Справа № 580/3196/22
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

26 вересня 2022 року справа № 580/3196/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) подала позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо внесення недостовірної інформації в Особистий кабінет пенсіонера ОСОБА_1 про видачу пенсійного посвідчення 12 липня 2022р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області внести достовірну інформації в Особистий кабінет пенсіонера ОСОБА_1 щодо розгляду заяви від 14 червня 2022р.;

- стягнути на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч гривень).

21.09.2022 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про відвід судді Черкаського окружного адміністративного суду В. Гаврилюка.

В обґрунтування заяви зазначено, що якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча обєктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це може бути розцінено як порушення прав особи на справедливий суд. Отже, не задоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Також позивач посилається на рішення ВРП від 22.06.2020 № 1918/2дп/15-20, в якому зазначено: "Законом прямо не визначено вичерпного переліку осіб, стосунки з якими виключають участь судді у кримінальному провадженні, проте наявність сумнівів у неупередженості судді можлива лише за наявності будь-яких відносин саме судді з учасником справи", "чи мають стосунки, що розглядаються, такі природу та ступінь, що можуть свідчити про упередженість суду".

Отже, на думку позивача, ігноруючи висновки ВП ВС, норми міжнародного права та матеріального права, суддя В. Гаврилюк, діючи у змові з колегами, протиправно наполягає на своїй участі у розгляді даної справи.

Під час вирішення заяви про відвід, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Головуючий суддя у справі № 580/3196/22 Гаврилюк В.О. не брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, не надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі, не є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших осіб, які беруть участь у справі, порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Стосовно посилання позивача на наявність сумнівів у безсторонності судді, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997) (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (відповідно до пунктів 49-52 рішення Європейського суду з прав людини справа "Білуха проти України" (Заява № 33949/02 від 09.11.2006) вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Щодо об`єктивного критерію слід визначити, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Отже, з аналізу наведених норм суд зазначає, що кожен має право на розгляд справи, зокрема, безстороннім судом, наявність безсторонності визначається за суб`єктивним та об`єктивним критеріями у даній справі, стосовно суб`єктивного критерію, то безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного, для об`єктивного критерію вирішальним є те, чи можна вважати причини побоювання заінтересованої особи об`єктивно обґрунтованими.

Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 передбачено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що, з одного боку, дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого - є можливістю для зловживань з боку недобросовісних учасників в реалізації механізму безпідставного затягування строків розгляду справи.

Під час розгляду адміністративної справи № 580/3196/22 має місце безсторонність суду як за суб`єктивним, так і за об`єктивним критеріями, оскільки заявником не надано доказів протилежного.

Посилання заявника на рішення ВРП від 22.06.2020 № 1918/2дп/15-20, суд вважає необґрунтованим, оскільки в ньому зазначено, що "наявність сумнівів у неупередженості судді можлива лише за наявності будь-яких відносин саме судді з учасником справи".

Разом з тим, заява про відвід не містить жодних доводів та доказів будь-яких відносин головуючого судді Гаврилюка В.О. з позивачем чи відповідачем у даній справі.

Отже, з огляду на повноваження суду, які визначені Кодексом адміністративного судочинства України під час розгляду даної справи, стверджуванні заявником припущення без надання належних доказів, що "суддя В. Гаврилюк, діючи у змові з колегами, протиправно наполягає на своїй участі у розгляді даної справи" не свідчать про упередженість або необ`єктивність головуючого судді, а жодного належного та допустимого доказу протилежного заявник не надала.

Суд звертає увагу що згідно зі статтями 126, 129 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Отже, здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу.

При цьому, втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

За вказаних обставин суд вважає, що заява позивача про відвід судді є необґрунтованою.

Відповідно до частини 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 36, 40, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Гаврилюка В.О.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Гаврилюка В.О. у порядку, визначеному частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, передати для визначення судді, який буде розглядати заяву про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не може бути оскаржена.

Ухвала складена в повному обсязі та підписана 26.09.2022.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК