Справа № 640/35944/21
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року м. Київ № 640/35944/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд"

до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ)

про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), в якому просить: визнати протиправними дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо винесення постанови про накладення штрафу від 18 листопада 2021 року за виконавчим провадженням №58984140; скасувати постанову про накладення штрафу від 18 листопада 2021 року за виконавчим провадженням №58984140 у розмірі 5 100 грн., винесену державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що оскаржувану постанову від 18 листопада 2021 року за виконавчим провадженням №5898414 прийнято відповідачем за відсутності законодавчо визначених підстав та без урахування фактичних обставин.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем відзив на позов до Окружного адміністративного суду міста Києва станом на час розгляду справи не надіслано.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ) від 12 листопада 2019 року відновлено виконавче провадження №58984140.

23 листопада 2020 року позивачем надіслано до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ) повідомлення про те, що проектна документація на виконання робіт із демонтажу металевих конструкцій, визначених у виконавчому документі, не виконана.

07 грудня 2020 року державним виконавцем було повторно направлено вимогу до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про надання на адресу відповідача проектної документації на виконання робіт із демонтажу визначених у рішенні металевих конструкцій.

18 грудня 2020 року до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла, серед іншого, копія проектної документації на виконання робіт із демонтажу металевих конструкцій.

22 грудня 2020 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ) направлено вимогу до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про надання на адресу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ) смети (кошторису) на виконання робіт із демонтажу зазначених у рішенні металевих конструкцій.

В подальшому, 18 січня 2021 року Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» повідомило відповідача про те, що відсутній доступ до об`єкту, що унеможливлює розроблення кошторису на виконання робіт із демонтажу металевих конструкцій, визначених у рішенні.

25 січня 2021 року державним виконавцем направлено вимогу стягувачу ОСОБА_1 надати доступ представнику Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» до двоповерхового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, на якій розташований будинок № 7 для проведення виконавчих дій.

25 січня 2021 року відповідачем направлено вимогу до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» з`явитись 02 лютого 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій.

02 лютого 2021 року відповідачем та сторонами виконавчого провадження здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, Боржнику, при якому представнику Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд», було надано доступ до консольної металевої конструкції (ферми), яка нависає на двоповерховим будинком АДРЕСА_1 та земельної ділянки, на якій розташований будинок № 7.

22 березня 2021 року та 05 травня 2021 року відповідачем направлено вимогу до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про надання (кошторису) на виконання робіт із демонтажу консольної металевої конструкції.

19 травня 2021 року до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ) від позивача надійшла смета (локальний кошторис) на будівельні роботи.

28 травня 2021 року відповідачем направлено вимогу до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про надання звіту виконання запланованих робіт із демонтажу металевої консольної конструкції.

Позивач листом від 05 липня 2021 року повідомив відповідача про неможливість виконання запланованих робіт із демонтажу металевої консольної конструкції з огляду на необхідність потрапляння до квартир мешканців будинку.

11 серпня 2021 року позивачем повідомлено відповідача про його (позивача) звернення до ОСОБА_1 стосовно надання дозволу на перебування та здійснення робіт на приватній території

20 серпня 2021 року відповідачем направлено вимогу ОСОБА_1 про надання на адресу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ) у строк до 03 вересня 2021 року інформації за результатами розгляду листа стосовно надання дозволу на перебування та здійснення робіт на приватній території.

30 серпня 2021 року до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла відповідь від ОСОБА_1 про надання дозвілу на перебування для здійснення робіт на приватній території по демонтажу металевої консольної ферми та просить повідомити день і час проведення даних робіт.

13 жовтня 2021 року відповідачем направлено вимогу до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» щодо проведення демонтажу металевої консольної ферми над дахом будинку АДРЕСА_1 , що створює загрозу щойно виявленому об`єкту культурної спадщини.

05 листопада 2021 року відповідачем здійснено вихід за адресою м. Київ, вул. Коперника 7, з метою перевірки виконання боржником вимоги виконавця від 13 жовтня 2021 року та встановлено факт невиконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого 2019 року№761/26280/17, про що складено акт державного виконавця.

18 листопада 2021 року відповідачем винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн..

02 грудня 2021 року згідно платіжного доручення № 75706 позивачем сплачений штраф у вказаній вище сумі.

