Справа № 260/3406/22
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовної заяви без розгляду

26 вересня 2022 рокум. Ужгород№ 260/3406/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванчулинцю Д.В.,

при секретарі судових засідань Костелей І.Ф.,

за участі сторін та осіб, які беруть участь у розгляді справи:

представники сторін у судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "УкрСиббанк" (вул. Андріївська, буд. 2/12,Київ 70,04070, ) до Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (пл. Ш. Петефі, буд. 14, офіс 57, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 35045464) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2022 року, Акціонерне товариство "УкрСиббанк" (далі позивач) в особі представника Івасенко Соломії Михайлівни (далі представник позивача) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач), яким просить суд:

1) визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП№ 4134449 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №273 від 23.04.2007 року, виданого (вчиненого) приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Резвановою І.Д. про звернення стягнення на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ужгородський відділ державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано- Франківськ) на користь позивача сплачений судовий збір за подання позову (а.с.1-3).

15 вересня 2022 року ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в даній адміністративній справі (а.с.32-34).

23 вересня 2022 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було призначено проведення розгляду даної справи в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.43, 44).

26 вересня 2022 року на адресу суду надійшов від представника відповідача відзив на позовну заяву та витребувані матеріали.

У судове засідання представник сторін не з`явилися, хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового розгляду.

Судове засідання не відбулося в режимі відеоконференції, через технічні причини, що підтверджується Актом, затвердженим керівником апарату Залізничного районного суду м. Львова.

Частиною п`ятої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

В силу вимог вищенаведеної статті, суд вирішив не відкладати розгляд справи.

Розглянувши даний адміністративний позов суд приходить до висновку, що позовну заяву Акціонерного товариства "УкрСиббанк" слід залишити без розгляду з огляду на наступне.

Чинним процесуальним законодавством визначено, що реалізувати своє право на звернення до суду за захистом порушених прав можливо лише в межах визначеного законом строку.

Так, відповідно до частини першої статті 122 КАС України? ?позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно вимог статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя? статті 122 КАС України).

Положеннями частини третьої?? статті 123 КАС України?? передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено законом з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених?? КАС України.

Згідно ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною першою статті 287 КАС України також передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною першою статті 120 КАС України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до вимог частини першої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 287 КАС України встановлені процесуальні строки для звернення учасників виконавчого провадження до суду з питань оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця. Так, згідно п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Отже, чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року також визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судових захист і доступ до правосуддя.

Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббіса та інш. проти Великобританії, рішення від 22.10.1996 р., Девеер проти Бельгії, рішення від 27.02.1980 р.).

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 28 грудня 2007 року в межах виконавчого провадження ВП № 4134449.

Однак позивач з даним позов звернувся тільки 14 вересня 2022 року.

Як вбачається із матеріалів справи, 09 липня 2007 року відповідачем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 4134449, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також постанову про стягнення виконавчого збору було винесено 18 липня 2007 року. 27 грудня 2007 року відповідачем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, а 28 грудня 2007 року винесено оскаржувану позивачем постанову про закінчення виконавчого провадження.

В обґрунтування причин пропущення строку звернення до суду позивач зазначає, що дізнався про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження з відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області від 29 липня 2022 року № 1703/2.3-22/655, яка надійшла поштовою кореспонденцією 01 вересня 2022 року. Раніше позивач не мав можливості дізнатися про оскаржувану постанову, оскільки така на його адресу не надходила. Відтак, строк вважає не пропущеним.

Разом з тим, позивачем подано позовну заяву з пропущенням строків звернення до суду, оскільки така подана понад 15 років.

Доказів, які б підтверджували наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду матеріали справи не містять. Підстави для визнання причин пропуску звернення до суду поважними, відсутні.

Пунктом 1? ?статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод? ?(далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

У справі Європейського суду з прав людини "Стаббігс та інші проти Великобританії" визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" від 25.01.2000 Європейський суд з прав людини зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 520/8425/19.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Приписами статті 240 частини 1 пункту 7 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Відповідно до положень частини 3 статті 123 частини КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, враховуючи десятиденний строк звернення до суду з позовом з питань оскарження постанови державного виконавця, позовну заяву Акціонерного товариства "УкрСиббанк" через пропуск строку звернення до суду слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 123,171, 240, 248 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства "УкрСиббанк" (вул. Андріївська, буд. 2/12,Київ 70,04070, ) до Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (пл. Ш. Петефі, буд. 14, офіс 57, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 35045464) про визнання протиправною та скасування постанови залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 287 КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 256 КАС України.

СуддяД.В. Іванчулинець