Справа № 215/1745/22
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 вересня 2022 року Справа № 215/1745/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучугурна Н.В. (м. Дніпро, вул. Академіка Чекмарьова, 5), перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною, -

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2022 року до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради на підставі ст.ст. 6, 7 КАС України передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

06 липня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшли за підсудністю матеріали справи №215/1745/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 .

За результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору; позовну заяву залишено без руху і встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали від 11.07.2022 позивач отримав 23.08.2022, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

31.08.2022 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява від 25.08.2022 про поновлення провадження по справі після усунення недоліків, в якій він просить звільнити його від сплати судового збору у зв`язку з доходом 2154,25 грн, який менше рівня прожиткового мінімуму 2481 грн і з захистом соціальних прав на державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії ст. ст. 46, 48 Конституції України, та надати можливість засвідчити дієздатність паспортом в судовому засіданні, долучивши до цієї заяви копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 14.06.2022.

В обґрунтування заяви від 25.08.2022 позивачем зазначено про незгоду з ухвалою суду від 11.07.2022 про залишення позовної заяви без руху та неправильне, на думку позивача, застосування судом норм матеріального та процесуального права, акцентуючи, що він є членом малозабезпеченої сім`ї з доходом, менше рівня прожиткового мінімуму, предметом позову є захист соціальних прав, тому судовий збір не сплачується. Щодо надання копії документа на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності, позивачем зазначено, що як показує практика, копії паспорту використовуються в фінансових аферах, а ст. 43 КАС України не зобов`язує його надавати завірену копію паспорту, проте наданий його ІН НОМЕР_1 , довідки Управління праці про доходи, які відсутні у недієздатної особи. Також позивач зазначає, що відповідно до ініціативи суду, яка не застосована ним, установлюється його дієздатність при відкритті провадження за допомогою свідків та самого відповідача. Паспорт підтверджує тільки його громадянство, а не дієздатність. При цьому в справі відсутні процесуальні документи, які свідчать про з`ясування суддею обставин щодо встановлення його громадянства, повноліття, бо згідно з ч.ч.1,2 ст.43 КАС України адміністративна процесуальна правоздатність визнається за громадянами України, належить фізичним особам, які досягли повноліття.

Розглянувши вказану заяву ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про таке.

Щодо звільнення від сплати судового збору у цій справі.

На підтвердження доводів щодо наявності підстав для звільнення від сплати судового збору позивачем надано копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 14.06.2022 за період з 1 кварталу 2021 року по 4 квартал 2021 року, згідно з якими ОСОБА_1 виплачено Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради за 2021 рік 25851,00 грн.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно з ч.1 ст.77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 2481,00 грн.

Відповідно до п.п.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлено ставку судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992,40 грн (2481,00*0,4=992,40).

З наданих доказів судом установлено, що розмір судового збору, який необхідно було сплатити позивачу за подання позовної заяви до суду становить 992,40 грн і, який не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача в сумі 25851,00 грн за 2021 рік.

Відповідно до визначення, наведеного у ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», малозабезпечена сім`я сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний дохід нижчий, ніж прожитковий мінімум для сім`ї.

Надані позивачем докази не можуть свідчити про те, що позивач не має інших джерел для існування та забезпечення своїх потреб, зокрема, для сплати судового збору (вклади, нерухоме та рухоме майно з якого отримується дохід, компенсації, сукупний дохід сім`ї тощо). Відомостей про середньомісячний сукупний дохід сім`ї позивача матеріали справи не містять. Позивачем не надано й документів на підтвердження тієї обставини, що він є членом малозабезпеченої сім`ї, що могло б беззаперечно свідчити про його скрутне матеріальне становище та відсутність можливості сплатити судовий збір.

Зважаючи на те, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, а позивачем не доведено наявності підстав для звільнення його від сплати судового збору, суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання ним позовної заяви.

Щодо посилань ОСОБА_1 на з`ясування суддею наявності у позивача відповідних пільг та належного майнового положення при наявності доходів останнього, суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 80 КАС України чітко передбачає право учасника справи подати клопотання про витребування доказів, у разі неможливості самостійно надати докази.

Суд зазначає, що будь-яких обставин, які б унеможливлювали самостійне надання позивачем належних доказів для підтвердження наявності відповідних пільг, скрутного матеріального становища, а також заходів, які позивач вживав для отримання цих доказів самостійно, та (або) причини неможливості самостійного отримання таких доказів, позивачем не наведено.

При цьому, Кодекс адміністративного судочинства України не визначає обов`язку суду щодо звільнення від сплати судового збору та обов`язку самостійного збирати докази в обґрунтування та/або підтвердження обґрунтування підстав звільнення на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Щодо доводів позивача на обґрунтування підстав не виконання вимог ухвали суду від 11.07.2022 в частині надання завіреної належним чином копії документа на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача (документ, що посвідчує особу позивача) та його копії відповідно до кількості учасників справи, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першої статті 43 КАС України, здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій.

Адміністративна процесуальна правоздатність - абстрактна умова володіння всіма процесуальними правами і обов`язками, яка передбачає можливість конкретної особи стати суб`єктом конкретних процесуальних правовідносин, стати персоніфікованим носієм прав і обов`язків, передбачених законом для даного суб`єкта і даних правовідносин. Тому особою, що бере участь у справі, можуть бути лише особи, які володіють процесуальною правоздатністю.

Для особистої участі в адміністративній справі недостатньо володіти лише правоздатністю, необхідна ще й адміністративна процесуальна дієздатність, тобто здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді.

Відповідно до частини другої статті 43 КАС України, здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Таким чином, змістом адміністративної процесуальної дієздатності є здатність особисто здійснювати процесуальну діяльність, яка породжує відповідні юридичні наслідки. Вона визнається за фізичними особами, які досягли повноліття.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 року № 5492-VІ (далі - Закон №5492), документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: 1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну; тимчасове посвідчення громадянина України; 2) документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус: посвідчення водія; посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон; посвідка на постійне проживання; посвідка на тимчасове проживання; картка мігранта; посвідчення біженця; проїзний документ біженця; посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту; проїзний документ особи, якій надано додатковий захист.

З огляду на викладене, посилання ОСОБА_1 на надану ним довідку Тернівського УПСЗН м. Кривий Ріг, в якій зазначається його РНОКПП, як на документ, що підтверджує адміністративну процесуальну дієздатність позивача, є таким, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Також суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 21 Закону №5492, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Крім того, позивачем не надано на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху додатків, долучених до адміністративного позову, для примірника позову відповідачу, оскільки положенням частини першої статті 161 КАС України чітко передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

За наведених обставин, позивачем не виконано вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви станом на 26.09.2022 позивачем не усунено.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене, суд повертає позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною.

Відповідно до ч.6 ст.169 КАС України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Згідно з ч.5 ст.169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

У період з 01.09.2022 по 12.09.2022 та з 14.09.2022 по 21.09.2022 суддя Кучугурна Н.В. перебувала у щорічній відпустці, що підтверджується відповідною довідкою, копія якої долучена до матеріалів справи. У зв`язку з цим, ухвалу постановлено після виходу судді з відпустки.

Керуючись статтями 169, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 цього Кодексу.

Суддя Н.В. Кучугурна