Справа № 420/21559/21
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2022-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання Закуріна К.М.

за участі:

позивача ОСОБА_1 (особисто, за паспортом)

представника відповідача Буяк Б.С. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , у якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 за період з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_2 нарахування та виплатити індексацію грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року;

стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 ;

допустити до негайного виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду за адміністративною позовною заявою ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , у встановлений судом строк, подати до суду звіт щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду за адміністративною позовною заявою ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії.

Обґрунтування позовних вимог
Позивач мотивував свій позов тим, що він - підполковник запасу ОСОБА_4 проходив військову службу у Збройних Силах України з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 02.09.2019 року у військовій частині НОМЕР_1 та перебував на грошовому забезпеченні у фінансовій службі військової частини НОМЕР_1 . Згідно п. 5 наказу Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 21.08.2019 року №414, позивач звільнений з військової служби відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) з посади заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 . З 02.02.2019 року виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та усіх видів грошового забезпечення.

Проте, як стверджує позивач, при виключенні зі всіх видів забезпечення військовою частиною НОМЕР_1 не було правильно нараховано та виплачено йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 02.09.2019 року, у зв`язку із чим позивач оскаржив дії військової частини НОМЕР_1 до адміністративного суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 року у справі №420/3844/20, зокрема, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року. Також зобов`язано військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути та надати відповідь по суті заяви ОСОБА_1 (вх. №1064 від 12.03.2020 року) в частині вимог заяви щодо проведення підполковнику запасу ОСОБА_1 перерахунок, нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 в період з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року.

Як зазначає позивач, 27.07.2021 року на виконання рішення суду у справі №420/3844/20 йому виплачено індексацію грошового забезпечення у розмірі 4 435,66 грн. за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 рр.

Однак, за період з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року, відповідач відмовив провести перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення. Листом від 21.09.2021 року №604 повідомив, що за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року позивачу була виплачена індексація грошового забезпечення у повному обсязі під час проходження військової служби.

Не погоджуючись із діями військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у проведенні нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 в період з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Процесуальний рух справи
Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року адміністративний позов було залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам ч.1 ст. 161 КАС України.

Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Розгляд справи призначено проводити без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України.

Крім того, в ухвалі від 02 грудня 2021 року судом встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі від 02 грудня 2021 року отримав 10 січня 2021 року засобами поштового зв`язку.

Ухвалою від 06 грудня 2021 року судом витребувано від Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) інформацію, у вигляді належним чином засвідчених письмових доказів, щодо нарахованої та виплаченої ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 за період з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року, а також за період з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року; розрахункові відомості про нарахування суми індексації грошового забезпечення за вказаний період та методику (вихідні дані, базовий місяці) щодо обчислення суми індексації з розбивкою по місяцям; письмово викладену позицію щодо заявленої позивачем до стягнення у судовому порядку індексації грошового забезпечення за період з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року, а також за період з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року.

Вказана ухвала направлена на адресу Військової частини НОМЕР_1 засобами поштового зв`язку, проте станом на 02 лютого 2022 року у суду відсутні відомості щодо отримання відповідачем копії ухвали про витребування доказів.

02 лютого 2022 року через канцелярію суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву.

Проте, у відзиві відповідач посилається на те, що не сформував своє відношення до позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки не отримав копію позовної заяви з додатками. Також відповідач клопотав про направлення йому на адресу електронної пошти скан-копії позовної заяви з додатками.

Відповідно до ч. 6 ст. 260 КАС України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Ухвалою суду від 02 лютого 2022 року розгляд адміністративної справи №420/21559/21 призначено проводити за правилами загального позовного провадження. Розпочато спочатку розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі.

Відповідач ухвалу суду від 06 грудня 2021 року про витребування доказів не виконав, посилаючись на те, що з метою її виконання до ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено запит від 15.02.2022 року вих. №58 щодо дання інформації про виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року, а також за період з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року. Однак відповіді не надійшло (а.с. 128).

Водночас, 29 грудня 2021 року позивачем подано до суду заяву про залучення до матеріалів справи копії Архівної довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з листопада 2004 року по грудень 2011 року, та з листопада 2013 року по грудень 2015 року (а.с. 89-100).

Підготовче засідання, призначене на 22 лютого 2022 року об 11 год. 30 хв., було відкладене на 15 березня 2022 року 12 год. 30 хв.

12 березня 2022 року відповідачем через канцелярію суду подані заперечення щодо позовних вимог (а.с. 124-128).

У зв`язку з введенням на території України воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, розгляд справи був відкладений.

У підготовче засідання, призначене на 23 серпня 2022 року о 12 год. 30 хв. відповідач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

23 серпня 2022 року до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення дії воєнного стану в Україні.

Ухвалою від 23 серпня 2022 року, яка постановлена на місці та занесена до протоколу судового засідання (протокольна ухвала), судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до закінчення воєнного стану, враховуючи, що в умовах воєнного стану суди здійснюють правосуддя та введення воєнного стану не перешкоджає розгляду цієї справи .

За результатами підготовчого засідання, ухвалою від 23 серпня 2022 року, яка постановлена на місці та занесена до протоколу судового засідання (протокольна ухвала), судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 06 вересня 2022 року о 12 год. 00 хв.

У судових засіданнях 06 та 13 вересня 2022 року під час розгляду по суті позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених у позові та вступному слові підстав. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Позиція відповідача
Відповідач проти задоволення позову заперечував. У наданих письмових запереченнях відповідач підтвердив, що відповідно до вимог чинного законодавства на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

У той же час відповідач зазначив, що за період з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року інформація стосовно виплати індексації знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Військова частина надіслала запит про отримання необхідних доказів по справі до ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак відповідь на адресу в/ч не надходила.

У вступному слові представник відповідача також посилався на відповідь Військової частини НОМЕР_1 від 21.09.2021 року вих. №604, якою позивачу повідомлено, що за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року йому була виплачена індексація грошового забезпечення у повному обсязі під час проходження військової служби.

Інші заяви по суті справи та/або клопотання учасниками справи не надавались, додаткові докази не надходили.

Заслухавши сторін, розглянувши подані ними заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно Витягу із Наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 21 серпня 2019 року №414 (по особовому складу) відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу звільнено з військової служби у запас за підпунктом а (у зв`язку із закінченням строку контракту) підполковника ОСОБА_1 , заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 (а.с. 52).

Наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 02 вересня 2019 року №192 (по стройовій частині), підполковника ОСОБА_1 - заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 , звільненого з військової служби у запас згідно наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 21 серпня 2019 року №414, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за підпунктом а (у зв`язку із закінченням строку контракту), з 02 вересня 2019 року виключено із списків особового складу частини та усіх видів забезпечення (а.с. 53).

У зв`язку з неповною виплатою індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 02.09.2019 року, ОСОБА_1 оскаржив дії військової частини НОМЕР_1 до адміністративного суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року по справі №420/3844/20, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2021 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд вирішив:

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови, викладеної у листі від 23.03.2020 року №209, провести ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не вирішення заяви ОСОБА_1 (вх. №1064 від 12.03.2020 року) в частині вимоги щодо проведення підполковнику запасу ОСОБА_1 перерахунок, нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 в період з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути та надати відповідь по суті заяви ОСОБА_1 (вх. №1064 від 12.03.2020 року) в частині вимог заяви щодо проведення підполковнику запасу ОСОБА_1 перерахунок, нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 в період з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У відповідь на звернення позивача від 17.08.2021 року щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, листом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 21 вересня 2021 року вих. №604 повідомлено про таке: « 1. Щодо нарахування та виплати Вам індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року. На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 року у справі №420/3844/20 Вам виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року у повному обсязі. 2. Щодо проведення Вам перерахунку, нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 в період з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року. За час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 в період з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року Вам була виплачена індексація грошового забезпечення у повному обсязі під час проходження військової служби.» (а.с. 76).

Не погоджуючись із діями військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у проведенні нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 за період з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Отже, спірним у даній справі є питання щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 за період з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року.

Під час розгляду адміністративної справи №420/3844/20 вказане питання не вирішувалось по суті, а враховуючи, що військова частина НОМЕР_1 не розглянула по суті подану позивачем заяву, що стосується проведення перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року, суд обрав спосіб відновлення порушеного права ОСОБА_1 шляхом визнання протиправною бездіяльність військової частини щодо не вирішення заяви позивача у відповідній частині, та зобов`язав відповідача повторно її розглянути.

Вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Грошове забезпечення військовослужбовців врегульовано статтею 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Частиною перша цієї статті передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, грошове забезпечення військовослужбовців підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України Про індексацію грошових доходів населення.

За визначенням, наведеним у статті 1 цього Закону, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Частиною 1 статті 2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно з ч. 6 ст. 5 Закону України Про індексацію грошових доходів населення, проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Згідно п. 5 Порядку №1078 (у первинній редакції), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної допомоги сім`ям з дітьми, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться.

Згідно п. 5 Порядку №1078 (у редакції постановою КМУ N 690 від 17 травня 2006 року), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної допомоги сім`ям з дітьми, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Згідно п. 5 Порядку №1078 (у редакції постановою КМУ № 170 від 12 березня 2008 року), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Згідно п. 5 Порядку №1078 (у редакції постановою КМУ № 36 від 29 січня 2014 року), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Згідно п. 5 Порядку №1078 (у редакції постанови КМУ № 1013 від 09 грудня 2015 року, який застосовується з 01 грудня 2015 року), у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Згідно вищевикладеного нормативного регулювання спірних правовідносин вбачається, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, які не мають разового характеру, у тому числі грошове забезпечення військовослужбовців.

Таким чином, позивач, який проходив військову службу, мав право на проведення індексації свого грошового забезпечення.

Відповідач ухвалу суду від 06 грудня 2021 року про витребування доказів не виконав, посилаючись на те, що з метою її виконання до ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено запит від 15.02.2022 року вих. №58 щодо дання інформації про виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року, а також за період з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року. Однак відповіді не надійшло (а.с. 128).

Відповідно до ч. 9 ст. 80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Водночас, 29 грудня 2021 року позивачем надано до суду заяву про залучення до матеріалів справи копії Архівної довідки Одеського територіального архівного відділу галузевого державного архіву Міноборони України щодо нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з листопада 2004 року по грудень 2011 року, та з листопада 2013 року по грудень 2015 року (а.с. 89-100).

Згідно даних цієї Довідки, за період з листопада 2004 року по грудень 2011 року, та з листопада 2013 року по грудень 2015 року, відсутні дані щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за такі періоди:

Листопад-Грудень 2004 року;

Січень-грудень 2005 року;

Січень-грудень 2006 року;

Квітень-жовтень 2007 року;

Січень-лютий, квітень-грудень 2008 року;

Січень-березень, червень, грудень 2009 року;

Квітень, вересень-листопад 2010 року;

Січень, листопад-грудень 2011 року;

Січень-травень 2014 року;

Січень, березень, листопад 2015 року.

При цьому, відповідач у відповідь на звернення позивача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, листом від 21 вересня 2021 року вих. №604 зазначив, що за час проходження позивачем військової служби у військовій частині НОМЕР_1 в період з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року індексація грошового забезпечення виплачена йому у повному обсязі (а.с. 76).

Однак, суд відхиляє вказані твердження відповідача, оскільки відповідач не надав до суду жодних розрахунків нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення у певні періоди та не здійснення такого нарахування та виплати в інші періоди.

Для визначення правильності нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення, у ті періоди коли вона нараховувалась, відповідачем також не надано розрахункових відомостей щодо вихідних даних для здійснення такого нарахування.

У межах спірних правовідносин відповідач не посилаючись на жодні дані щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення, а також на жодні приписи законодавчих норм, вказав, що в період з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року індексація грошового забезпечення виплачена позивачу у повному обсязі.

У свою чергу повноваження щодо нарахування індексації грошового забезпечення позивача є дискреційними повноваженнями військової частини, які на даному етапі спірних правовідносин не можуть бути самостійно реалізовані судом.

У межах спірних правовідносинах суд не визначає конкретний розмір індексації, на виплату якого мав право позивач, так як індексація позивача ще не перерахована та не виплачена у встановленому порядку, а як наслідок суд позбавлений можливості перевірити правильність майбутніх розрахунків відповідача.

Тому, з метою належного захисту прав позивача, суд вважає доцільним задовольнити цей адміністративний, а саме:

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 за період з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року, відповідно до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

У прохальній частині позовної заяви позивач також просить допустити негайне виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

З огляду на зазначене, задовольняючи позовні вимоги, суд вважає можливим звернути рішення до негайного виконання в частині стягнення на користь позивача перерахованої індексації грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць.

Також у позовній заяві позивач просить суд встановити судовий контроль за виконанням вказаного рішення.

Вирішуючи питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає наступне.

Приписами 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Позивачем до суду не надано доказів того, що відповідачі можуть ухилятися від виконання даного рішення суду. Позивачем не наведено інших причин та не надано доказів на їх підтвердження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Враховуючи, що позивач звільнений від оплати судового збору, розподіл судових витрат зі сплати судового збору на його користь не здійснюється; інші судові витрати не заявлені.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 80, 90, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 за період з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 з 01.11.2004 року по 31.12.2011 року та з 01.11.2013 року по 31.12.2015 року, відповідно до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Допустити до негайного виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ).

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 23 вересня 2022 року.

Суддя О.В. Глуханчук