Справа № 260/2854/20
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 вересня 2022 року м. Ужгород№ 260/2854/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Калинич Я.М.

при секретарі судового засідання - Зейкан М.М.

за участю:

представник позивача: Скочиляс Г.М.,

представники відповідача: Дацьо В.В., Гальчишак М.В.,

представник третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Превеншн» до Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області, третя особа без самостійних вимог - Ужгородська міська рада, про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Превеншн» через свого представника - Скочиляс Галину Миколаївну, звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області, третя особа без самостійних вимог - Ужгородська міська рада, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 14.08.2020 року № 10.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 14.08.2020 року №11.

3. Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Превеншн» судові витрати у розмірі - 19204,00 грн., з них: судовий збір у сумі - 4204,00 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі - 15000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 серпня 2020 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Закарпатській області було винесено рішення №10 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 14.08.2020 p., яким накладено штраф на ТОВ «Превеншн» у розмірі - 5083,00 грн. та рішення №11 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 14.08.2020 р. яким накладено штраф на ТОВ «Превеншн» у розмірі - 5083,00 грн. Позивач стверджує, що станом на день проведення перевірки порушення ч.1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» - не було, оскільки конструкції були вивішені не самовільно та не є рекламою. З даними рішеннями позивач не погоджується і вважає їх незаконними, протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

16 вересня 2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№18239/20). Відповідач заперечує проти задоволення позову у повному обсязі, вважає, що рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 14.08.2020р. №10 та рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 14.08.2020р. №11 є законними, прийнятими в порядку передбаченому нормами чинного законодавства та не підлягають скасуванню, оскільки ТОВ «Превеншн» не було надано дозволів на розміщення зазначених рекламних конструкцій по вул. Грибоєдова, буд. 19, м. Ужгород, виданих на підставі рішення виконкому Ужгородської міської ради, тим самим підтверджено факт порушення ТОВ «Превеншн» вимог ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу». Одночасно, відповідно до пояснення ТОВ «Превеншн» та наданих документів встановлено, що виконком Ужгородської міської ради 12.09.2018р. виніс рішення № 258, пунктом 2 якого передбачено визнати такими, що підлягають демонтажу рекламні конструкції брандмауер на фасаді будівлі по вул. О. Грибоєдова, 19 (медичний центр «Prevention») в кількості 2 од., у зв`язку з відсутністю дозвільних документів на розміщення об`єктів зовнішньої реклами. Враховуючи пояснення ТОВ «Превеншн» від 30.07.2020р. та відповідно до п. 11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004р. № 693 Головним управлінням 31.07.2020р. прийнято рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу № 13 та №14 відносно ТОВ «Превеншн».

23 жовтня 2020 року до суду надійшли пояснення третьої особи (вх.№21051). У своїх поясненнях Ужгородська міська рада вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, оскільки, встановлені самовільно без дозвільних документів рекламні конструкції «брандмауер» на фасаді будівлі по вулиці Олександра Грибоєдова 19 (Медичний центр Prevention) - прямо суперечать положенням Закону України «Про рекламу» та спростовують припущення ТОВ «Превеншн», які наведені у позовній заяві.

27 жовтня 2020 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх.№21214). Так, позивач зазначає, що 24.09.2018 року Закарпатським окружним адміністративним судом було винесено ухвалу суду про забезпечення позову по справі №807/682/18, якою суд зупинив дію рішення Виконавчого комітету Ужгородської міськради «Про демонтаж об`єктів зовнішньої реклами» від 12.09.2018 року №258 в частині п.2, яким вирішено питання про демонтаж: рекламної конструкції «брандмауер» на фасаді будівлі по вул. Олександра Грибоєдова, 19, м. Ужгород, (Медичний цент Prevention) - 2 одиниці до вирішення справи по суті та заборонив Виконавчому комітету Ужгородської ради та Ужгородській міській раді вчиняти будь - які дії з приводу демонтажу рекламних засобів, що знаходяться за адресом: вул. Грибоєдова, 19, м. Ужгород, до вирішення справи по суті. Відтак, позивач вважає, що вимога про необхідність демонтажу об`єктів зовнішньої реклами від 09.10.2018 року за № 25.01-12/2054, є незаконною, та такою, що не підлягала до виконання, оскільки вона була винесена на підставі рішення Ужгородської міської ради №258 від 12.09.2018 року про демонтаж об`єктів зовнішньої реклами, яка оскаржується в Закарпатському окружному адміністративному суді справа № 807/682/18. Проте, як переконаний позивач, департамент міського господарства Ужгородська міської ради грубо порушив вимоги ухвали суду, яка винесена 24.09.2018 року Закарпатським окружним адміністративним судом про забезпечення позову по справі № 807/682/18.

Ухвалою суду від 11 грудня 2020 року було зупинено провадження у справі.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 року скасовано на направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

04 листопада 2020 року до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив (вх.№22008). Відповідач не визнає та вважає, що пояснення та міркування наведені позивачем у відповіді на відзив підлягають відхиленню, зважаючи на те, що позивач жодним чином не спростовує факт розповсюдження ним зовнішньої реклами без наявності дозволу та визнає цей факт, проте відсутність дозволу зводить до наявності ухвали про забезпечення позову, в частині заборони виконавчому комітету вчиняти дії щодо демонтажу. Звертає увагу, що виконавчим комітетом у вимозі Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради №2501-12/2054 за 09.10.2018 було вказано ТОВ «Превеншн» - здійснити демонтаж власними силами, і, жодних дій, які б свідчили про те, що мало місце порушення виконавчим комітетом ухвали про забезпечення позову здійснено не було, оскільки вказана ухвала не забороняє вчиняти демонтаж реклами розповсюджувачу - ТОВ «Превеншн». Разом з тим на дату подання вимоги, рішення Виконавчого комітету Ужгородської міськради «Про демонтаж об`єктів зовнішньої реклами» від 12.09.2018 року №258 не скасоване.

11 жовтня 2021 року до суду від відповідача надійшли письмові пояснення (вх.№25928/21).

19 листопада 2021 року до суду надійшли від представника позивача додаткові пояснення (вх.№30708/21).

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях. Повторила, що даний щит не являється зовнішньою рекламою, а є вивіскою та не потребує дозволу міської ради на її розташування. Просила суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представники відповідачів у судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовної заяви з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив та додаткових поясненнях. Наголосили, що розміщений позивачем щит являється зовнішньою рекламою, оскільки розміщений у вільному для огляду місці і містить інформацію про послуги, які надає підприємство. Просили суд відмовити у задоволені позову повністю.

Третя особа явку свого представника в судове засідання не забезпечила, проте належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення такого. Причини неявки суду не повідомляла, клопотань, заяв до суду від такої не надходило.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 12.09.2018 року виконавчим комітетом Ужгородської міської ради було прийнято рішення №258 про демонтаж об`єктів зовнішньої реклами, зокрема рекламних конструкцій типу «брандмауер» на фасаді будівлі по вул. Олександра Грибоєдова, 19 2 од.

09.10.2018 року Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради було направлено Медичному центру Prevention вимогу №25.01-12/2054 про необхідність демонтажу об`єктів зовнішньої реклами до 22.10.2018 року власними силами. У вимозі також було вказано, що у випадку невиконання зазначеної вимоги, демонтаж здійснюватиметься контролюючим органом у примусовому порядку на підставі рішення №258 від 12.09.2018 року.

19.06.2020 року Департамент міського господарства звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області з поданням «Про застосування штрафних санкцій» № 32.01-12/694 щодо притягнення до відповідальності у вигляді стягнення штрафу в дохід державного бюджету з ТОВ «Превеншн» за порушення вимог законодавства про рекламу.

До матеріалів подання Департаментом міського господарства було долучено також лист від 09.10.2018 року з вимогою до Медичного центру Prevention про демонтаж вищезазначеної рекламної конструкції у строк до 22.10.2018 року.

03 липня 2020 року службовими особами головними спеціалістами відділу контролю у сферах захисту споживачів, реклами, анти тютюнового законодавства управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області було складено протокол про порушення законодавства про рекламу № 13. Зокрема порушення вимоги ч.1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» полягає у розміщенні на фасаді будівлі по вул. Грибоєдова, 19, м. Ужгород реклами на рекламній конструкції типу «брандмауер» без наявності дозволу на розміщення зовнішньої реклами, виданого на підставі рішення виконкому Ужгородської міської ради.

03 липня 2020 року службовими особами головними спеціалістами відділу контролю у сферах захисту споживачів, реклами, анти тютюнового законодавства управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області було складено протокол про порушення законодавства про рекламу № 14.

Згідно цього протоколу ТОВ «Превеншн» було порушено вимоги ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу», а саме, розміщення на фасаді будівлі по вул. Грибоєдова, 19, м. Ужгород реклами на рекламній конструкції типу «брандмауер» без наявності дозволу на розміщення зовнішньої реклами, виданого на підставі рішення виконкому Ужгородської міської ради.

ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області листом №Вих-05.1/2291-20 від 03.07.2020 року зобов`язало ТОВ «Превеншн» до 10 липня 2020 року надати у Головне управління:

- пояснення щодо розповсюдження реклами, розміщеної на рекламних конструкціях по вул. Грибоєдова, 19 м. Ужгород (з наданням копій дозвільних документів за наявності);

- документальне підтвердження вартості розповсюдження реклами ( договори про надання послуг з розміщення реклами на вищезазначеній рекламній конструкції, акти виконаних робіт, квитанції про сплату за послуги з розміщення реклами за наявності);

- виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Превеншн».

Також цим листом повідомлено ТОВ «Превеншн», що розгляд справи про порушення законодавства України про рекламу відбудеться 17 липня 2020 року о 09 год. 00 хв. У приміщенні Головного управління за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 39а.

16.07.2020 року на адресу ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області надійшла заява Вих.№ 57 від заступника директора ТОВ «Превеншн», згідно якою повідомив, що керівник товариства перебуває у відрядженні, тому просив перенести слухання по справі на іншу дату та час, окрім того повідомив про наявність судової справи щодо рекламного об`єкту.

У зв`язку з тим, що станом на 17.07.2020 року Головне управління не отримало від ТОВ «Превеншн» інформації, необхідної для здійснення повноважень щодо контролю за рекламою ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області листом №Вих-05.1/2505-20 від 17.07.2020 року зобов`язало ТОВ «Превеншн» до 24 липня 2020 року надати у Головне управління:

- пояснення щодо розповсюдження реклами, розміщеної на рекламних конструкціях по вул. Грибоєдова, 19 м. Ужгород (з наданням копій дозвільних документів за наявності);

- документальне підтвердження вартості розповсюдження реклами ( договори про надання послуг з розміщення реклами на вищезазначеній рекламній конструкції, акти виконаних робіт, квитанції про сплату за послуги з розміщення реклами за наявності);

- виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Превеншн».

Одночасно цим листом повідомлено ТОВ «Превеншн», що розгляд справи про порушення законодавства України про рекламу відбудеться 31 липня 2020 року о 09 год. 00 хв. У приміщенні Головного управління за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 39а.

У відповідь на лист ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області за №Вих-05.1/2505-20 від 17.07.2020 року ТОВ «Превеншн» повідомило, що не погодившись з рішенням Виконавчого комітету Ужгородської міської ради №258 від 12.09.2018 року, ТОВ «Превеншн» звернулося до суду про визнання такого протиправним та скасування. Закарпатським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Превеншн» до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Ужгородської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення (справа №807/682/18) та виніс ухвалу від 24.09.2018 року про забезпечення позову, якою зупинив дію рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради «Про демонтаж об`єктів зовнішньої реклами» від 12.09.2018 року №258 в частині п.2, яким вирішено питання про демонтаж: рекламної конструкції «брандмауер» на фасаді будівлі по вул. Олександра Грибоєдова, 19, м. Ужгород, (Медичний центр Prevention) 2 одиниці до вирішення справи по суті та заборонив Виконавчому комітету Ужгородської міської ради та Ужгородській міській раді вчиняти будь-які дії з приводу демонтажу рекламних засобів, що знаходяться за адресом: вул. Грибоєдова, 19, м. Ужгород, до вирішення справи по суті.

Також, на вимогу ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області позивачем було надано копії наступних документів:

- копію витягу з ЄДРПОУ ТОВ «Превеншн»;

- копію технічного паспорту вивіски №8/04-01 від 17.01.2018 року;

- копію заяви-договору між ТОВ «Превеншн» та КП «Архітектурно-планувальне бюро» та копію акту здачі-приймання виконаних робіт;

- копію комп`ютерного макету місця розташування рекламного засобу з фрагментом місцевості;

- копію конструктивного рішення рекламного засобу з технічними характеристиками та вузлами кріплення;

- копію ескізу з конструктивним рішенням рекламного засобу.

Рішенням ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області № 13 від 31.07.2020 року, на підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу від 03.07.2020 року №14, розпочато розгляд справи про порушення законодавства України про рекламу відносно товариства з обмеженою відповідальністю «Превеншн» у відповідності до вимог п.11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року № 693.

Рішенням ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області № 14 від 31.07.2020 року, на підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу від 03.07.2020 року №13, розпочато розгляд справи про порушення законодавства України про рекламу відносно товариства з обмеженою відповідальністю «Превеншн» у відповідності до вимог п.11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року № 693.

05.08.2020 року позивачу було надіслано лист від ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області №Вих-05.1/2759-20 у якому, окрім іншого, позивача було повідомлено про місце та час розгляду справи про порушення вимог ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу». Так, про розгляд справи 14.08.2020 року представник позивача отримала повідомлення 06 серпня 2020 року.

Відповідно до протоколу №12 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу відносно ТОВ «Превеншн» від 14.08.2020 року за результатами розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, вирішено, у зв`язку з неможливістю встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами на рекламній конструкції типу «брандмауер» на фасаді будівлі по вул. Грибоєдова, 19 м. Ужгород всупереч вимог частини 1 статті 16 Закону України «Про рекламу», накласти на ТОВ «Превеншн» штраф згідно ч. 7 ст. 27 Закону України «Про рекламу».

Протоколом №13 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу відносно ТОВ «Превеншн» від 14.08.2020 року, за результатами розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, вирішено, у зв`язку з неможливістю встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами на рекламній конструкції типу «брандмауер» на фасаді будівлі по вул. Грибоєдова, 19 м. Ужгород всупереч вимог частини 1 статті 16 Закону України «Про рекламу», накласти на ТОВ «Превеншн» штраф згідно ч. 7 ст. 27 Закону України «Про рекламу».

З даним протоколами представник позивача була ознайомлена 14.08.2020 року та остання підписала такі із запереченнями.

Рішенням ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області № 10 від 14.08.2020 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу на підставі ч.ч. 2, 7 ст. 27 Закону України «Про рекламу» на ТОВ «Превеншн» накладено штраф у розмірі 5083 грн.

Рішенням ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області № 11 від 14.08.2020 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу на підставі ч.ч. 2, 7 ст. 27 Закону України «Про рекламу» на ТОВ «Превеншн» накладено штраф у розмірі 5083 грн.

Вважаючи такі рішення суб`єкта владних повноважень протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно дост.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, засади рекламної діяльності в Україні, регулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження, розміщення та споживання реклами визначаються відповідно до Закону України «Про рекламу» (далі - Закон).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону цей Закон регулює відносини, пов`язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України.

Відповідно ст.1 Закону України «Про рекламу», реклама - це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Внутрішня реклама - реклама, що розміщується всередині будинків, споруд, у тому числі в кінотеатрах і театрах під час, до і після демонстрації кінофільмів та вистав, концертів, а також під час спортивних змагань, що проходять у закритих приміщеннях, крім місць торгівлі (у тому числі буфетів, кіосків, яток), де може розміщуватись інформація про товари, що безпосередньо в цих місцях продаються.

У свою чергу, реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Частиною третьою статті 7 Закону визначено, що реклама не повинна містити інформації або зображень, які порушують етичні, гуманістичні, моральні норми, нехтують правилами пристойності.

За приписами частини першої статті 8 Закону у рекламі забороняється, зокрема, вміщувати твердження, які є дискримінаційними за ознаками походження людини, її соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, освіти, політичних поглядів, ставлення до релігії, за мовними ознаками, родом і характером занять, місцем проживання, а також такі, що дискредитують товари інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень, серед іншого, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Згідно з частиною другою статті 26 Закону на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео - та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Необхідно зауважити, що органам у справах захисту прав споживачів не надано право здійснювати планові та позапланові заходи державного нагляду: перевірки, ревізії, огляди, обстеження та інші подібні дії.

Посадові особи Держпродспоживслужби та її територіальні органи, які розглядають справу про порушення законодавства про рекламу, мають право лише на отримання документів, усних чи письмових пояснень, відео- та звукозаписів, а також іншої інформації, яка стосується порушень законодавства про рекламу.

Питання накладення уповноваженими особами Держпродспоживслужби та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) регулюються Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року № 693 (надалі - Порядок №693).

Відповідно до п. 2 Порядку № 693 у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог законодавства про рекламу, на рекламодавців і розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма кореспондується також з частиною сьомою статті 27 Закону.

Пунктом 8 Порядку № 693 передбачено, що накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники.

Згідно з п. 9 Порядку № 693 підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

У відповідності до п.10 Порядку № 693 протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк.

Пунктом 11 Порядку № 693 визначено, що за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Пунктом 12 Порядку № 693 визначено, що справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду.

До строку розгляду справи не зараховується час на отримання необхідних доказів і проведення експертизи.

Строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держспоживінспекції, його заступниками, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступниками не більше ніж на три місяці.

Також, п. 13 Порядку № 693 визначено, що посадові особи Держспоживінспекції та її територіальних органів, які розглядають справу: перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження; отримують документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, що стосується порушень законодавства про рекламу; готують попередні висновки і вносять їх на розгляд Голови Держспоживінспекції, його заступників, начальників територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступників.

Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день (п. 14 Порядку №693).

За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку (п. 18 Порядку № 693).

Виходячи з системного аналізу положень статті 26 Закону України «Про рекламу», пунктів 9, 11, 18 Порядку № 693, у провадженні у справах про порушення законодавства про рекламу оформлюються процесуальні документи протокол про порушення законодавства про рекламу, рішення про початок розгляду справи за ознаками порушення законодавства про рекламу, протокол засідання та рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Таким чином відповідачем достовірно, на підставі відповідних доказів встановлено, що саме позивач здійснював діяльність за місцем виявлення порушення законодавства про рекламу та законно прийнято оскаржуване рішення про накладення штрафу.

Водночас, виявлення ознак порушення законодавства про рекламу Закон України «Про рекламу» не пов`язує з проведенням перевірок чи інших спеціальних заходів контролю, оформлення направлень на перевірку, повідомлень про перевірку, актів перевірок законодавством про рекламу не передбачено.

Власником двох рекламних конструкцій типу «брандмауер», розміщених на фасаді будівлі по вул. Грибоєдова, 19 м. Ужгород, є ТОВ «Превеншн».

Крім того, відповідно до наданої заяви-договору б/д, укладеного між КП «Архітектурно-планувальне бюро» та ТОВ «Превеншн», передбачено виготовлення матеріалів по розміщенню рекламних засобів за адресою м. Ужгород, вул. Грибоєдова, 19. Відповідно до акта здачі-приймання виконаних робіт б/д ТОВ «Превеншн» як замовник отримав від КП «Архітектурно-планувальне бюро» ескіз із конструктивним рішенням рекламного засобу з прив`язкою місця розташування рекламного засобу та конструктивне рішення рекламного засобу (з технічними характеристиками та вузлами кріплення), згідно якого розміри рекламного засобу становлять 4,0 м х 2,25 м.

Проте, ТОВ «Превеншн» не надало дозволів на розміщення зазначених рекламних конструкцій по вул. Грибоєдова, 19 м. Ужгород, виданих на підставі рішення виконкому Ужгородської міської ради, тим самим і підтверджено факт порушення вимог ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу».

Позивач стверджує, що зображення розміщенні на будівлі по вул. Грибоєдова, 19 в м. Ужгороді є вивіскою і не є рекламою, а тому не було підстав для застосування до нього штрафу.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно з правової позиції Верховного Суду викладеній в постанові від 27.02.2020 по справі № 405/4704/15-а, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки розміщені вивіски та стенди розташовані на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання загального користування, вони вважаються зовнішньою рекламою у розумінні Закону України «Про рекламу».

Як вбачається з матеріалів справи, як за змістом, так і за розміщенням реклама медичного центру Товариства, розміщена на рекламних конструкціях типу «брандмауер» на фасаді будівлі по вул. Грибоєдова, 19 м. Ужгород, є зовнішньою рекламою.

З фотоматеріалів вбачається, що рекламний засіб призначений сформувати обізнаність споживачів про види послуг, тобто є рекламою за своєю суттю, а також містить номер телефону.

До тверджень позивача, що такий конструкція типу «брандмауер» є вивіскою, а не зовнішньою рекламою, суд ставиться критично з наступних підстав.

Визначення терміну «вивіска», передбачено ч. 6 ст. 9 Закону №270/96-ВР. Тобто вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Відповідно до абзацу 8 п. 2 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року №2067 вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб`єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою. Отже, законодавцем визначено, що вивіскою є розташована над будівлею назва медичного центру та режим роботи такого з інформацію про суб`єкта господарювання, який здійснює діяльність у даному центрі.

Разом з тим, на рекламному щиті міститься декілька рекламних логотипів та крупний логотип «PREVENTION медичний центр». За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань зареєстрованим найменуванням позивача є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Превеншн»; також на рекламному щиті розміщено рекламу послуг товариства. Дана конструкція як за містом, так і за розміщенням не може вважатися вивіскою, а є зовнішньою рекламою, що розміщена без належного дозволу.

Як вже зазначалось, згідно зі ст. 1 Закону № 270/96-ВР зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг; реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Частиною 1 статті 16 Закону № 270/96-ВР передбачено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону № 270/96-ВР вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Зовнішня реклама розміщена на будівлі (фасаді) ТОВ «Превеншн» розташованої за адресою: м. Ужгород, вул. Грибоєдова, 19, не може вважатися вивіскою чи табличкою оскільки не містить жодних передбачених елементів: інформацію про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи. Не містить інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, а також інформація, розміщена на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення.

Данні висновки підтверджуються практикою Верховного Суду справи №323/1766/17 від 06.02.2018, №323/1766/17 від 11.04.2018, де зазначено, що інформація про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, а також інформація, розміщена на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу у таке приміщення, яка не містить закликів придбавати товар або послугу, що реалізується суб`єктом, не є рекламою у розумінні ч. 7 ст. 8 та ч. 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу», оскільки підпадає під визначення «вивіска» чи «табличка».

Також суд зазначає, що позивач вже притягувався до відповідальності за інші порушення законодавства про рекламу, зокрема, щодо змісту реклами на цих же конструкціях, що розміщені на фасаді будівлі по вул. Грибоєдова, 19 м. Ужгород, зокрема рекламу методу діагностики медичного центру «Prevention» без зазначення тексту попередження такого змісту: «Самолікування може бути шкідливим для вашого здоров`я» та за замовлення для розповсюдження реклами забороненої законом, де містилася реклама методу діагностики медичного центру «Prevention» з участю лікарів та інших професійних медичних працівників, а також осіб, зовнішній вигляд, яких імітував зовнішній вигляд лікарів.

Відповідно було складено протоколи про порушення законодавства про рекламу від 15.04.2019 року № 12 та № 13, які стали підставою для розгляду справ щодо порушення позивачем відповідно вимог ч. 7 ст. 21 та ч. 4 ст. 21 Закону України «Про рекламу».

За результатами розгляду зазначених справ 24.05.2019 року Головним управлінням було винесено рішення про накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу № 7 та № 8, згідно яких 24.05.2019 року штрафи були сплачені у добровільному порядку.

Тим самим, ТОВ «Превеншн» погодилося з тим, що на фасаді будівлі по вул. Грибоєдова, 19 м. Ужгород розміщено саме зовнішню рекламу, яка повинна відповідати Закону України «Про рекламу» і добровільно сплатило штраф за порушення вимог щодо до змісту реклами та за замовлення для розповсюдження реклами забороненої законом.

Тому, суд вважає безпідставними твердження позивача, що вказана реклама на фасаді будівлі є вивіскою.

Судом встановлено, що згідно п. 2 рішенням Виконавчого комітету Ужгородської міської ради №176 від 13.06.2017 року вирішено: Заборонити розміщення на території міста об`єктів зовнішньої реклами тину «банер», «розтяжка», «перетяжка», «транспарант», «брандмауер» загальна площа яких менше 18 кв. м.

05.06.2018 року позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг Ужгородської міської ради з метою отримання адміністративної послуги щодо встановлення пріоритету на розміщення рекламних конструкцій, а саме: «брандмауер» розміром 4х2,25 м. та «брандмауер» розміром 3х2,5 м. на фасаді будівлі по вул. Грибоєдова, 19.

Згідно відповідей від 11.06.2018 року, отриманих від Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради позивача повідомили, що враховуючи наявність рішення виконавчого комітету №176 від 13.06.2017 року «Про заборону розміщення об`єктів зовнішньої реклами» заборонено розміщення на території м. Ужгорода об`єктів зовнішньої реклами загальна площа яких менша за 18 кв.м., а тому враховуючи таку заборону Департамент міського господарства вважає недоцільним подальший розгляд поданих позивачем документів та повертає заяви за №267483 та за № 267484 від 05.06.2018 року - без розгляду.

В подальшому, згідно п. 2 рішення Виконавчого комітету Ужгородської міськради від 12.09.2018 року № 258, у зв`язку з відсутністю дозвільних документів на розміщення об`єктів зовнішньої реклами, визнано такими, що підлягають демонтажу, рекламні конструкції «брандмауер» на фасаді будівлі по вулиці Олександра Грибоєдова 19 (Медичний центр Prevention) - 2 одиниці.

Вважаючи протиправними рішення Виконавчого комітету Ужгородської міськради №176 від 13.06.2017 року та від 12.09.2018 року № 258, позивач звернувся до суду з позовом.

Закарпатським окружним адміністративним судом ухвалою суду від 10.07.2018 року було відкрито провадження в адміністративній справі №807/682/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Превеншн» до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Ужгородської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Щодо твердження позивача про порушення винесення оскаржуваних рішень, всупереч ухвалі Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.09.2018 року про забезпечення позову по справі №807/682/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Превеншн» до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Ужгородської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, якою суд зупинив дію рішення Виконавчого комітету Ужгородської міськради «Про демонтаж об`єктів зовнішньої реклами» від 12.09.2018 року № 258 в частині п. 2, яким вирішено питання про демонтаж: рекламної конструкції «брандмауер» на фасаді будівлі по вул. Олександра Грибоєдова, 19, м. Ужгород, (Медичний цент Prevention) - 2 одиниці до вирішення справи по суті та заборонив Виконавчому комітету Ужгородської ради та Ужгородській міській раді вчиняти будь - які дії з приводу демонтажу рекламних засобів, що знаходяться за адресом: вул. Грибоєдова, 19, м. Ужгород, до вирішення справи по суті, суд зазначає наступне.

Оскарження рішення про демонтаж рекламних конструкцій в суді не звільняє позивача від відповідальності за розповсюдження зовнішньої реклами без відповідних дозволів всупереч вимог ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» та п. 24 Типових правил розміщення зовнішньої реклами затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р. № 2067.

Так, зокрема, ухвалою суду від 24.09.2018 року зупинено дію рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради «Про демонтаж об`єктів зовнішньої реклами» від 12.09.2018 року № 258 в частині п.2. вирішено питання про демонтаж: рекламної конструкції «брандмауер» на фасаді будівлі вулиці Олександра Грибоєдова 19 (Медичний центр Prevention) - 2 одиниці та заборонено Виконавчому комітету Ужгородської міської ради та Ужгородській міській раді вчиняти будь-які дії, з приводу демонтажу рекламних засобів, що знаходяться а адресою: м. Ужгород, вул. Грибоєдова, 19 до моменту вирішення справи №807/682/18 посуті. Однак, вказана ухвала не забороняє вчиняти демонтаж рекламорозповсюджувачу ТОВ «Превеншн».

Також суд вважає за необхідне зазначити, що дія наявної копії в матеріалах справи технічного паспорту вивіски №8/04-01, яку надано позивачем, скінчилася 01.04.2020 року, тобто ще до надіслання Подання Департаменту міського господарства від 19.06.2020 року № 32.01-12/694 «Про застосування штрафних санкцій» до ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області та відповідно до винесення оскаржуваних рішень.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що при здійсненні контролю за дотриманням законодавства про рекламу та провадженні у справі за ознаками порушення законодавства про рекламу ТОВ «Превеншн», Головне управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області діяло в межах повноважень та у відповідності до порядку, визначеного наведеними нормами законодавства.

Закон України «Про рекламу» не регулює відносини щодо виявлення та запобігання порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, а лише визначає засади рекламної діяльності в Україні та регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами, тому контроль за дотриманням законодавства про рекламу не підпадає під дію Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Згідно з ч. 6 ст. 27 Закону № 270/96-ВР за неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації про вартість розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами, та/або вартість розповсюдження реклами, а також інформації, передбаченої частиною другою статті 26 цього Закону, центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, внаслідок порушення позивачем порядку розповсюдження та розміщення реклами (2 одиниці), Головним управлінням Держпродспоживслужби в Закарпатській області, на підставі вимог ч. 2, 7 ст. 27 Закону № 270/96-ВР на позивача правомірно накладено штрафи у розмірі 5083 грн. та 5083 грн. відповідно.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що відповідач під час прийняття оскаржуваний рішень діяв обґрунтовано та з урахуванням всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення, що зумовлює висновок суду про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи висновки суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Превеншн» до Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області, третя особа без самостійних вимог - Ужгородська міська рада, про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді Калинич Я.М. у відрядженні з 15 вересня 2022 року по 25 вересня 2022 року (включно), повний текст рішення виготовлено та підписано 26 вересня 2022 року.

СуддяЯ. М. Калинич