Справа № 260/2206/22
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2022 рокум. Ужгород№ 260/2206/22

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Калинич Я.М., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, буд.1, Ковпаківський район, м. Суми, Сумська область, 40030, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника - адвоката Калинич Оксану Іллівну, звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить суд: 1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до п. "а" ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення". 2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області зарахувати до пільгового стажу відповідно до п. "а" ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період навчання та період робити ОСОБА_1 , а саме: Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області зарахувати до пільгового стажу відповідно до п. "а" ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період навчання та період робити ОСОБА_1 , а саме:

Згідно трудової книжки:

- 1991 - 1994 - навчання Сасівське льотне училище ЦА.

- 03.07.1995 - 16.11.1998 рік - період роботи в Закарпатському Вертолітному виробничо об`єднанні, посада другий пілот Як-40.

- 17.11.1998 прийнятий на роботу в AT "Футбольний клуб "Динамо" Київ" другий пілот Як -40, 01.08.2007 року переведений на посаду командира льотно - технічної служби. 01.10.2010 року звільнений.

- 01.11.2010 - 01.10.2012 рік період роботи в TOB "Авіакомпанія "Аеро-Чатрет", командир повітряного судна Як - 40.

- 02.01.2014 рік період роботи в TOB Авіакомпанія "МАРС PK" командир - інструктор повітряного судна АТ-3.

- 12.03.2014 прийнятий на посаду командира повітряного судна - інструктора за сумісництвом в TOB "Льотна школа Кондор".

- 01.04.2014 - переведений на основне місце роботи на посаду командира повітряного судна інструктора в TOB "Льотна школа "Кондор".

- 31.03.2022р - звільнений.

Згідно довідки №45 від 24.05.2022р. видана TOB "Льотна школа "Кондор" та льотної книжки:

- 06.08.1991 - 22.04.1994 - навчання Сасівське льотне училище ЦА.

- 01.08.1995 - 31.12.1997рік - період роботи в Закарпатському Вертолітному виробничому об`єднанні, посада другий пілот Як-40.

- 01.01.1998 - 01.10.2010 період роботи в AT "Футбольний клуб "Динамо" Київ", посада другий пілот Як -40.

- 01.11.2010 - 30.09.2012 період роботи в TOB "Авіакомпанія "Аеро-Чатрет", посада командир повітряного судна Як-40.

- 01.08.2013 - 30.12.2013 період роботи в TOB Авіакомпанія "МАРС PK", посада командир - інструктор повітряного судна АТ-3.

- 12.03.2014 - 18.02.2022 період роботи в TOB "Льотна школа "Кондор", посада командир - інструктор повітряного судна.

та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до пункту "а" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з моменту звернення за призначенням пенсії, 23.05.2022 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з наданої позивачем трудової книжки та довідки про наліт годин для призначення пенсії за вислугою років з роками і типами літаків підтверджується необхідна вислуга років для призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації. Позивач стверджує, що має спеціальний стаж, що відповідає 62,98 рокам. Разом з тим, зауважує, що у разі виникнення у пенсійного органу сумнівів щодо достовірності інформації вказаної у наданих позивачем довідках про наліт годин, оригінал льотних книжка, що всі літаки на яких працював позивач були зареєстровані в державному. реєстрі авіації, а також щодо сумнів посади льотно - технічної служби з 01.08.2007 по 01.10.2010 рік відноситься до переліку посад працівників льотного складу згідно постанови КМУ №418 відповідач мав право зробити відповідні запити до підприємств в яких працював позивач, щодо отримання додаткових відомостей та перевірки обґрунтованості їх видачі, або надати час для надання додаткових відомостей позивачу.

Однак, всупереч вимог чинного законодавства відповідач листом відмовив у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до пункту "а" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що є необгрунтованим та спонукало позивача звернутися до суду із даним позовом.

13 липня 2022 року до суду надійшов відзив від ГУ ПФУ в Закарпатській області, в якому зазначено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 03.06.2022 №92 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років. Крім того, Відповідач 1 зазначив, що для визначення права на пенсію на пільгових умовах позивачу необхідно додати довідку про те, що всі літаки на яких працював заявника за період з 01.01.1996 р. по 11.10.2017р. були зареєстровані в державному реєстрі цивільної авіації. Також надати підтверджуючу довідку, що посада льотно-технічної служби з 01.08.2007 р. по 01.10.2010 р. відноситься до переліку посад працівників льотного складу згідно п.3 Постанови КМУ від 21 липня 1992 р. №418 робота яких дає право на пенсію за вислугу років. Підтверджуючу довідку позивачем надано не було. Згідно Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області №92 від 03.06.2022 року "Про відмову у призначенні пенсії за вислугу років" позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років, з тих підстав, що спеціальній стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років станом на 11.10.2017 року становить 23 роки 2 місяці 15 днів, що є недостанім за необхідних 26 років 06 місяців. Відтак, дії Головного управління відповідали нормам чинного законодавства, котрим врегульовані наявні спірні правовідносини, а підстави для задоволення даного адміністративного позову на думку Відповідача 1 - відсутні.

19 липня 2022 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було залучено до участі у справі №260/2206/22 в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Вказану ухвалу суду разом із копією позовної заяви було надіслано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області на його офіційну електронну адресу, про що в матеріалах справи міститься відповідь про отримання.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

12 вересня 2022 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до п. "а" ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області зарахувати до пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 згідно Довідки №45 від 24.05.2022 року виданої товариством з обмеженою відповідальністю "Кондор", льотної книжки та призначити пенсію за вислугою років відповідно до пункту "а" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з моменту звернення за призначенням пенсії, 23.05.2022 року.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що 12.05.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за результатами якого було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області рішення №92 від 20.05.2022 року про відмову у призначенні пенсії.

Як вбачається з рішення №92 від 20.05.2022 року відповідачем до спеціального стажу не враховано довідку №39 від 31.03.2022 року, оскільки не співпадають години нальоту з даними льотної книжки за 2010, 2013, 2014 роки, відсутні підстави видачі довідок та відсутня інформація про реєстрацію повітряних суден.

23 травня 2022 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак, 02.06.2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області прийняв рішення №92 про відмову у призначенні пенсії.

За результатами розгляду повторної заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області було прийнято рішення №92 від 02.06.2022 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років

Так, за змістом рішення про відмову у призначенні пенсії від 02.06.2022 року №92 за вислугу років, страховий страж позивача становить 37 років 0 місяці 6 днів, стаж, що дає право на пенсію за вислугу років - 28 років 3 місяці 6 днів. Окрім того, для визначення права на пенсію на пільгових умовах позивачу необхідно додати довідку про те, що всі літаки, на яких працював заявник за період з 01.01.1996 року по 11.10.2017 року, були зареєстровані в державному реєстрі цивільної авіації, а також підтвердити довідкою, що посада льотно - технічної служби з 01.08.2007 року до 01.10.2010 року відноситься до переліку посад працівників льотного складу згідно п.3 Постанови КМУ| від 21.07.1992 №418, робота яких дає право на пенсію за вислугу років.

Згідно доданих до заяви від 25.05.2022 року документів, позивачем було долучено довідку №45 від 24.05.2022 року видану товариством з обмеженою відповідальністю "Кондор", відповідно до якої загальний наліт згідно ст. 54 підпунктів "а" та "б", п.1 вислуга років позивача в авіаційних компаніях складає 10673 годин 08 хвилин, що = 62,98 рокам, з ннх транспортний наліт - 4009 од. 56 хв. (ст.54, пп. а п.1 вислуга років = 16,708 рокам; 4009,56 : 20 +200,478 : 12 місяців), інструкторський наліт 6663 год. 12 хв. (ст.54, пп. б п.1 вислуга років = 46,272 рокам; 6663,12 : 12 = 556, 26 : 12). Вказані довідки видані на підставі видачі 2 (дві) "Льотні книжки".

Вказаний факт підтверджується виданою довідкою, Державної авіаційної служби України від 16.06.2022р., про те, що повітряні судна типу Як-40, AT-3 R100, Model 76, Duchess, Cessna 172N у встановленому порядку зареєстровані у Державному реєстрі цивільних повітряних суден України та використовуються в цивільній авіації України. Підтверджується виданою довідкою TOB "Футбольний клуб "Динамо Київ" від 09.06.2022 №21/к яка підтверджує, що позивач дійсно працював в TOB "Футбольний клуб "Динамо Київ", а також повідомляє, що ФК "Динамо - Київ" не являється Авіакомпанією, тому всі льотні справи, льотні книжки та записи в них виконувала Авіакомпанія "Аеро-Чартер" на підставі договору між ФК "Динамо - Київ" та АК "Аеро-Чартер" №82 від 27.04.1998р. Додаткові відомості: робота відповідає переліку посад, робіт, які дають право на пенсію за вислугу років затверджених постановою КМУ №418.

Згідно довідки №45 та льотної книжки:

- 06.08.1991 - 22.04.1994 - навчання Сасівське льотне училище ЦА.

- 01.08.1995 - 31.12.1997 рік - період роботи в Закарпатському Вертолітному виробничому об`єднанні, посада другий пілот Як-40.

- 01.01.1998 - 01.10.2010 період роботи в AT "Футбольний клуб "Динамо" Київ", посада другий пілот Як-40.

- 01.11.2010 - 30.09.2012 період роботи в TOB "Авіакомпанія "Аеро-Чатрет", посада командир повітряного судна Як-40.

- 30.12.2013 період роботи в TOB Авіакомпанія "МАРС PK", посада командир - інструктор повітряного судна АТ-3.

- 18.02.2022 період роботи в TOB "Льотна школа "Кондор", посада командир інструктор повітряного судна.

Позивач вважає відмову відповідача у призначенні пенсії через незарахування періоду навчання та окремих періодів роботи трудової діяльності до пільгового стажу протиправною, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

За змістом ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Приписами ч.1 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічна норма передбачена постановою Кабінету Міністрів "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637).

Згідно з п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 року Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Отже, основним документом, який підтверджує наявність у особи трудового стажу, є трудова книжка.

При цьому, чинним законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах, а також необхідність надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відповідні відомості.

Відповідно записів у трудовій книжці вбачається наступне:

1991 - 1994 - навчання Сасівське льотне училище ЦА;

Запис 1 16.06.1994 - прийнятий на роботу на посаду пілота ЛЗ згідно наказу №51/0 від 15.06.1994 року;

Запис 2 01.08.1995 року звільнений за власним бажанням, ст.38 КЗпП України Наказом №56/о від 02.08.1995 року;

Запис 3 - 03.07.1995 року прийнятий на посаду у Закарпатське Вертолітне виробниче об`єднання на посаду другого пілота Як-40 з 01.07.1995 року згідно Наказу 70/к від 03.07.1995 року;

Запис 4 - 16.11.1998 рік звільнений з роботи по переводу згідно договору№588 від 08.10.1998 року відповідно до Наказу 78/к від 16.11.1998 року;

Запис 5 - 17.11.1998 року - прийнятий на роботу в AT "Футбольний клуб "Динамо" Київ" другий пілот Як -40 згідно Наказу №348/4 від 18.11.1998 року;

Запис 8 - 01.08.2007 року переведений на посаду командира льотно - технічної служби на підставі наказу №453/к від 01.08.2007 року, Наказ №166/к від 21.03.2008 року;

Запис 10 - 01.10.2010 року звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП згідно Наказу №495-к від 30.09.2010 року;

Запис 11 - 01.11.2010 року прийнятий на посаду командира повітряного судна Як - 40 в TOB "Авіакомпанія "Аеро-Чатрет" згідно Наказу №96-к від 01.11.2010 року;

Запис 12 - 01.10.2012 року звільнений за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України відповідно до Наказу №119-к від 01.10.2012 року;

Запис 13 05.08 2013 року прийнятий на посаду командира - інструктора повітряного судна АТ-3 до TOB Авіакомпанія "МАРС PK" згідно Наказу №41/к від 02.08.2013 року;

Запис 14 - 02.01.2014 рік звільнений за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України згідно Наказу №77/к від 30.12.2013 року;

Запис 15 02.01.2014 року Запис під №14 вважати недійсним. Звільнений за угодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України згідно Наказу №77/к від 30.12.2013 року;

Запис 16 12.03.2014 року прийнятий на посаду командира повітряного судна інструктора за сумісництвом TOB "Льотна школа "Кондор" згідно Наказу №15К від 12.03.2014 року;

Запис №17 - 01.04.2014 року переведений на основне місце роботи згідно Наказу №16К від 01.04.2014 року;

Запис 18 звільнений із займаної посади за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України, відповідно до Наказу №39 від 31.03.2022 року.

З матеріалів справи видно, та як зазначено в оскаржуваному позивачем рішенні про відмову у призначення пенсії, відповідачем зараховано позивачу до пільгового стажу період роботи згідно Довідки №39 від 31.03.2022 року виданої льотною школою "Кондор", однак у рішенні №92 від 20.05.2022 року про відмову у перерахунку пенсії, яке передує, зазначено, що до спеціального стажу не враховано вказану Довідку №39 від 31.03.2022 року. В такому разі, відповідач 2 повинен був зарахувати до спеціального стажу період роботи згідно Довідку №39 від 31.03.2022 року коли позивач звернувся до нього вперше, а саме - 12.05.2022 року.

Крім того, згідно доданих до заяви від 25.05.2022 року документів, позивачем було долучено Довідку №45 від 24.05.2022 року видану товариством з обмеженою відповідальністю "Кондор", яка відповідачем 2, судячи з рішення про відмову у призначенні пенсії від 02.06.2022 року №92, взагалі не була взята до уваги.

З огляду на вищезазначене суд доходить висновку, що Відповідачем 2 не було в повному обсязі досліджено всі подані позивачем документи для призначення пенсії.

Відповідач у своєму рішенні №92 від 02.06.2022 року про відмову у призначенні пенсії зазначив, що для визначення права на пенсію на пільгових умовах позивачу необхідно надати довідку про те, що все літаки, на яких працював позивач за період з 01.01.1996 року по 11.10.2017 року, були зареєстровані в державному реєстрі цивільної авіації. А також, підтвердити довідкою, що посада льотно-технічної служби з 01.08.2007 року до 01.10.2010 року відноситься до переліку посад працівників льотного складу згідно п.3 Постанови КМУ| від 21.07.1992 №418, робота яких дає право на пенсію за вислугу років.

Правовідносини щодо порядку зарахування до страхового стажу періодів навчання врегульовані Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Норма статті 56 Закону № 1788-XII передбачає, що до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до ст. ст. 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" час навчання за спеціальністю в професійно-технічних навчальних закладах зараховується до пільгового стажу за умови, якщо впродовж трьох місяців після закінчення навчання особа працевлаштувалася за набутою (пільговою) професією.

Як вбачається з довідки №45 виданої ТзОВ "Льотна школа "Кондор" від 24.05.2022 року позивач навчався у Сасівському льотному училищі ЦА у період з 06.08.1991 22.04.1994 року, та згідно труової книжки позивача, останній був прийнятий на посаду пілота ЛЗ до Ужгородського авіапідприємства на підставі Наказу №51/0 від 15.06.1994 року.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників", відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Верховним Судом неодноразово формувались висновки щодо питань пов`язаного із наслідками недоліків трудових книжок працівників чи службовців.

В постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17 Судом касаційної інстанції висловлена позиція, згідно із якою відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника.

Підсумовуючи суд зазначає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення періоду роботи чи навчання запис про який внесено у трудову книжку до його страхового стажу і на призначення пенсії з його врахуванням.

Суд наголошує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки та видачі довідок.

Більше того, суд зауважує, що в разі наявності в органу Пенсійного фонду України будь-яких сумнівів щодо правильності оформлення документів, поданих для перерахунку пенсії, та достовірності інформації в таких, він наділений повноваженнями щодо їх перевірки (п. 9 Порядку №45), а тому не був позбавлений можливості звернутися до Державної установи із відповідним запитом.

Відповідно до положень ст. 57 Повітряного кодексу України екіпаж повітряного судна складається з осіб льотного складу, до якого належать особи льотного екіпажу та екіпажу пасажирського і вантажного салону, які під час польоту постійно виконують функції з виконання процедур, передбачених керівництвом з льотної експлуатації повітряного судна; обслуговування устаткування, механізмів та приладів, необхідних для польоту повітряного судна, а також обладнання, встановленого на повітряному судні та необхідного для виконання польотного завдання; забезпечення процедур безпеки пасажирів на борту повітряного судна та їх обслуговування.

Склад екіпажу визначається залежно від типу повітряного судна, характеристик і тривалості польоту, характеру операцій, для яких це повітряне судно призначене. Поіменний список членів екіпажу визначається експлуатантом перед кожним польотом. Усі члени екіпажу належать до льотного складу.

Матеріалами справи підтверджено, а саме довідками ТзОВ "Льотна школа "Кондор" №45/1 від 24.05.2022 року, ТОВ "Динамо "Київ" №21/к від 09.06.2022, що ОСОБА_1 з 16.06.1994 року по 01.08.1995 року працював на посаді пілота ЛЗ, з 03.07.1995 по 16.11.1998 року працював другим пілотом Як-40, з 17.11.1998 по 01.08.2007 року працював другим пілотом Як-40, з 01.08.2007 по 01.10.2010 року працював на посаді командира льотно-технічної служби, з 01.11.2010 по 01.10.2012 року працював на посаді командира повітряного судна Як-40, з 05.08.2013 по 02.01.2014 рік працював на посаді командира-інструктора повітряного судна Ат-3, з 12.03.2014 по 01.04.2014 року працював командиром повітряного судна інструктора за сумісництвом, та з 01.04.2014 року по 31.03.2022 року переведений на основне місце роботи.

Отже, позивач відноситься до категорії фахівців «член льотного екіпажу повітряних суден цивільної авіації (пілот, штурман, бортінженер, бортмеханік, бортрадист, льотчик-наглядач), оскільки він як пілот та командир повітряного судна відносився до членів екіпажу повітряного судна.

На виконання положень статті 54 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", - Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 418 від 21 липня 1992 року "Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу".

Перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Переліку посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років Постанови №418 до вказаних посад належать члени екіпажів повітряних суден та інших літальних апаратів.

Як вже зазначалося, судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що посади на яких працював ОСОБА_1 належить до переліку працівників льотного складу, робота яких дає право на встановлення пенсії за вислугу років відповідно до Постанови №418.

Згідно з п.1 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівник льотного складу затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 р. №418, при обчисленні строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу рахуються: а) кожні 20 годин нальоту на літаках (крім нальоту і робіт, передбачених пунктами "б"-"г" цього пункту) - за один місяць вислуги; б) кожні 12 годин нальоту на вертольотах, в авіації спеціального застосування (санітарні польоти, авіахімічні роботи, аерофотозйомка, патрулювання, зондування атмосфери й інші види робіт), на посадах льотного складу груп супроводження іноземних повітряних суден (лідирувальники), на посадах командно-льотного та льотно-інструкторського складу, в тому числі у навчальних закладах по підготовці й підвищенню кваліфікації кадрів льотного складу і авіації, - за один місяць вислуги.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до правової позиції Європейського Суду з прав людини, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (рішення у справі "Хонякіна проти Грузії" (Khoniakina v. Georgia), № 17767/08, пункт 72, від 19 червня 2012 року).

Також, Європейський Суд наголошував на тому, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення у справі (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2004 від 17.03.2004, №20-рп/2004 від 01.12.2004, №8-рп/99 від 06.07.1999, №5-рп/2002 від 20.03.2002, №20-рп/2004 від 01.12.2004).

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши в сукупності підстави відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, що викладені в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №92 від 02.06.2022 року, суд дійшов висновку про неправомірність аргументів, на які зіслався відповідач 2, а також те, що останнім не було в повному обсязі досліджено документи подані позивачем для призначення пенсії. Помилковість висновків пенсійного органу, які покладені в основу оскаржуваного рішення є підставою для його скасування, оскільки неврахуванням усіх обставин, що мали значення для їх прийняття призвело до того, що спірне рішення суперечить нормам пенсійного законодавства щодо порядку врахування та перевірки стажу, який дає право на призначення пенсії за віком.

З позовних вимог вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує дії ГУ ПФУ в Сумській області по відмові у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до п. "а" ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оформлену рішенням №92 від 02.06.2022 року.

Разом з тим, за наслідками розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що права позивача були порушені №92 від 02.06.2022 року ГУ ПФУ в Сумській області, яким ОСОБА_1 фактично було відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років.

Відповідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на вищенаведене з метою забезпечення ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення №92 від 02.06.2022 року ГУ ПФУ в Сумській області.

З цього приводу суд зазначає, що ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на пільгову пенсію.

Відповідно питання щодо зобов`язання відповідача 1 зарахувати до пільгового стажу періоду роботи ОСОБА_1 згідно довідки №45 від 24.05.2022 року виданої ТзОВ "Кондор" та призначення пенсії за вислугу років є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на пенсію.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи вказане питання органом Пенсійного фонду України на підставі всіх поданих позивачем документів не вирішувалося.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від №92 від 02.06.2022 року про відмову в призначенні пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, суд зауважує, що статтею 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії, а відтак вимога позивача про зобов`язання відповідача призначити пенсію не підлягає задоволенню.

Вказана позиція відповідає висновкам Верховного Суду у постанові від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17.

Так, призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Відповідно до частин 1, 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У межах заявлених підстав позову, при розгляді цієї справи, судом надавалась оцінка лише питанню неврахування періодів стажу позивача при вирішенні питання про призначення пенсії.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, буд.1, Ковпаківський район, м. Суми, Сумська область, 40030, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області №92 від 02.06.2022 року щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до п. "а" ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.05.2022 року про призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. "а" ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням висновків суду та Довідки №45 від 24.05.2022 року виданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Кондор".

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, буд.1, Ковпаківський район, м. Суми, Сумська область, 40030, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЯ. М. Калинич