Справа № 480/4448/22
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2022 року Справа № 480/4448/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4448/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 29.03.2022 Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до стажу роботи позивачу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах відповідно до положень пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", періоди роботи з 09.09.2015 по 16.12.2016 включно на посаді електрозварника в ТОВ "Укрбудінвест" призначити і виплачувати йому пенсію за віком на пільгових умовах.
Вимоги мотивує тим, що звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах по списку № 2. Рішенням від 29.03.2022 йому повідомлено про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. До пільгового стажу не зараховано період роботи в ТОВ "Укрбудінвест" з 07 вересня 2015 року по 16 грудня 2016 року на посаді електрозварника ручного зварювання, оскільки в організації не проводилася атестація робочих місць та в довідці відсутня інформація про посилання на Списки виробництв робіт, професій, посад і показників затверджених Кабінетом Міністрів України що не відповідає додатку № 5 передбаченого п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Вважає, що робота позивача прямо передбачена списком та підтверджується наданими відповідачу документами.
Ухвалою суду від 12.07.2022 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У відзиві на позовну заяву Головне Управління Пенсійного фонду України в Сумській області, зазначило, що згідно з наданими позивачем документами страховий стаж складає 36 років 8 місяців 11 днів, в тому числі робота за списком № 2 - 09 років 01 місяць 09 днів. До пільгового стажу не зараховано окремі періоди роботи, оскільки зазначена посада не відповідає посаді, передбаченій списком № 2. У зв`язку із зазначеним, рішенням Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком. Просить відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою суду від 05.09.2022 залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області у якості співвідповідача до участі у справі № 480/4448/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.
Головне Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області вказану ухвалу отримало 07.09.2022, відзиву на позовну заяву суду не надало.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач 22.02.2022 звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ч. 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 92 від 29.03.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, на пільгових умовах, відповідно до абзацу 1 п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 12 років 6 місяців.

До пільгового стажу не зараховано період роботи в ТОВ "Укрбудінвест" з 07 вересня 2015 року по 16 грудня 2016 року на посаді електрозварника ручного зварювання, оскільки в організації не проводилася атестація робочих місць та в довідці відсутня інформація про посилання на Списки виробництв робіт, професій, посад і показників затверджених Кабінетом Міністрів України що не відповідає додатку № 5 передбаченого п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу такий період роботи. Суд погоджується з таким твердженням позивача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон № 058-IV.

Частиною 1 статті 44 Закону № 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (далі Порядок № 637).

За змістом пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що спірним рішенням від 29.03.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у зв`язку з тим, що позивач має пільговий стаж роботи за Списком № 2 - 09 років 01 місяць 09 днів, при необхідному стажу для призначення вказаного виду пенсії 12 років 6 місяців.

Як слідує з матеріалів справи позивачу не зараховано до пільгового стажу роботи за Списком № 2 період його роботи з 09.09.2015 по 16.12.2016 на посаді електрозварника в ТОВ "Укрбудінвест", у зв`язку з не проведенням підприємством атестації робочих місць.

ТОВ "Укрбудінвест" атестацію робочих місць в період роботи з 07.09.2015 по 16.12.2016 не проводив, що вбачається із довідки ТОВ "Укрбудінвест" від 12.10.2020 № 707.

Суд зазначає, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів, основною метою атестації є регулювання відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Пунктом 1 Порядку № 442 визначено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно з приписів пункту 4 Порядку № 442, та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій, періодичність атестації встановлюється підприємством у колективному договорі, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника (власника) підприємства, організації.

Відповідно до положень пункту 6 Порядку № 442 та підпункту 1.4 пункту 1 Методичних рекомендацій, атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8, 9 Порядку № 442, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо. При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Наведене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не на працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Крім того, суд звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 05.03.2019 у справі № 679/774/16-а, згідно якого якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку № 442 строків проведення атестації, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

З огляду на вищенаведене, суд зазначає, що при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та доданих до неї документів, відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 2 період роботи з 09.09.2015 по 16.12.2016 включно на посаді електрозварника в ТОВ "Укрбудінвест" з причин несвоєчасного проведення підприємством атестації робочих місць.

За змістом спірного рішення від 29.03.2022 пільговий стаж позивача за Списком № 2 становить 09 років 01 місяць 09 днів.

З урахуванням періоду роботи позивача з 09.09.2015 по 16.12.2016 включно на посаді електрозварника в ТОВ "Укрбудінвест" позивач має достатній пільговий стаж, передбачений пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (більш ніж 12 років 6 місяців).

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградської області від 29.03.2022 є протиправним та підлягає скасуванню.

При вирішенні позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, суд виходить з наступного.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 227/3208/16-а.

Як встановлено судом, єдиною підставою для відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 стало відсутність пільгового стажу, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV.

При цьому, під час розгляду даної справи судом встановлено, що позивач має необхідний пільговий стаж, передбачений пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV, для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача на підставі заяви позивача про призначення пенсії від 22.02.2022 призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 992,40 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 92 від 29.03.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах відповідно до положень пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", періоди роботи з 09.09.2015 по 16.12.2016 включно на посаді електрозварника в ТОВ "Укрбудінвест".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області на підставі заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 22.02.2022 призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області судові витрати зі сплати судового збору сумі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал