Справа № 200/11700/20-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 200/11700/20-а

адміністративне провадження № К/9901/42247/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року (суддя Бабіч С.І.) та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року (судді: Сіваченко І.В., Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , про визнання протиправним та скасування наказу і зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Донецької обласної прокуратури (далі - відповідач), відповідно до якого, з урахуванням заяви про зміну предмету позовних вимог від 09 лютого 2021 року, яка була прийнята судом, просила суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків керівника обласної прокуратури № 1264-к від 28 вересня 2020 року про скасування з 11 вересня 2020 року начальникам управлінь, відділів, їх заступникам, прокурорам прокуратури Донецької області надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, встановлену на підставі пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» та наказів прокурора Донецької області, яким їй скасовано надбавку, що є частиною її заробітної плати;

- визнати протиправним та скасувати в частині наказ виконувача обов`язків керівника обласної прокуратури № 1264-к від 28 вересня 2020 року щодо позбавлення її надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, яка є частиною її заробітної плати;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплатити позивачу частину недоотриманої нею заробітної плати у вигляді надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, яка виплачувалася їй до її звільнення з посади прокурора відділу на підставі наказу прокурора Донецької області №333-к від 22 квітня 2020 року, що не виплачено з 18 листопада 2020 року після поновлення на посаді наказом № 1602-к від 10 листопада 2020 року по теперішній час.

Позовні вимоги, серед іншого, мотивовані тим, що з розрахункового листа за листопад 2020 року позивачу стало відомо, що за відсутності законних підстав надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи та інші премії, які складають 70% від її заробітної плати, вже не виплачуються.

Позивач уважає, що метою зазначеного є фінансовий тиск, що створює умови для звільнення за власним бажанням, що у свою чергу позбавить її у подальшому, права звернення до суду.

Позивач зазначає, що грубо порушуючи основоположні принципи Конституції України, рішення Конституційного Суду України, виконувач обов`язків керівника обласного прокурора видав спірний наказ, яким позбавив її надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, встановлених на підставі пункту 2 ПКМУ № 505 від 31 травня 2012 року, тобто своїм наказом він допустив зворотну дію в часі нормативно-правового акту, який безпідставно погіршує матеріальне становище працівників прокуратури, зазначених в наказі, що є неприпустимим.

Позбавлення її надбавки відбулося 11 вересня 2020 року, незважаючи на те, що на цей час вона не працювала в органах прокуратури, її поновлено на посаді наказом виконувача обов`язків керівника обласної прокуратури №1602-к від 10 листопада 2020 року, за рішенням Першого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 200/4456/20-а.

Зазначає про те, що у спірному наказі не зазначено індивідуальних анкетних даних працівників прокуратури Донецької області, яких саме позбавлено надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, що взагалі є нонсенсом, так як виходячи зі змісту наказу не зрозуміло: якого саме працівника прокуратури позбавлено надбавки, у зв`язку з тим, що у наказі анкетні дані працівника прокуратури; конкретні підстави скасування надбавки щодо кожного працівника прокуратури, так як ці підстави не можуть бути узагальнені для всіх зазначених посад; повна назва посади працівників прокуратури, яких позбавлено надбавки. Вказує, що це робить для неї незрозумілим зміст зазначеного наказу в частині його юридичної сили щодо позбавлення її надбавки та його оскарження в судовому порядку, так як наказ не має індивідуальної дії щодо неї.

Указує, що після її поновлення з 18 листопада 2020 року, на посаді прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, аналітичної роботи та інформаційних технологій прокуратури Донецької області заробітну плату на тій же посаді їй зменшено більш ніж у 3,6 рази.

Позивачка стверджує, що надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, згідно спірного наказу, що виданий виконувачем обов`язків керівника Донецької обласної прокуратури, не можуть бути скасовані ОСОБА_19 як посадовою особою, яка є правосуб`єктною посадовою особою іншого органу, а саме, виконувачем обов`язків керівника Донецької обласної прокуратури (діючого органу з 11 вересня 2020 року) не має законних підстав та повноважень для скасування наказу прокурора Донецької області (не діючий орган з 10 вересня 2020 року).

ОСОБА_1 указує, що у порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31 травня 2012 року її позбавлено надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи без встановлення будь-яких фактів порушення трудової або виконавчої дисципліни.

Поряд з цим, прокурором Донецької області не видавалося жодного наказу щодо неналежного виконання позивачем обов`язків, передбачених наказом про розподіл обов`язків між працівниками відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, аналітичної роботи та інформаційних технологій прокуратури Донецької області. Жодних порушень, виконавчої або трудової дисципліни нею не допущено. Вважає, що невиплата суб`єктом владних повноважень їй частини заробітної плати, з 18 листопада 2020 року по теперішній час, є незаконною, порушує її конституційні права на оплату праці, вимоги статті 16 Закону України «Про прокуратуру», якою регламентовано гарантії незалежності прокурора, серед яких визначено належне матеріальне, соціальне забезпечення прокурора.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції про те, що надбавка за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи охоплюється заробітною платою прокурора, але її встановлення є правом прокурора, для реалізації якого має бути певне об`єктивне підґрунтя. Тобто право отримати таку надбавку не може бути безумовним і пов`язуватися лише з фактом перебування на посаді в органі прокуратури. У цьому випадку керівник прокуратури не погіршував умови оплати праці позивача, передбачені законом, а лише, враховуючи реформування органів прокуратури і затвердження нового штатного розпису обласних прокуратур у межах відповідної реформи реалізував своє дискреційне право на встановлення чи скасування відповідної надбавки, яке надано відповідачу законом. З встановлених в цій справі обставин справи висновується, що позивачка не виконувала функціональних обов`язків за посадою, що враховується при визначенні розміру надбавки, з чого можна зробити висновок, що ця виплата передбачає виконання хоча б певного обсягу роботи. У даній справі не йдеться про вчинення позивачкою винних чи протиправних дій, які б дискредитували її як працівника прокуратури. Безперечно, що невиплати такої надбавки вплинуло на матеріальне становище позивачки, але це не свідчить про протиправність дій відповідача.

Підстави касаційного оскарження та їх обґрунтування

У касаційній скарзі ОСОБА_1 указує на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року в частині залишення без змін рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року, врахувавши постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2021 року у судовій справі №200/10537/20-а, яка скасувала оскаржуваний наказ № 1264-к від 28 вересня 2020 року.

Скасувати повністю рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог зобов`язавши відповідача здійснити нарахування та виплатити позивачу частину недоотриманої нею заробітної плати у вигляді надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, яка виплачувалася їй до її звільнення з посади прокурора відділу на підставі наказу прокурора Донецької області №333-к від 22 квітня 2020 року, що не виплачено з 18 листопада 2020 року після поновлення на посаді наказом №1602-к від 10 листопада 2020 року по теперішній нас.

ОСОБА_1 рішення судів попередніх інстанцій оскаржуються відповідно до вимог пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо дискрецій керівника обласної прокуратури про скасування надбавок до заробітної плати, особам, що не пройшли атестацію або не були допущені до проходження атестації та залишаються працювати в органах прокуратури передбачених постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 18 червня 2015 року № 505.

Позиція інших учасників справи

Від інших учасників справи відзиви на касаційну скаргу ОСОБА_1 не надходили, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду справи.

Рух касаційної скарги

Ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 27 вересня 2022 року зазначену адміністративну справу призначив до розгляду.

Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року по справі № 200/4456/20-а задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Донецької області № 333-к від 22 квітня 2020 року про звільнення її з посади прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, аналітичної роботи та інформаційних технологій прокуратури Донецької області та органів прокуратури області.

На виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі №200/4456/20-а, наказом виконувача обов`язків керівника Донецької обласної прокуратури № 1602-к від 10 листопада 2020 року ОСОБА_1 поновлено на посаді прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, аналітичної роботи та інформаційних технологій прокуратури Донецької області.

Наказом Генерального прокурора від 03 вересня 2020 року №410 «Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур» перейменовано юридичну особу «Прокуратура Донецької області» в «Донецьку обласну прокуратуру» без зміни ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Цей наказ набирає чинності з дня початку роботи обласних прокуратур відповідно до рішення Генерального прокурора, прийнятого в порядку, визначеному пунктом 4 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року №113-ІХ.

Відповідно до вимог підпункту 1.5. пункту 1 Наказу Генерального прокурорах» 45ш від 19 серпня 2020 року «Про встановлення граничної штатної чисельності обласних прокуратур та спеціалізованих прокуратур у військовій та оборонній сфері (на правах обласних прокуратур)» встановлено граничну штатну чисельність апарату Донецької обласної прокуратури не більше 360 посад, у тому числі 191 посада прокурорів.

Наказом Генерального прокурора від 08 вересня 2020 року №414 «Про день початку роботи обласних прокуратур» визначено днем початку роботи обласних прокуратур, у тому числі Донецької обласної прокуратури 11 вересня 2020 року (опубліковано у газеті Голос України 08 вересня 2020 року).

Також, наказом Генерального прокурора від 08 вересня 2020 року №46ш затверджено нову структуру та штатну чисельність апарату Донецької обласної прокуратури.

Наказом Генерального прокурора № 293к від 11 вересня 2020 року виконання обов`язків керівника Донецької обласної прокуратури з 14 вересня 2020 року тимчасово покладено на першого заступника керівника Донецької обласної прокуратури Білоусова Євгена Олександровича.

Наказом виконувача обов`язків керівника Донецької обласної прокуратури Є. Білоусова №1264-к від 28 вересня 2020 року, у зв`язку з початком роботи обласних прокуратур, згідно з наказами Генерального прокурора від 03 вересня 2020 року №410 та від 08 вересня 2020 року №414, керуючись частиною другою статті 11 Закону України «Про Прокуратуру», пунктом 3 розділу 11 «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», скасовано з 11 вересня 2020 року начальникам управлінь, відділів, їх заступникам, прокурорам прокуратури Донецької області надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої робити, встановлену на підставі пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» та наказів прокурора Донецької області» (далі - постанова № 505).

Не погодившись з наказом про скасування надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої робити, позивачка звернулася до суду з указаним позовом.

Релевантні джерела права й акти їхнього застосування.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 51 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII) прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 1697-VII організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини першої статті 81 Закону № 1697-VII заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

За частиною другою статті 81 Закону № 1697-VII заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.

Преміювання прокурорів здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 505 керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці надано право установлювати надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи: прокурорам та слідчим органів прокуратури, а також іншим працівникам прокуратури, які безпосередньо займаються розробленням проектів нормативно-правових актів, проводять експертизу проектів таких актів (якщо положеннями про підрозділи передбачено виконання такої роботи) - у розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за класний чин та вислугу років.

Згідно з пунктом 2.8 Положення про порядок встановлення і виплати надбавок і доплат до посадових окладів працівників органів прокуратури України, затвердженим наказом Генерального прокурора України № 85 від 18 червня 2015 року (далі - Положення № 85) при визначенні розміру надбавки повинні бути враховані: 1) функціональне навантаження та особистий внесок працівника у загальні результати роботи; 2) термін перебування на займаній посаді; 3) стан дотримання службової та трудової дисципліни; 4) своєчасність і якість виконання завдань та особливих доручень; 5) інтенсивність та напруженість у роботі; 6) рівень ініціативності і творчого підходу до виконання службових обов`язків; 7) складність виконуваної роботи; 8) участь у нормотворчій діяльності.

Надбавка встановлюється та виплачується на підставі наказів керівників прокуратури, зокрема, прокурорів обласного рівня.

Відповідно до пункту 1.4 Положення № 85 встановлені надбавки та доплати працівникам виплачуються щомісячно пропорційно відпрацьованому часу.

ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Касаційне провадження за касаційними скаргами відповідача та позивача відкрито з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Спірні правовідносини між сторонами склались з приводу наказу про скасування надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, встановленої на підставі пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505, прокурору який не пройшов атестацію та не був звільнений з посади у зв`язку із застосуванням до неї встановлених Кодексом законів про працю України гарантій.

Відповідно до частини першої та другої статті 81 Закону України "Про прокуратуру" заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за:

1) вислугу років;

2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.

Преміювання прокурорів здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором, за результатами оцінювання якості їх роботи за календарний рік у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

За правилами частини другої статті 8 Закону України "Про оплату праці" умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Постанови №505 керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці надано право установлювати надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи:

- працівникам - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки (винагороди) за вислугу років;

- прокурорам та слідчим органів прокуратури, а також іншим працівникам прокуратури, які безпосередньо займаються розробленням проектів нормативно-правових актів, проводять експертизу проектів таких актів (якщо положеннями про підрозділи передбачено виконання такої роботи) - у розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років.

У разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни зазначена надбавка скасовується або розмір її зменшується.

Видатки, пов`язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на утримання органів прокуратури (пункт 6 Постанови № 505).

Відповідно до пункту 1.3 Положення № 85 працівникам органів прокуратури відповідно до чинного законодавства встановлюються такі надбавки та доплати як, зокрема, надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи.

Згідно з пунктом 1.4 Положення № 85 встановлені надбавки та доплати працівникам виплачуються щомісячно пропорційно відпрацьованому часу.

Пунктом 2.8 Положення № 85 встановлено, що при визначенні розміру надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи повинні бути враховані: функціональне навантаження та особистий внесок працівника у загальні результати роботи; термін перебування на займаній посаді; стан дотримання службової та трудової дисципліни; своєчасність і якість виконання завдань та особливих доручень; інтенсивність та напруженість у роботі; рівень ініціативності і творчого підходу до виконання службових обов`язків; складність виконуваної роботи; участь у нормотворчій діяльності.

У разі систематичного несвоєчасного виконання працівниками завдань, погіршення якості роботи і допущення порушень трудової дисципліни надбавка скасовується або розмір її зменшується на підставі наказів Генерального прокурора України, прокурорів обласного рівня, ректора Національної академії прокуратури України.

Пропозиції щодо перегляду розміру надбавки подаються відповідними керівниками в порядку, визначеному при встановленні надбавок.

При переведенні працівників на інші посади встановлені їм раніше надбавки можуть зберігатися на підставі мотивованого рапорту керівника структурного підрозділу із зазначенням про це у відповідному наказі.

Судами встановлено, що рішенням суду позивачка поновлена на посаді відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, аналітичної роботи та інформаційних технологій прокуратури Донецької області та не пройшла відповідну атестацію (предметом якої відповідно до пункту 12 Прикінцевих і перехідних положень Закону №113 є оцінка професійної компетентності, професійної етики та доброчесності прокурора) її не було переведено на посаду прокурора Донецької обласної прокуратури.

Законом №113-ІХ визначено безальтернативну умову переведення прокурорів, які на день набрання чинності цим Законом займали посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах на посади прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, а саме лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим Законом.

При цьому, визначальною підставою для переведення прокурора на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах є рішення відповідної кадрової комісії про успішне проходження прокурором атестації.

Відсутність рішення про успішне проходження атестації позивачкою свідчить про те, що позивачка не могла працювати в Офісі Генерального прокурора та реалізовувати функції прокуратури.

Положеннями спеціального законодавства, а саме нормами Закону № 1697-VII та Закону №113-ІХ, не врегульовано процедуру поновлення на посаді прокурора в разі його незаконного звільнення.

Верховний Суд зазначає, що позивачкою ні в позові, ні в касаційній скарзі не вказано, яку саме вона роботу виконувала після поновлення її на посаді відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, аналітичної роботи та інформаційних технологій прокуратури Донецької області, тому колегія суддів уважає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій про те, що відповідач мав обґрунтовані підстави не виплачувати позивачу надбавки за виконання особливо важливої роботи, яку їй було встановлено раніше.

Верховний Суд зазначає, що надбавка за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи є складовою заробітною платою прокурора лише за умови виконання прокурором своїх посадових обов`язків та досягнення при цьому високих результатів або виконання особливо важливих завдань.

У даному випадку керівник прокуратури не погіршував умови оплати праці позивачки, передбачені законом, а лише, враховуючи реформування органів прокуратури і затвердження нового штатного розпису обласних прокуратур у межах відповідної реформи, реалізував своє дискреційне право на встановлення чи скасування відповідної надбавки, тому суди обґрунтовано дійшли висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі №805/3983/17-а та від 18 серпня 2022 року у справі №200/10537/20-а.

Доводи касаційної скарги про те, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2021 року в справі № 200/10537/20-а визнано протиправним та скасовано наказ виконувача обов`язків керівника Донецької обласної прокуратури № 1264-к від 28 вересня 2020 року про скасування з 11 вересня 2020 року начальникам управлінь, відділів, їх заступникам, прокурорам прокуратури Донецької області надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, встановлену па підставі пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури та наказів прокурора Донецької області є безпідставними.

Верховний Суд зазначає, що відповідно до даних з Єдиного Державного реєстру судових рішень постановою Верховного Суду від 18 серпня 2022 року у справі №200/10537/20-а скасовано постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2021 року в справі № 200/10537/20-а та залишено в силі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року, яким відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог.

Оцінюючи доводи касаційної скарги, колегія суддів зазначає, що ці доводи були перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції під час розгляду та ухвалення оскаржуваних судових рішень, та їм була надана належна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не наведено.

Колегія суддів наголошує, що до повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Висновки щодо розподілу судових витрат

З огляду на результат касаційного розгляду у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 КАС України Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.Г. Загороднюк

судді Л.О. Єресько

В.М. Соколов