Незгода позивача із вказаною вище постановою зумовило звернення до суду з даним позовом.

Преамбулою Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі по тексту - Закон № 1404-VІІІ) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VІІІ визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною 3 статті 18 Закону №1404-VІІІ, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону №1404-VІІІ визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, постанова про накладення штрафу виноситься державним виконавцем стосовно боржника у разі невиконання без поважних причин останнім рішення суду.

Поважними в розумінні наведених норм Закону можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником, та які не залежали від його власного волевиявлення.

При цьому, поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 821/1568/16.

Отже, державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин. Тобто, державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

Поважними в розумінні Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення, боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічна позиція висловлена постановою Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі №127/3770/17. Так, позивач вказує, що будинок по вул. Коперника, 3, на якому знаходиться металева консольна ферма було введено в експлуатацію. У зв`язку з тим, що будинок введений експлуатацію, Компанією відповідно до Акту прийому - передачі від 21 листопада 2016 року було передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія "Житло-Сервіс" прийнято на обслуговування та експлуатацію. Враховуючи зазначене, на сьогоднішній день власниками будинку по вул. Коперника, 3 та металевої консольної ферми фактично є мешканці будинку, а балансоутримувачем є експлуатуюча організація, тобто, ПрАТ "ХК "Київміськбуд" не є власником майна, в тому числі, металевої консольної ферми, та з 2016 року не є навіть балансоутримувачем.

Тобто, будинок по АДРЕСА_2 є власністю співвласників будинку, в тому числі, і металева консольна ферма, яка на ньому встановлена.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Суд погоджується з доводами позивача, що останній на сьогоднішній день не має права розпоряджатися майном, яке відповідно до Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирного будинку " є спільною сумісною власністю співвласників будинку.

Сертифікатом №03 від 01.07.2016, виданим Держархбудінспекцією, будинок по вул. Коперника, 3 введено в експлуатацію.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд погоджується з твердженнями позивача відносно того, що на даний час Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" не є ні власником, ні балансоутримувачем будинку по вул. Коперника, 3, в цілому, та металевої консольної ферми, зокрема.

Відтак, суд вважає обґрунтованими твердження позивача відносно того, що останній (за відсутності залучення до виконавчого провадження балансоутримувача, тощо) позбавлений можливості виконання судового рішення з незалежних від нього причин.

При цьому суд наголошує, позивачем належними доказами підтверджено вчинення ним дій щодо виконання судового рішення, проте такі дії з незалежних від позивача причин не мали наслідком виконання згадуваного судового рішення.

Суд наголошує, що згідно з матеріалами справи та поясненнями представника позивача, він, як боржник у виконавчому провадженні №58984140, не ухиляється від спілкування з державним виконавцем, доводить до відома державного виконавця обставини, що унеможливлюють виконання судового рішення власними силами позивача, про що свідчать письмові пояснення від 26.06.2019.

За таких обставин, на думку суду, наявні поважні причини невиконання судового рішення, що виключає можливість накладення на позивача штрафу за його невиконання, зворотного відповідачем під час розгляду справи не доведено, відзив на позовну заяву не надано, обов`язок щодо доведення правомірності оскаржуваної постанови про накладення штрафу, покладеного на нього приписами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконано.

Отже, оцінюючи дії відповідача, вчинені саме в межах виконавчого провадження №58984140, та дії позивача, які, зокрема, передували винесенню оскаржуваної постанови, враховуючи те, що судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовано відповідачем невиконання боржником рішення суду у зв`язку з наявністю поважних причин, суд дійшов висновку, що державним виконавцем протиправно винесено оскаржувану постанову від 18 листопада 2021 року про накладення штрафу. Щодо позову в частині визнання протиправними дій державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо винесення постанови про накладення штрафу від 18 листопада 2021 року за виконавчим провадженням №58984140, суд зазначає, що наслідком таких дій є саме прийняття оскаржуваної постанови від 18 листопада 2021 року, отже й належним способом захисту прав позивача є скасування такої постанови, а відтак позов у вказаній частині задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем доведено наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правих підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 18 листопада 2021 року за виконавчим провадженням №58984140.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" () за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Міністерства юстиції (м. Київ) () судовий збір в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко