати -18.12.2018. На іншому рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення мітиться відмітка про отримання вимоги дружиною позивача 23.07.2019. Рекомендоване повідомлення про вручення від 24.12.2019 повернулося у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

У свою чергу, пунктом 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі - Правила №270), встановлено, що рекомендовані поштові відправлення, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Пункт 110 Правил № 270 визначає, що в разі коли адресат не з`явився за одержанням реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу протягом трьох робочих днів після доставки першого повідомлення про надходження зазначеного поштового відправлення, поштового переказу, йому під розписку вручається повторне повідомлення (крім повторних повідомлень про надходження рекомендованих поштових відправлень, які можуть вкладатись до абонентської поштової скриньки адресата).

Разом з тим, згідно з пунктом 116 Правил № 270 у разі невручення рекомендованого листа з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

З урахуванням наведеного можна дійти висновку, що позивач, отримавши повідомлення про надходження рекомендованого поштового відправлення за адресою реєстрації, проігнорував це повідомлення та не з`явився на поштове відділення для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Таким чином, позивач вважається належним чином повідомлений про наявність вимог про сплату боргу (недоїмки) з дати, зазначеної у рекомендованому повідомленні.

Суд не знаходить поважними посилання позивача на введення воєнного стану на території України, як підставу пропуску строку звернення до суду, оскільки відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Згідно Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25.04.2022, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 за №453/37789, Чернігівська область виключена із вказаного Переліку.

Відповідно до матеріалів справи, місце реєстрації позивача є місто Чернігів, Чернігівська область. Даний населений пункт з квітня 2022 року і по теперішній час не перебуває в районі проведення воєнних (бойових) дій або в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Отже, лише посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання позовної заяви без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення військового стану вплинуло на позивача, що в свою чергу обумовило пропуск строку на звернення до суду.

Вказаний правовий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 23.05.2022 у справі № 640/11534/21.

Крім того, суд вказує, що строк звернення до суду з даними позовними вимогами у позивача закінчилися до введення в Україні воєнного стану.

Стосовно доводів позивача про те, що з початку 2020 року він працював у м. Києві та не був обізнаний про строки звернення до суду та те, що пропуск строку зумовлений відсутністю коштів у позивача щодо сплати судових витрат та певним проміжком часу, необхідним для збору документів, які підтверджують позовні вимоги, то суд також не знаходить поважними причинами пропуску строку звернення, оскільки суду не надано жодного доказу не підтвердження вказаних обставин.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для визнання вказаних позивачем причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, оскільки зважаючи на обізнаність позивача про виникнення підстав з 2018, 2019 та 2020 років, що дають йому право на пред`явлення визначених законом вимог, останній не був позбавлений можливості подати обґрунтований позов до суду в межах строків, встановлених законом.

Положеннями пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України установлено, що позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даною позовною заявою без поважних причин, тому позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 122, 123, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування вимог, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали суду, позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами, надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.09.2022.

Суддя О.В. Заяць