Справа № 360/7609/21
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 вересня 2022 року Справа № 360/7609/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження з повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Шепель Марини Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна адвоката Шепель Марини Володимирівни (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно з п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 20.02.2021, здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням виплачених коштів.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач з 17.01.2000 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 19.02.2021 - в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області.

В період з 23.08.2014 по 30.04.2018 ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

В період часу з 01.05.2018 по 31.10.2020 позивач брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Луганській області від 10 лютого 2021 року № 81 о/с звільнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію (через хворобу) майора поліції ОСОБА_1 , старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Щастинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, з 19.02.2021, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 22 роки 06 місяців 11 днів, у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги): 17 років 10 місяців 14 днів. Тобто вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення з Національної поліції у пільговому обчисленні (з урахуванням календарної вислуги) складає 40 років 04 місяців 25 днів.

Представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ по лінії Національної поліції України з 20.02.2021. Розмір пенсії позивача обчислено відповідно до пункту б статті 21 Закону №2262-ХІІ, а саме 40 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

07.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Луганській області із заявою про переведення його на пенсію за вислугу років відповідно до п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, оскільки вислуга його років для призначення пенсії на день звільнення (19.02.2021) у пільговому обчисленні становить 40 років 04 місяці 25 днів, що є достатньою підставою для набуття ним права на вказаний вид пенсії.

Відповідачем надана відповідь про те, що позивачу вже призначена пенсію по інвалідності відповідно до Закону N 2262-ХІІ та пенсія нарахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, такою що суперечить положенням законодавства України, тому порушує права Позивача на пенсійне забезпечення.

Ухвалою від 03 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено судове засідання.

20 грудня 2021 року судове засідання відкладено.

Ухвалою від 27 січня 2022 року вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, продовжено строк підготовчого провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 14 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

22 березня 2022 року судове засідання не відбулося з підстав, зазначених у довідці від 11 травня 2022 року.

Ухвалою суду від 16 вересня 2022 року вирішено подальший розгляд адміністративної справи здійснювати на підставі її матеріалів в електронній формі в письмовому провадженні.

Ухвалою суду від 26 вересня 2022 року вирішено перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Від ГУПФУ в Луганської області 13.12.2021 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав.

Відповідач зазначає, що із заявою про призначення пенсії відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України №2262 позивач особисто не звертався, а рішення про перерахунок (відмову у перерахунку пенсії) головним управління не виносилось.

20.02.2021 Головне управління Національної поліції в Луганській області надіслало на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області документи для призначення пенсії за вислугу років позивача.

Відповідно до поданих документів вислуга позивача в календарному обчислені складає 22 роки, 06 місяців. 11 днів, зазначеного стажу є недостатньо для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону № 2262.

07.10.2021 позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України №2262.

За результатом розгляду заяв позивача Головним управлінням направлено листа від 27.10.2021 щодо неможливості призначення йому пенсії відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України №2262.

Суд розглядає справу в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін за відсутності учасників справи відповідно до вимог статті 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79, 90 КАС України, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини, що склалися між сторонами.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є внутрішньо переміщеною особою, має статус учасника бойових дій, що підтверджується копіями паспорта громадянина України № НОМЕР_2 від 02.05.2018, витягу з Державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, довідки від 16.07.2018 № 3900 про присвоєння ідентифікаційного номера, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особі, посвідчення серія НОМЕР_3 від 25.09.2015, що додані до позову.

У період з 23.08.2014 по 17.11.2015, з 07.11.2015 по 30.04.2018 позивач брав участь в антитерористичній операції відповідно до довідки № А-68 від 08.02.2021.

Згідно з довідкою №А-268 від 31.03.2021 у період з 01.05.2018 по 31.10.2020 позивач брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 10.02.2021 № 81 о/с «Про особовий склад» звільнено зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 , старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області за ст. 77 ч. 1 п. 2 (через хворобу) з 19.02.2021, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 22 роки 06 місяців 11 днів, у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги): 17 років 10 місяців 14 днів.

Позивач перебуває на обліку в головному управління Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» по лінії Національної поліції України з 20.02.2021, що визнають сторони.

Копії зазначених документів надані позивачем разом з позовом.

Відповідно до розрахунку вислуги років для призначення пенсії, наданого до суду Головним Управлінням Національної поліції в Луганській області від 02.05.2021, вислуга років позивача згідно з розрахунком станом на 19.02.2021 становить: в календарному обчисленні 22 років 06 місяців 11 днів, у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги): 17 років 10 місяців 14 днів.

Таким чином відповідач, призначаючи позивачу пенсію по інвалідності з 20.02.2021, знав про наявність в нього календарної вислуги років, а також права на її обчислення на пільгових умовах, що в загальному обчисленні складає понад 40 років. Цей факт підтверджено витягом з наказу про звільнення позивача, а також розрахунком його вислуги років.

07.10.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою про перереведення на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 20.02.2021, здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням виплачених коштів, оскільки його вислуга років для призначення пенсії на день звільнення (19.02.2021) у пільговому обчисленні становить 40 років 04 місяці 25 днів, як вважає позивач, є достатньою підставою для набуття ним права на пенсію за вислугою років згідно з пунктом «а» статті 12 вищевказаного закону та надав витяг з наказу, копію довідки, копію посвідчення УБД, копію рішення комісії МВС України.

Листом ГУПФУ в Луганській області від 27.10.2021 № 4349-4498/Л-02/8-1200/21 позивачу повідомлено, що в переведенні з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за вислугу років, призначену відповідно до пункту «а» статті Закон № 2262-ХІІ, відмовлено у зв`язку з відсутністю у позивача календарної вислуги років - 22 календарних років.

Копії зазначених документів надані позивачем разом з позовом.

Не погодившись із правомірністю відмови у призначення пенсії, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у даній справі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначено положеннями Закону № 2262-ХІІ.

Згідно з пунктом «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Стаття 17 Закону № 2262-ХІІ встановлює види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

Також, положення статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ визначають, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Тобто, Закон № 2262-ХІІ містить бланкетну норму, якою визначено, що саме за номативними актами Кабінету Міністрів України має бути визначено порядок обчислення вислуги років для призначення пенсії.

Постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» встановлює, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Відповідно до підпункту «а» пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до підпункту «в» пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця - на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема, пункт «а» статті 12 визначає саме розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років за цим Законом та для позивача він складає 25 календарних роки і більше. В свою чергу, положеннями статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ та постанови підпунктів «а» та «в» пункту 3 Постанови № 393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, а посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним вище положенням Закону № 2262-ХІІ та Постанови № 393.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а та постанові від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18.

За наслідками розгляду цієї справи Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду зробив наступні правові висновки:

1. в цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів);

2. для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Згідно з вимогами статті 50 Закону № 2262-ХІІ, пенсії відповідно до цього Закону призначаються: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів «а» статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року № 1522 Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (далі Порядок № 3-1).

Так, пунктом 1 Порядку № 3-1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Абзацом першим пункту 4 Порядку № 3-1 визначено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення (абзац перший пункту 6 Порядку № 3-1).

Пунктом 14 Порядку № 3-1 визначено:

Орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою;

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів;

Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (додаток 3);

Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка - повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви (додаток 4).

Згідно з пунктом 16 Порядку № 3-1 при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії (пункт 17 Порядку № 3-1).

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно розглянув заяву позивача про переведення на інший вид пенсії без постановлення рішення за результатом такого розгляду, отже порушив саму визначену чинним законодавством процедуру розгляду заяви позивача про переведення на інший вид пенсії.

Як встановлено судом, відповідач не прийняв рішення у відповідності до вимог законодавства та не надав належної оцінки наданим позивачем до заяви про переведення на інший вид пенсії документам.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Згідно із загальними засадами права, дії суб`єкта владних повноважень це активна поведінка суб`єкта владних повноважень, а бездіяльність це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень. Як дії, так і бездіяльність можуть мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Враховуючи правову позицію Верховного суду, що викладена в зазначених вище постановах, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, маючи достатньо документів для призначення позивачу пенсії за вислугою років згідно з п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 20.02.2021, не призначило її, чим допустило протиправну бездіяльність.

У зв`язку з чим суд вважає за необхідне на підставі вимог ч.2 ст.9 та п.10 ч.2 ст.245 КАС України вийти за межі позовних вимог та обрати інший спосіб захисту прав позивача, а саме:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо непризначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно з п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 20.02.2021;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно з п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 20.02.2021, здійснити перерахунок та виплатити заборгованість з пенсії з урахуванням вже виплачених сум.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, внаслідок чого позовні вимоги підлягають фактичному задоволенню, лише із корегуванням обраного позивачем способу судового захисту та норм права.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням висловленої Верховним Судом правової позиції щодо необхідності зарахування наряду з календарною і пільгової вислуги років вказаним особам під час призначення пенсії, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат на сплату судового збору судом не вирішується, оскільки позивач відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (, місце знаходження: вул. Шевченка-9, м. Сєверодонецьк, Луганська область, 93404) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо непризначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно з п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 20.02.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно з п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 20.02.2021, здійснити перерахунок та виплатити заборгованість з пенсії з урахуванням вже виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.С. Шембелян