Справа № 140/1334/22
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/1334/22 пров. № А/857/8411/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р.. Кушнерика М. П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 березня 2022 року у справі №140/1334/22 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування фінансових санкцій,

суддя в 1-й інстанції Мачульський В. В.,

час ухвалення рішення 25.03.2022 року,

місце ухвалення рішення м.Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ФОП ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача Головного управління ДПС у Волинській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 14 вересня 2021 року №.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 березня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Волинській області про застосування фінансових санкцій від 14 вересня 2021 року №.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що перевіркою встановлено факти зберігання та реалізації позивачем тютюнових виробів з марками акцизного податку з ознаками підробки, а зокрема сигарил, (що класифікуються за кодом УКТ ЗЕД сигари, сигари з відрізаними кінцями та сигарили, з вмістом тютюну), що марковані марками акцизного податку, а саме: ТВ ІНШІ. Зазначає, що тютюнові вироби сигарили, які зберігалися та реалізовувалися у позивача марковані марками акцизного податку, що не відповідають продукції, тобто вважаються не маркованими, що є порушенням вимог абз.3 ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Крім того, звертає увагу, що склад правопорушення, за яке статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» передбачена відповідальність утворює факт зберігання, транспортування чи реалізацію алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Звертає увагу, що первинні документи на товар (накладні тощо) на наявний в реалізації товар та відповідний запис в Книзі обліку доходів та витрат в разі вибуття такого товару підтверджують ведення обліку в порядку визначеному діючим законодавством та зауважує, що відповідальність суб`єктів господарювання, які не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) встановлена статтею 20 Закону №265/95-ВР - це фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що відповідачем допущено грубе порушення норм чинного законодавства України, яким імперативно врегульовано порядок проведення фактичних перевірок на предмет додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні роздрібної торгівлі тютюновими виробами та оформлення результатів таких перевірок. Звертає увагу, що визначальною обставиною для встановлення порушення суб`єктом господарювання абз.3 ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» є не інформація отримана відповідачем про те, на яку тютюнову продукцію проводилось замовлення марок акцизного податку платником акцизного податку, а відомості щодо фактичного використання таких марок акцизного податку відповідним платником акцизного податку та відповідність сум акцизного податку фактично сплаченого відповідним його платником до відомостей вказаних у відповідному звіті із використання марок акцизного податку та зареєстрованої відповідної декларації із сплати акцизного податку. Крім того, вказує, що відповідачем не встановлено наявність у місцях здійснення позивачем господарської діяльності фальсифікованих тютюнових виробів чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 16 листопада 2011 року, основний вид діяльності: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.20).

ГУ ДПС у Волинській області на підставі наказу №2294 від 06 серпня 2021 року та направлень (а.с.13, 33) було проведено фактичну перевірку магазину за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 06 серпня 2021 року №6382/03-20-07-05/ НОМЕР_1 (а.с.14-17, 34-35).

У ході фактичної перевірки працівниками ГУ ДПС у Волинській області описані марки акцизного податку на тютюнових виробах (сигарили), що знаходяться за місцем реалізації та надіслані запити до Головного управління ДПС у Львівській області про надання інформації на який вид продукції та кількість сигарил у пачці були видані описані марки акцизного податку відповідно до коду товару згідно з УКТЗЕД, опис товару згідно з УКТЗЕД, а також суму акцизного податку, сплачену виробником за вказані марки акцизного податку в розрізі кожної марки акцизного податку окремо (а.с.38).

Після отримання відповіді встановлено, що згідно з інформацією ГУ ДПС у Львівській області щодо визначення виду тютюнових виробів (зокрема щодо визначення кількості сигарил в пачці) на які отримувались виробником марки акцизного податку ТВ ІНШІ видавалися для маркування сигар включаючи сигари з відрізним кінцем, сигарил (тонкі сигари) та сигарет, цигарок з тютюном, або його замінниками: сигар, включаючи сигари з відрізним кінцем та сигарил (тонкі сигари) з вмістом тютюну УКТЗЕД кількість штук в пачці 2 сигарили (а.с.41).

ГУ ДПС у Волинській області зроблено висновок про те, що тютюнові вироби сигарили, які зберігалися та реалізовувалися у вищезазначених господарських одиницях, марковані марками акцизного податку, що не відповідають продукції, тобто вважаються не маркованими, що є порушенням вимог абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР.

У подальшому за наслідками фактичної перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийняло рішення від 14 вересня 2021 року №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 17000,00 грн за зберігання тютюнових виробів маркованих марками акцизного податку не встановленого зразка (а.с.18,39).

Позивач, вважаючи протиправним рішення ГУ ДПС у Волинській області від 14 вересня 2021 року №, звернувся в суд за захистом своїх прав з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належними та достовірними доказами порушення позивачем вимог абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а тому оскаржуване рішення ГУ ДПС у Волинській області від 14 вересня 2021 року № про застосування фінансових санкцій є протиправним та підлягає скасуванню.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з абз.3 ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

За змістом пп.14.1.107 п.14.1 ст.14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Відповідно до пп.14.1.109 п.14.1 ст.14 ПК України маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою, пачку (упаковку) тютюнового виробу чи ємність (упаковку) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Згідно з п.226.3 ст.226 ПК України виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

За приписами п.226.9 ст.226 ПК України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки. сигарети, цигарки та сигарили, що вироблені після 1 січня 2021 року, в яких кількість одиниць у пачці (упаковці) не відповідає кількості одиниць, зазначеній на марках акцизного податку; рідини, що використовуються в електронних сигаретах, вироблених до 1 січня 2021 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251 затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Положення №1251).

Відповідно до п.8 Положення №1251 марки продаються суб`єктам господарювання, які відповідно до законодавства є платниками акцизного податку з алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах.

Згідно з п.16 Положення №1251 покупець марок веде їх облік за видами і забезпечує схоронність. У разі виявлення фактів порушення порядку ведення обліку і зберігання придбаних суб`єктом господарювання марок продавець марок має право тимчасово зупинити подальший їх продаж такому покупцю.

За приписами п.20 Положення №1251 маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва, тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється виробниками зазначеної продукції.

П.226.8 ст.226 ПК України передбачає, що кожна марка акцизного податку на тютюнові вироби повинна мати окремий номер та позначення про квартал і рік випуску марки. На марку акцизного податку на сигарети, цигарки та сигарили додатково наноситься кількість штук у пачці (упаковці). Виробники та імпортери тютюнових виробів ведуть облік та звітують про використання марок акцизного податку за видами марок (ТІ «тютюн імпортний», ТВ «тютюн вітчизняний») у кількісному виразі.

Матеріалами справи підтверджується, що марки акцизного податку, зазначені в акті фактичної перевірки від 06 вересня 2021 року №0010080 та щодо яких відповідач подавав запит в ГУ ДПС у Львівській області, видавались ТОВ «МАРВЕЛ ІНТЕРНЕШНЛ ТОБАККО ГРУП» для маркування тютюнових виробів до 31 грудня 2020 року.

Зі змісту листа Офісу великих платників податків ДПС від 31 грудня 2020 року вбачається, що станом на 28 грудня 2020 року заборгованість ТОВ «МАРВЕЛ ІНТЕРНЕШНЛ ТОБАККО ГРУП» по акцизному податку відсутня.

Відповідно до п.226.11 статті 226 ПК України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, забороняються.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

За приписами абз.19 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Таким чином, склад правопорушення, за яке вищенаведеною нормою передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Метою застосування вищевказаного штрафу є відповідальність за ухилення від сплати акцизного податку.

Верховний Суд у постанові від 28 травня 2019 року по справі №810/2155/16 вказав на те, що визначальною ознакою для висновку про наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої Законом № 481/95-ВР є встановлення фактів вчинення позивачем порушень, зафіксованих у актах фактичних перевірок.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС у Волинській області зроблено висновок про те, що тютюнові вироби сигарили, які зберігалися та реалізовувалися у господарській діяльності позивача, в якої здійснювалася відповідна фактична перевірка, марковані марками акцизного податку, що не відповідають продукції, тобто вважаються не маркованими.

Такий висновок відповідачем зроблено відповідно до інформації ГУ ДПС у Львівській області №5858/7/13-01-09-06-04 від 08 вересня 2021 року (а.с.41 зворот) щодо визначення виду тютюнових виробів (зокрема щодо визначення кількості сигарил в пачці), зі змісту якої вбачається, що марки акцизного податку для маркування тютюнових виробів ТІ ІНШІ видавалися для маркування сигар, включаючи сигари з відрізними кінцями, сигарил (тонкі сигари) та сигарет, цигарок, з тютюном або його замінниками: сигар, включаючи сигари з відрізними кінцями, сигарил (тонкі сигари), з вмістом тютюну, код УКТЗЕД , кількість штук у пачці 2 сигарили.

Колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того факту, що марки акцизного збору на описаних тютюнових виробах, які зберігалися та реалізовувалися у господарській діяльності позивача були підробленими/фальсифікованими, пошкодженими (про наявність таких доказів в акті фактичної перевірки не зазначено і такі взагалі відсутні).

При цьому, механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» визначено Порядком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 року №790, відповідно до пункту 5 якого підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Відповідачем у акті перевірки на підставі інформації ГУ ДПС у Львівській області щодо визначення виду тютюнових виробів (зокрема, щодо визначення кількості сигарил в пачці), на які отримані виробником марки акцизного податку «ТВ «ІНШІ»», зроблено висновок, що тютюнові вироби - сигарили, які зберігалися та реалізовувалися у господарській одиниці позивача, який перевірявся, марковані марками акцизного податку, що не відповідають продукції, тобто вважаються не маркованими.

Разом з тим, контролюючим органом не враховано того факту, що відповідальною особою за маркування тютюнових виробів є безпосередньо виробник (імпортер) такої продукції, а не особа, яка таку продукцію реалізовує, що передбачено підпунктом 226.8 статті 226 ПК України, а тому суб`єкт, який реалізує відповідну продукцію, не може нести відповідальність за правильність маркування тютюнових виробів їх виробником (імпортером).

Колегія суддів зазначає, що визначальною умовою для встановлення порушення суб`єктом господарювання абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону №481/95-ВР мала бути не інформація ГУ ДПС у Львівській області про те, на яку тютюнову продукцію проводилось замовлення марок акцизного податку платником акцизного податку, а відомості щодо фактичного використання таких марок акцизного податку відповідним платником акцизного податку та відповідності сум акцизного податку фактично сплаченого відповідним його платником до відомостей вказаних у відповідному звіті із використання марок акцизного податку та зареєстрованої відповідної декларації із сплати акцизного податку, що контролюючим органом зроблено не було.

З долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що ТОВ «МАРВЕЛ ІНТЕРНЕШНЛ ТОБАККО ГРУП» надано представнику позивача інформацію №01-0712 від 07 грудня 2020 року щодо обсягів виробництва тютюнових виробів за кодом УКТЗЕД (сигарили) та здійснення відповідних сплат акцизного податку відповідно до декларації, а також доплат акцизного податку до Державного Бюджету України за 2019 рік у розмірі 314485774,77 грн та за 2020 рік у розмірі 901387259,76 грн. Крім того, з листа Офісу великих платників податків ДПС №40180/10/28-10-52-03 від 31 грудня 2020 року вбачається, що станом на 28 грудня 2020 року заборгованість у ТОВ «МАРВЕЛ ІНТЕРНЕШНЛ ТОБАККО ГРУП» по акцизному податку у 2020 році із вироблених тютюнових виробів - сигарил (УКТ ЗЕД ) відсутня. Зі змісту листа Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими планиками податків №3655/6/35-00-04-18 від 23 жовтня 2021 року вбачається, що станом на 30 вересня 2021 року в інтегрованій картці платника ТОВ «МАРВЕЛ ІНТЕРНЕШНЛ ТОБАККО ГРУП» обліковується переплата 60806616,15 грн за платежем 14020600 (акцизний податок на тютюн та тютюнові вироби, рідин, що використовуються в електронних сигаретах).

Згідно з ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Колегія суддів зазначає, що контролюючим органом не надано, а судом не здобуто належних та допустимих доказів на підтвердження факту зберігання позивачем тютюнових виробів з марками акцизного податку невстановленого зразка та їх ідентифікації, а тому підстави для застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій відсутні.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено належними та достовірними доказами порушення позивачем вимог абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а тому оскаржуване рішення ГУ ДПС у Волинській області від 14 вересня 2021 року № про застосування фінансових санкцій є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Щодо доводів апелянта про ненадання позивачем під час перевірки документів (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за що передбачена відповідальність згідно зі ст.20 Закону №265/95-ВР, то колегія суддів такі до уваги не приймає, оскільки оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень стосується факту зберігання позивачем тютюнових виробів з марками акцизного податку з ознаками підробки, зокрема сигарил, (що класифікуються за кодом УКТ ЗЕД сигари, сигари з відрізаними кінцями та сигарили, з вмістом тютюну), що марковані марками акцизного податку ТВ ІНШІ, а щодо не обліку та проходження вищевказаних товарів.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 березня 2022 року у справі №140/1334/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 26 вересня 2022 року.