Справа № 160/9815/22
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2022 року Справа № 160/9815/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
11 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якій просить:
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах у відповідності до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад, показників, затверджених КМУ з зайнятістю повний робочий день в шахті наступні періоди роботи, навчання та проходження військової служби:
Шахта «Карбоніт» ВО по видобутку вугілля «Первомайськвугілля»:
з 06.09.1989 по 07.09.1989 роки - учень електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті;
з 07.09.1989 по 12.05.1990 року - навчання в СПТУ № 83 м. Первомайська за професією «електрослюсар підземний»;
з 29.05.1990 по 18.12.1992 роки - служба в лавах Радянської армії.
ШБУ «Первомайське» ВО «Первомайськвугілля»:
з 03.02.1993 по 12.10.1994 роки - електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті.
Шахта «Карбоніт» ВО по видобутку вугілля «Первомайськвугілля»:
з 27.10.1994 по 03.05.1997 роки - електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті;
з 10.03.2004 по 23.08.2016 роки - гірничий робітник по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем в шахті;
з 23.08.2016 по 17.12.2018 роки - гірничомонтажник підземний з повним робочим днем в шахті;
з 17.12.2018 по 13.04.2019 роки - навчання на курсах УКК за професією машиніст підіймальної машини підземний;
з 13.04.2019 по 07.06.2022 року - машиніст підіймальної машини з повним робочим днем в шахті;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області застосувати норми ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при повторному розгляді заяви про призначення пенсії з 07.06.2022 року та призначенні пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити мені, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви про призначення пенсії з 07.06.2022 року з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як працівнику на якого поширюється дія ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», що зайнятий повний робочий день під землею.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 07.06.2022 року звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою та відповідними документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, відповідачем відмовлено у призначенні пенсії. Вважає, що відповідачем безпідставно не було враховано до загального трудового стажу періоди його роботи в шахті «Карбоніт» ВО по видобутку вугілля «Первомайськвугілля»: з 06.09.1989 по 07.09.1989 роки - учень електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті; з 07.09.1989 по 12.05.1990 року - навчання в СПТУ № 83 м. Первомайська за професією «електрослюсар підземний»; з 29.05.1990 по 18.12.1992 роки - служба в лавах Радянської армії. В ШБУ «Первомайське» ВО «Первомайськвугілля»: з 03.02.1993 по 12.10.1994 роки - електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті. В шахті «Карбоніт» ВО по видобутку вугілля «Первомайськвугілля»: з 27.10.1994 по 03.05.1997 роки - електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті; з 10.03.2004 по 23.08.2016 роки - гірничий робітник по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем в шахті; з 23.08.2016 по 17.12.2018 роки - гірничомонтажник підземний з повним робочим днем в шахті; з 17.12.2018 по 13.04.2019 роки - навчання на курсах УКК за професією машиніст підіймальної машини підземний; з 13.04.2019 по 07.06.2022 року - машиніст підіймальної машини з повним робочим днем в шахті. Вказує, що факт роботи протягом вказаних періодів підтверджується трудовою книжкою. Позивач вважає відмову протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 року відкрито провадження у справі №160/9815/22, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
28.07.2022 р. до суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області засобами електронного зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 не погоджується із заявленими позовними вимогами та просить суд відмовити в їх задоволенні, з огляду на наступне.
07.06.2022 позивач звернувся із заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах до відповідача 1.
На день подання заяви позивач досяг 50 років, страховий стаж склав 24 роки 01 місяць 14 днів.
Страховий стаж на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 не було підтверджено уточнюючими довідками.
09.08.2022 р. до суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 не погоджується із заявленими позовними вимогами та просить суд відмовити в їх задоволенні, з огляду на наступне.
07.06.2022 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Заява позивача про призначення пенсії та додані до неї документи розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Рішенням Головного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області від 14.06.2022 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Рішення про відмову в призначені пенсії було надіслано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на адресу позивача листом від 16.06.2022 №0400-010226-8/60884.

З огляду на вищезазначене, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не розглядало заяву позивача про призначення пенсії по суті та не приймало рішення про відмову в призначенні пенсії.

Вказує, що на дату звернення з заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося повних 50 років. Страховий стаж позивача складає 24 роки 1 місяць 14 днів, пільговий стаж відсутній.

До пільгового стажу позивача за Списком №1 не зараховано періоди навчання, проходження військової служби та роботи на підприємствах ВО по видобутку вугілля Первомайськвугілля.

Так, до заяви про призначення пенсії позивачем не надано уточнюючі довідки про періоди роботи на шахті "Карбоніт" ВО по видобутку вугілля Первомайськвугілля, ШБУ "Первомайське" ВО Первомайськвугілля. Як зазначено в рішенні про відмову в призначенні пенсії від 14.06.2022 №278 підприємство зареєстровано на підконтрольній території України, тому відсутні підстави для обчислення пільгового стажу згідно відомостей по спецстажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України.

Також зазначає, що час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Оскільки, пільговий стаж відсутній, час навчання в професійно-технічному навчальному закладі та час проходження строкової військової служби не зараховано до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.06.2022 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 78 від 14.06.2022 року «Про відмову в призначенні пенсії» позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

У даному рішенні, зокрема, зазначено наступне

Вік заявника 50 років. Страховий стаж особи становить 24 роки 01 місяць 14 днів.

Результати розгляду наданих документів, доданих до заяви:

- до страхового стажу - зараховано всі періоди;

- пільговий стаж за Списком № 1 не визначено, оскільки відсутні довідки, підтверджуючі пільговий характер робота, за формою відповідно до додатку 5 пункту 20 Порядку № 637, тобто не визначено період роботи в особливо шкідливих та особливо важких умовах праці та не підтверджено зайнятість повний робочий день на вказаних роботах. Підприємство зареєстровано на підконтрольній території, у зв`язку з цим спеціальний трудовий стаж не може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб. Заявник працює.

На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

Висновок: відмовлено в: призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу в особливо шкідливих та особливо важких умовах праці.

Таким чином, до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, не зараховано відповідачем періоди його роботи в шахті «Карбоніт» ВО по видобутку вугілля «Первомайськвугілля»: з 06.09.1989 по 07.09.1989 роки - учень електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті; з 07.09.1989 по 12.05.1990 року - навчання в СПТУ № 83 м. Первомайська за професією «електрослюсар підземний»; з 29.05.1990 по 18.12.1992 роки - служба в лавах Радянської армії. В ШБУ «Первомайське» ВО «Первомайськвугілля»: з 03.02.1993 по 12.10.1994 роки - електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті. В шахті «Карбоніт» ВО по видобутку вугілля «Первомайськвугілля»: з 27.10.1994 по 03.05.1997 роки - електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті; з 10.03.2004 по 23.08.2016 роки - гірничий робітник по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем в шахті; з 23.08.2016 по 17.12.2018 роки - гірничомонтажник підземний з повним робочим днем в шахті; з 17.12.2018 по 13.04.2019 роки - навчання на курсах УКК за професією машиніст підіймальної машини підземний; з 13.04.2019 по 07.06.2022 року - машиніст підіймальної машини з повним робочим днем в шахті.

Неврахування відповідачем спірних періодів роботи з 06.09.1989 р. по 07.09.1989 р., з 07.09.1989 р. по 12.05.1990 р., з 29.05.1990 р. по 18.12.1992 р., з 03.02.1993 р. по 12.10.1994 р., з 27.10.1994 р. по 03.05.1997 р., з 10.03.2004 р. по 23.08.2016 р., з 23.08.2016 р. по 17.12.2018 р., з 17.12.2018 р. по 13.04.2019 р., з 13.04.2019 р. по 07.06.2022 р. ОСОБА_1 вважає незаконним, що й стало підставою для звернення до суду.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).

Згідно з п.2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.

Відповідно до положень п.16 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Частиною 1 статті 114 Закону України № 1058-ІV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України № 1058-ІV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років б місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової, тобто до Списку №1 в даному випадку, та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця.

Відповідно до п.п. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1 до заяви для призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01.01.2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління ПФУ від 18.06.2014 року № 10-1, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 цього Положення.

Частиною 4 ст. 24 Закону № 1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 56 Закону України від 54.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Як встановлено судом, відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 працював на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах:

- Шахта «Карбоніт» ВО по видобутку вугілля «Первомайськвугілля»:

з 06.09.1989 по 07.09.1989 роки - учень електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті;

з 07.09.1989 по 12.05.1990 року - навчання в СПТУ № 83 м. Первомайська за професією «електрослюсар підземний»;

з 29.05.1990 по 18.12.1992 роки - служба в лавах Радянської армії.

- ШБУ «Первомайське» ВО «Первомайськвугілля»:

з 03.02.1993 по 12.10.1994 роки - електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті.

- Шахта «Карбоніт» ВО по видобутку вугілля «Первомайськвугілля»:

з 27.10.1994 по 03.05.1997 роки - електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті;

з 10.03.2004 по 23.08.2016 роки - гірничий робітник по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем в шахті;

з 23.08.2016 по 17.12.2018 роки - гірничомонтажник підземний з повним робочим днем в шахті;

з 17.12.2018 по 13.04.2019 роки - навчання на курсах УКК за професією машиніст підіймальної машини підземний;

з 13.04.2019 по 07.06.2022 року - машиніст підіймальної машини з повним робочим днем в шахті.

Таким чином, за наявності у позивача основного документу, що підтверджує стаж роботи та відповідного запису у ній, відсутні підстави та необхідність у підтвердженні стажу роботи позивача відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, у зв`язку з чим положення вказаного Порядку застосуванню у даному випадку не підлягають.

Відповідно п. 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено статтями 13, 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Стосовно незарахування відповідачем до пільгового стажу позивача періоду навчання в СПТУ № 83 м. Первомайська за професією «електрослюсар підземний» з 07.09.1989 р. по 12.05.1990 р. та періоду навчання на курсах УКК за професією машиніст підіймальної машини підземний з 17.12.2018 р. по 13.04.2019 р., суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

За таких обставин, відповідачем безпідставно не враховано до пільгового стажу період навчання в СПТУ № 83 м. Первомайська за професією «електрослюсар підземний» з 07.09.1989 р. по 12.05.1990 р. та період навчання на курсах УКК за професією машиніст підіймальної машини підземний з 17.12.2018 р. по 13.04.2019 р.

Суд також враховує, що відразу після навчання позивач був призваний до служби в армії з 29.05.1990 р. по 18.12.1992 р., та після військової служби був прийнятий до роботи 03.02.1993 року на набутою у навчанні спеціальності «електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті».

Таким чином перерва між навчанням, періодом військової служби та роботою не перевищує 3 місяці, а тому навчання та військова служби зараховується до пільгового стажу за Списком № 1.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення »або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не враховано до пільгового стажу спірних періодів роботи ОСОБА_1 , оскільки стаж роботи позивача підтверджено відповідними записами в трудовій книжці, а підстав для перевірки такого запису судом не встановлено, оскільки обґрунтувань невідповідності записів відповідачем не наведено.

Суд зазначає, що не зарахування спірного стажу ОСОБА_1 буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, враховуючи завдання та принципи адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в зарахуванні стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком, є протиправною.

Відтак, порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи для призначення пільгової пенсії за віком спірного періоду роботи.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах, то суд зазначає, що не наділений відповідними повноваженнями проводити розрахунок страхового стажу позивача, оскільки це є дискреційними повноваженнями органів Пенсійного фонду України.

Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за потрібне вийти за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача.

Відповідно до ч.4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідачем не проводився розрахунок страхового стажу позивача з урахуванням періодів, врахованих судом у цьому рішенні, то суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію за віком, проте, вважає за потрібне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії та провести розрахунок пільгового стажу позивача для призначення пенсії з урахуванням правової позиції, викладеної в цьому рішенні.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує питання судових витрат.

Згідно з ч. 3 ст. ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області понесені судові витрати у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення № 78 від 14.06.2022 року Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви про призначення пенсії від 07.06.2022 року.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального та пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах у відповідності до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад, показників, затверджених КМУ з зайнятістю повний робочий день в шахті наступні періоди роботи, навчання та проходження військової служби:

- Шахта «Карбоніт» ВО по видобутку вугілля «Первомайськвугілля»:

з 06.09.1989 р. по 07.09.1989 р. - учень електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті;

з 07.09.1989 р. по 12.05.1990 р. - навчання в СПТУ № 83 м. Первомайська за професією «електрослюсар підземний»;

- з 29.05.1990 р. по 18.12.1992 р. - служба в лавах Радянської армії.

- ШБУ «Первомайське» ВО «Первомайськвугілля»:

з 03.02.1993 р. по 12.10.1994 р. - електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті.

- Шахта «Карбоніт» ВО по видобутку вугілля «Первомайськвугілля»:

з 27.10.1994 р. по 03.05.1997 р. - електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті;

з 10.03.2004 р. по 23.08.2016 р. - гірничий робітник по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем в шахті;

з 23.08.2016 р. по 17.12.2018 р. - гірничомонтажник підземний з повним робочим днем в шахті;

з 17.12.2018 р. по 13.04.2019 р. - навчання на курсах УКК за професією машиніст підіймальної машини підземний;

з 13.04.2019 р. по 07.06.2022 р. - машиніст підіймальної машини з повним робочим днем в шахті.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 07.06.2022 року, з урахуванням зарахованого спірного періоду роботи позивача судом та правової позиції, викладеної у даному рішенні, а також з урахуванням норми ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В іншій частині позову відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () судові витрати у розмірі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник