Справа № 520/5369/22
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2022 р. справа № 520/5369/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження у м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним дії відділу з перерахунку пенсій №2 управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у використанні під час повторного розгляду заяви від 20.02.2021 на виконання рішення суду у справі №520/11526/21 для перерахунку пенсії наданих ОСОБА_1 документів, у тому числі довідки №59 від 16.02.2021 про розмір заробітку та скасувати рішення відділу з перерахунку пенсій №2 управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 02.02.2022 №60/144;

- зобов`язати уповноважених осіб головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.02.2021, подану до пенсійного фонду через ВЕБ-портал щодо перерахунку пенсії «Допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами» з урахуванням довідок №57 від 16.02.2021 про перейменування у 2000 році підприємства з совхозу «Ясеновское» у СООО «Ясеновское», №58 від 16.02.2021 про працевлаштування на підприємстві, №59 від 16.02.2021 про розмір заробітку ОСОБА_1 та здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії із розрахунку заробітної плати отриманої за період з лютого 1986 по січень 1991 років на підставі цих довідок.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позову вказано, що 02.02.2022 за №60/144 відділом з перерахунку пенсій №2 управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії на підставі довідок про заробітну плату, виданих підприємством, яке непідконтрольне українській владі, оскільки розташоване на тимчасово окупованій території. Враховуючи сформовані міжнародні стандарти захисту прав та інтересів громадян, рішення Європейського суду з прав людини, чисельні висновки Верховного Суду (від 21.11.2019 у справі №420/2319/16-а, від 21.02.2020 у справі №701/1196/16-а, від 18.03.2020 у справі №243/6299/17) позивач вважає, що, хоча вищевказані довідки видані підприємством із території, яка тимчасово непідконтрольна державній владі України, відмова у прийнятті до розгляду та проведенні перерахунку пенсії на підставі цих довідок є порушенням норм чинного законодавства та обмеження його прав.

У відзиві відповідач вказав, що оскільки первинні документи, на підставі яких видані довідки про заробітну плату від 16.02.2021 року, знаходяться не непідконтрольній українській владі території, провести перевірку не є можливим.

Рішенням відділу перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 23.02.2021 № 5 Вам було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 16.02.2021 № 59.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 № 520/11526/21 та постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2021 по справі № 520/11526/21 зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути по суті усі матеріали звернення від 20.02.2021 з урахуванням висновків суду. На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2021№ 520/11526/21 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2021 по справі № 520/11526/21 відділом з перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянуто заяву від 20.02.2021 та прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії від 02.02.2022 № 60/144.

Інші заяви по суті спору до суду не надходили.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

З 12.11.2019 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком.

20.02.2021 через Веб-портал позивач звернувся з заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про перегляд розміру раніше призначеної пенсії за віком, до якої додав довідку №57 від 16.02.2021 про перейменування у 2000 році підприємства з совхозу «Ясеновское» у СООО «Ясеновское», довідку №58 від 16.02.2021 про працевлаштування на підприємстві та довідку №59 від 16.02.2021 про розмір заробітку.

Відповідачем 23.02.2021 прийнято рішення 5 про відмову у використанні при обчисленні розміру пенсії наданих документів, оскільки вони видані окупованою владою на території непідконтрольної Луганської області.

Це рішення позивачем оскаржено у судовому порядку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 у справі №520/11526/21, що набрало законної сили, частково задоволено позовні вимоги, вийдено за межі позову, визнано протиправним та скасовано рішення пенсійного фонду від 23.02.2021 №5 про відмову у перерахунку пенсії, зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути усі матеріали звернення ОСОБА_1 до пенсійного фонду від 20.02.2021 з урахуванням висновків суду.

Так, судом у рішенні вказано про те, що за правилом ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до 31.12.2003р. основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому записи трудової книжки заявника є повними, з явною та очевидною однозначністю підтверджують виконання громадянином функцій найманого працівника за трудовим договором.

Пунктом 2 Порядку підтвердження №637 чітко указано, що у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

З посиланням на "намібійські винятки" Міжнародного суду ООН судом зроблено висновок про відсутність явних, очевидних та нездоланних дефектів для використання органом публічної адміністрації під час реалізації управлінської функції у порядку ст.40 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" усіх документів з обсягу матеріалів звернення заявника від 20.02.2021р.

02.02.2022 за №60/144 відділом з перерахунку пенсій №2 управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії на підставі довідок про заробітну плату, виданих підприємством, яке непідконтрольне українській владі, оскільки розташоване на тимчасово окупованій території.

Не погодившись з таким рішенням відповідача та вважаючи, що йому повторно протиправно відмовлено у перерахунку пенсії на підставі вищевказаних довідок, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує преюдиційність обставин, встановлених рішенням суду у справі №520/11526/21.

Також аналогічним є правове регулювання спірних правовідносин у цій справі з нормами права, наведеними у рішенні у справі №520/11526/21.

Під час розгляду цього спору суд акцентує увагу як на праві позивача на перерахунок пенсії на підставі наданих документів, так і на відсутності необхідності перевірки відомостей, вказаних у довідках, показаннями свідків, а також хибності позиції відповідача щодо невизнання документів за намібійськими винятками, про що судом вже зроблено висновок.

Так, З огляду на сформовані міжнародні стандарти захисту прав та інтересів громадян (так звані "намібійські винятки" Міжнародного суду ООН) суд доходить до переконання про те, що видані окупаційною владою документи повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".

Окрім того, подібне за змістом правило було сформульовано і Європейським судом з прав людини у справах "Лоізіду проти Туречиини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), де указано, що "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного; Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим; Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать"; у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Схожі за змістом правові позиції викладені і у постановах Верховного Суду від 24.07.2019 по справі №423/1324/17, від 28.08.2018 по справі № 175/4336/16-а, від 25.09.2018 по справі №242/65/17.

Відтак, неврахування відповідачем при перерахунку пенсії наданих позивачем довідок з посиланням на їх видання окупаційною владою є протиправним, що свідчить про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення.

У той же час суд не може визнати протиправними дії відділу з перерахунку пенсій №2 управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у використанні під час повторного розгляду заяви від 20.02.2021 на виконання рішення суду у справі №520/11526/21 для перерахунку пенсії наданих ОСОБА_1 документів, у тому числі довідки №59 від 16.02.2021 про розмір заробітку, оскільки така процедура регламентована приписами ст.383 КАС України та не може бути задоволена під час нового позовного провадження, у той час як акт індивідуальної дії у формі спірного рішення порушує права позивача та може бути скасований судом у цих правовідносинах.

Абзацом 4 ч.1 ст.40 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

За правилом абз.5 ч.1 ст.40 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з абз.7 ч.2 ст.40 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" У разі відсутності на день призначення пенсії даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Як то указано у ч.2 ст.40 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Окрім того, як то викладено у ч.2 ст.40 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу). У разі якщо сума страхових внесків, сплачена виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), для обчислення пенсії враховується розмір мінімальної заробітної плати. У разі якщо сума страхових внесків визначена платником та/або застрахованою особою, яка є працівником та гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті відповідно до Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", і сплачена виходячи з суми, що є більшою за розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), але меншою за фактичну суму заробітної плати (доходу) застрахованої особи, для обчислення пенсії враховується лише та частина суми заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зд - сума заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу), або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, і яка визначається за формулою: Зд=Д/Т*100%, де Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону, або додаткових сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

До того ж, за правилами ч.2 ст.40 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 1 січня 1992 року при визначенні коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, відповідного року (кварталу). У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що належним способом відновлення порушеного права позивача, а також із метою усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах, є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.02.2021, подану до пенсійного фонду через ВЕБ-портал щодо перерахунку пенсії «Допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами» з урахуванням довідок №57 від 16.02.2021 про перейменування у 2000 році підприємства з совхозу «Ясеновское» у СООО «Ясеновское», №58 від 16.02.2021 про працевлаштування на підприємстві, №59 від 16.02.2021 про розмір заробітку ОСОБА_1 та прийняти рішення про перерахунок пенсії позивачу із розрахунку заробітної плати, отриманої за період з лютого 1986 року по січень 1991 року на підставі цих довідок.

Такий алгоритм вирішення цього спору зумовлений як наявністю дискреції у відповідача стосовно безпосередньо здійснення перерахунку пенсії, а також очевидною протиправністю рішення відповідача щодо неврахування цих довідок з підстав їх видання на тимчасово непідконтрольній території України, оскільки такі довідки обов`язково мають бути оцінені відповідачем по суті викладеної в них інформації під час здійснення перерахунку.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139КАС України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 257, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу з перерахунку пенсій №2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 02.02.2022 №60/144.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) від 20.02.2021, подану до Пенсійного фонду через ВЕБ-портал щодо перерахунку пенсії «Допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами» з урахуванням довідок №57 від 16.02.2021 про перейменування у 2000 році підприємства з совхозу «Ясеновское» у СООО «Ясеновское», №58 від 16.02.2021 про працевлаштування на підприємстві, №59 від 16.02.2021 про розмір заробітку ОСОБА_1 та прийняти рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) із розрахунку заробітної плати, отриманої за період з лютого 1986 року по січень 1991 року, на підставі цих довідок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 26 вересня 2022 року.

Суддя Олексій Котеньов