Справа № 520/26110/21
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 р. Справа № 520/26110/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-ПЛЮС" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2021, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 13.12.21 по справі №520/26110/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-ПЛЮС"

до Лозівської міської ради Харківської області , Секретаря Лозівської міської ради Харківської області Кушнір Юрія Вікторовича

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АРТ-ПЛЮС" (далі ТОВ «АРТ-ПЛЮС», позивач) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Лозівської міської ради Харківської області, Секретаря Лозівської міської ради Харківської області Кушніра Юрія Вікторовича, в якому просило:

- визнати неправомірними дії відповідачів щодо проведення перевірки (обстеження) і складання актів від 19.08.2021 щодо земельних ділянок, які використовуються ТОВ «АРТ-ПЛЮС» у господарської діяльності.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 відмовлено у відкритті провадження по справі №520/26110/21.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом процесуального права, просив скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що із предмету позовної заяви поданої до суду першої інстанції вбачається те, що ТОВ «АРТ-ПЛЮС» оскаржувало дії суб`єктів владних повноважень, які полягали у незаконному проведенні обстежень земельних ділянок де підприємство здійснює господарську діяльність і складання актів таких обстежень. Зазначив, що ТОВ «АРТ-ПЛЮС» не прохало скасування актів обстеження, не підіймало будь-яких питань щодо землекористування чи майнових спорів пов`язаних із вказаними обстеженнями, а лише оскаржувало дії посадових осіб публічного права під час проведення таких обстежень. Таким чином, предметом захисту в адміністративному судочинстві є саме порушені права рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, їхніх посадових чи службових осіб. Крім цього, зазначив, що висновки суду першої інстанції щодо предмету спору на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі є передчасними.

18.07.2022 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження у справі №520/26110/21.

29.08.2022 на адресу Другого апеляційного адміністративного суду від ТОВ «АРТ-ПЛЮС» надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження та письмові пояснення по суті апеляційної скарги.

Позивач зазначив, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про підсудність справи господарському суду і відмовив у відкритті провадження, оскільки у контексті конкретних обставин цієї справи зміст (суть) спірних правовідносин полягає в оскарженні позивачем дій посадових осіб не в межах господарських (орендних) правовідносин, а стосовно незаконності дій посадових осіб щодо здійснення перевірки за розпорядженням міського голови. Отже, спірні правовідносини не є господарськими, а є публічно-правовими.

09.09.2022 на адресу Другого апеляційного адміністративного суду від Лозівської міської ради Харківської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу ТОВ «АРТ-ПЛЮС» залишити без задоволення, крім цього просив розглянути справу в порядку письмового провадження.

В обґрунтування зазначив, що вважає що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням таким суб`єктом владних управлінських функцій, крім випадків коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження. Зі змісту поданої позовної заяви вбачається, що позивач не погоджується з діями відповідачів щодо проведення обстеження земельних ділянок і складання актів від 19.08.2021. Акт обстеження земельної ділянки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, які здійснюють діяльність на земельних ділянках, що були обстежені, такий акт є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог земельного законодавства на зазначених земельних ділянках.

Крім цього, на адресу суду від Лозівської міської ради Харківської області надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач зазначив, що ухвалою Господарського суду Харківської області відкрито провадження по справі №922/5158/21 від 30.12.2021 за позовною заявою керівника Лозівської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Лозівської міської ради Харківської області, Лозівської районної державної адміністрації Харківської області до ТОВ «АРТ-ПЛЮС» та ТОВ «Асоціація Юристів Слобожанщини» про розірвання договорів оренди земельних ділянок, укладених між Лозівською районною державною адміністрацію Харківської області та ТОВ «АРТ-ПЛЮС», про розірвання договорів суборенди земельних ділянок, укладених між ТОВ «АРТ-ПЛЮС» та ТОВ «Асоціація Юристів Слобожанщини». В даній справі доказами нецільового використання земельної ділянки, вищевказаними підприємствами, є акти обстеження земельних ділянок, дії щодо складання яких оскаржує позивач у справі №520/26110/21.

26.09.2022 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що позивач не погоджується з діями відповідачів щодо проведення перевірки (обстеження) і складання актів від 19.08.2021 щодо земельних ділянок, які використовуються ТОВ «АРТ-ПЛЮС» у господарської діяльності.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що за суб`єктним складом сторін та сутністю спору ця справа підлягає розгляду господарським судом у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду з наступних підстав.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що «фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Статтею 12 Земельного кодексу України, передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи позивач не погоджується з діями відповідачів щодо проведення обстеження земельних ділянок і складання актів від 19.08.2021.

Колегія суддів зазначає, що акт обстеження земельної ділянки - це документ, в якому викладена інформація, що відображає ситуацію, що склалась під час використання фізичними та юридичними особами земельних ділянок із зазначенням в них, у разі наявності, порушень вимог чинного законодавства.

Тобто акт, обстеження земельної ділянки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, які здійснюють діяльність на земельних ділянках, що були обстежені, тому його висновки не можуть бути предметом спору; такий акт є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог земельного законодавства на зазначених земельних ділянках.

Аналогічні висновки під час вирішення спору у подібних правовідносинах зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року у справі №820/3713/17 та Верховним Судом, зокрема, у постанові від 30 січня 2020 року у справі №640/4550/19.

У цих справах було наголошено, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Тобто, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке порушує безпосередньо права чи обов`язки позивача.

Отже, за суб`єктним складом сторін та сутністю спору ця справа підлягає розгляду господарським судом у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

За змістом пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, оскільки цей позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі.

Посилання апелянта на практику Верховного Суду України викладена у постанові від 01.12.2015 по справі №800/134/15, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки дане судове рішення стосується інших правовідносин.

Щодо інших доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-ПЛЮС" - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 по справі №520/26110/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк