Справа № 440/7754/20
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 вересня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/7754/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали заяви ОСОБА_1 , поданої у порядку статті 383 КАС України, у справі №440/7754/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

23.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:
- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у проведенні з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) від 11.11.2020 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) від 11.11.2020 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в розмірі 89 процентів грошового забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку основного розміру пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.11.2020 №12/77/фп67119 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992, постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 з 01.04.2019 перерахунок основного розміру пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.11.2020 №12/77/фп67119 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992, постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017 з урахуванням проведених виплат. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.
24 березня 2021 року Полтавським окружним адміністративним судом ухвалено додаткове рішення у справі №440/7754/20, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 з 01.04.2019 перерахунок та виплату основного розміру пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.11.2020 №12/77/фп67119 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992, постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017 в розмірі 89 процентів грошового забезпечення з урахуванням проведених виплат.
05 травня 2021 року Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №440/7754/20 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 з 01.04.2019 перерахунок та виплату основного розміру пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.11.2020 №12/77/фп67119 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992, постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017 в розмірі 89 процентів грошового забезпечення з урахуванням проведених виплат.
11 листопада 2021 року позивачем до суду подано заяву, у порядку статті 383 КАС України, у якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 року та додаткового рішення від 24.03.2021 року у справі №440/7554/20 щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 з 01.04.2019 року перерахунок та виплату основного розміру пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.11.2020 року №12/77/фп67119 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року, постанови Кабінету України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 року в розмірі 89 процентів грошового забезпечення з урахуванням проведених виплат;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 з 01.04.2019 року перерахунок та виплату основного розміру пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.11.2020 року №12/77/фп67119 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року, постанови Кабінету України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 року в розмірі 89 процентів грошового забезпечення з урахуванням проведених виплат.
Ухвалою суду від 15.11.2021 вказану заяву повернуто ОСОБА_1 .
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2022 вказану ухвалу суду скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Справа надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 22.08.2022, що підтверджується даними на штампі реєстрації вхідної кореспонденції.
На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.09.2022 справу передано для розгляду судді Алєксєєвій Н.Ю.
Ухвалою суду від 07.09.2022 заяву ОСОБА_1 , подану у порядку статті 383 КАС України, у справі №440/7754/20, залишено без руху.
Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду оригіналу заяви ОСОБА_1 про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити дії з доданими до неї документами, доказів її надсилання іншим учасникам справи, квитанції про сплату судового збору.
22 вересня 2022 року до суду від представника позивача надійшла заява, до якої додано оригінал заяви ОСОБА_1 про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити дії з доданими до неї документами, докази її надсилання іншим учасникам справи, квитанцію про сплату судового збору.
Розглянувши подану заяву та матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Стаття 129-1 Конституції України передбачає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).
Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду встановлено статтею 383 КАС України.
Так, відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (частина шоста цієї статті КАС).
З аналізу зазначених норм процесуального законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом визнання протиправними рішень, дій відповідача.
Разом з тим, для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
За правилами частини четвертої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Отже, визначальним для вирішення питання про дотримання позивачем строку звернення до суду із заявою, зазначеною у частині 1 цієї статті, є дата, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Подання до суду заяви у порядку, передбаченому статтею 383 КАС України пов`язане саме із оскарженням дій та бездіяльності відповідача при примусовому виконанні судового рішення, на користь чого свідчать приписи пунктів 6-8 частини 2 статті 383 КАС України, за якими позивач має зазначити у заяві зокрема: відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформацію про хід виконавчого провадження.
Тобто, перебіг десятиденного строку на звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України починається із дати, коли особа - позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів діями або бездіяльністю відповідача, пов`язаними із примусовим виконанням судового рішення, яке набрало законної сили.
Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
В якості доказів наявності поважних підстав пропуску строку позивач стверджує, що вперше звернувся до суду із заявою у порядку ст. 383 КАС України 08.09.2021 після отримання від відділу примусового виконання рішень відповіді №02.1.18/13322 від 02.09.2021 про хід виконання виконавчого провадження, тобто з дотриманням вимог 10-денного строку. Зазначає, що ухвалою від 13.09.2021 вказана заява повернута у зв`язку з неподанням доказів направлення її копії іншим учасникам справи. На дану ухвалу позивачем подано апеляційну скаргу, зважаючи на нагальність вирішення питання щодо пенсійного забезпечення позивачем прийнято рішення про повторне подання даної заяви.
Надаючи оцінку наведеній підставі суд зазначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Суд зазначає, що поважними визнаються лише такі причини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які об`єктивно та істотно перешкоджали б зверненню до суду та не залежали від волевиявлення особи.
При цьому, строк у десять днів визнано законодавцем достатнім для того, щоб позивач, який вважає, що його права, свободи чи інтереси порушено невиконанням судового рішення, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з заявою про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду.
Суд зазначає, що розгляд попередньої заяви позивача, поданої в порядку ст. 383 КАС України, судом апеляційної інстанції не є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, оскільки не створює дійсних перепон для звернення позивача до суду.
Крім того, суд звертає увагу на невідповідність дійсності тверджень позивача про дотримання ним десятиденного строку 08.09.2021 після отримання від відділу примусового виконання рішень відповіді №02.1.18/13322 від 02.09.2021 про хід виконання виконавчого провадження.
В заяві позивач вказує, що йому стало відомо про порушення прав зі змісту листа відповідача від 27.05.2021 №160-0308-8/37472, в якому фактично було повідомлено про відмову у виконанні судового рішення. Тобто, граничною датою звернення до суду з заявою в порядку ст.383 КАС України було 07.06.2021, тоді як попередня заява позивача, подана в порядку ст. 383 КАС України, згідно відмітки на штампі реєстрації вхідної кореспонденції, надійшла до суду 08.09.2021.
Вказані обставини свідчать, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з пропущенням десятиденного строку на подання заяви у порядку ст. 383 КС України на чотири місяці.
Пропуск позивачем строку звернення до суду не пов`язаний з допущенням ним недоліків в оформленні попередньої заяви.
Отже, вказані позивачем причини не можуть бути визнані судом поважними, оскільки не носять ознак об`єктивності та непереборності.
Таким чином, суд не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав в порядку ст.383 КАС України.
Частиною п`ятою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику; така ухвала суду може бути оскаржена.
Відтак, заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду, підлягає поверненню ініціатору звернення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 295, 383 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду з заявою від 11.11.2021, поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заяву ОСОБА_1 , подану у порядку статті 383 КАС України, у справі №440/7754/20, повернути заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва