Справа № 640/9131/22
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року м. Київ № 640/9131/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Науково-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» (далі - позивач) з позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у незнятті арешту з всього нерухомого майна Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер», який було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 54624454, виданий 05.10.2017, видавник: Печерський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, номер запису про обтяження: 22816257, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37562879 від 13.10.2017 10:31:10, Боголей Ірина Юріївна, Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, м. Київ;

зобов`язати Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з всього нерухомого майна Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер», який було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 54624454, виданий 05.10.2017, видавник: Печерський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, номер запису про обтяження: 22816257, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37562879 від 13.10.2017 10:31:10, Боголей Ірина Юріївна, Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, м. Київ.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо не зняття арешту з майна позивача, за наслідками повернення відповідачем виконавчого документа до суду, так як продовження існування арешту майна останнього порушує права позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.08.2022 відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу встановлено строк для подання письмового відзиву на адміністративний позов у порядку передбаченому ст.162 КАС України та витребувано від відповідача завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження №54624454.

Представником відповідача відзиву на позовну заяву не надано, повідомлено про знищення матеріалів виконавчого провадження №54624454 за закінченням строку зберігання.

Згідно вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання, призначеного на 16.08.2022 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд на підставі частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України перейшов до подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у відділі державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві перебувало виконавче провадження №54624454 з примусового виконання виконавчого листа №826/6626/17 від 07.08.2017, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва про стягнення з Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» на користь Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві суму в розмірі 33 439,16 грн.

Постановами відповідача від 05.10.2017 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках у банках та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника та на все майно, що належить боржнику.

17.11.2017 відповідачем прийнято постанову про повернення виконавчого документу до суду, з огляду на відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.06.2017.

08.06.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, якою просив зняти арешт з усього нерухомого майна Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер», який було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 54624454, виданий 05.10.2017, видавник: Печерський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, номер запису про обтяження: 22816257, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37562879 від 13.10.2017 10:31:10, Боголей Ірина Юріївна, Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, м. Київ.

Як зазначено позивачем, станом на день звернення до суду з даним позовом, відповідачем відповіді не надано.

Не погоджуючись із вказаною бездіяльністю, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема таких виконавчих документів як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

В силу ч.ч. 1 та 2 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Так, приписами абз. 2 ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

У свою чергу, процедура накладення арешту на майно боржника врегульована ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Приписами ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому, відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Також, приписами ч. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Зі змісту наведених законодавчих положень вбачається, що арешт з майна знімається у разі повернення виконавчого документа до суду, який його видав, а також у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.п. 1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». В інших випадках повернення виконавчого документа законодавчо мотивованих підстав для безумовного зняття арешту з майна боржника не передбачено.

Як вже зазначалось, 17.11.2017 відповідачем прийнято постанову про повернення виконавчого документу до суду, з огляду на відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.06.2017.

Так, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2018 у справі №826/6626/17 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.06.2017 визнати нечинною, закінчено розгляд справи та закрито провадження у справі.

Таким чином, з огляду на повернення виконавчого листа до суду, який його видав та з урахуванням знищення матеріалів виконавчого провадження №54624454, відповідачем повинні бути вжиті заходи щодо зняття арешту, накладеного на майно (кошти) боржника в рамках виконавчого провадження №54624454, а відомості про боржника повинні бути виключені з Єдиного реєстру боржників, та скасовані інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

У цивільному законодавстві визначено поняття права власності, яким є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина 1 статті 316 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 зазначеного Кодексу передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи, що в матеріалах даної справи відсутні належні докази правомірності існування станом на час розгляду справи арешту, накладеного на підставі постанов про накладення арешту на майно боржника від 05.10.2017, суд доходить висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту з майна позивача та як наслідок наявність правових підстав для зобов`язання відповідача зняти арешт з всього нерухомого майна Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер».

У відповідності до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно, беручи до уваги положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» (01133, м. Київ, вул. Л.Первомайського, буд.11, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у незнятті арешту зі всього нерухомого майна Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер», який було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 54624454, виданий 05.10.2017, видавник: Печерський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, номер запису про обтяження: 22816257, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37562879 від 13.10.2017 10:31:10, Боголей Ірина Юріївна, Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, м. Київ;

Зобов`язати Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт зі всього нерухомого майна Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер», який накладено на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 54624454, виданий 05.10.2017, видавник: Печерський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, номер запису про обтяження: 22816257, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37562879 від 13.10.2017 10:31:10, Боголей Ірина Юріївна, Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, м. Київ.

Стягнути на користь Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ч. 6 ст.287, 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Шулежко