Справа № 420/20803/21
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2022-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами загального позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, третя особа: Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, третя особа: Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК», в якому позивач просить:

визнати протиправними та скасувати, винесені Головним управлінням ДПС в Одеській області податкові повідомлення-рішення:

від 05.08.2019 року № на суму 936701,61 грн.;

від 05.08.2019 року № на суму 170,00 грн.;

від 05.08.2019 року № на суму 70309,71 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в Акті перевірки податковий орган посилається на лист ПУАТ «ФІДОБАНК», який нібито підтверджує ознайомлення позичальника, тобто, ОСОБА_1 , про анулювання (прощення) основної суми боргу по кредиту.

Разом з цим, вказаний лист не є доказом такого ознайомлення, оскільки адресований податковому органу, при цьому, позивач жодного повідомлення від банку не отримувала.

Посилаючись на наказ Міністерства фінансів України №400 від 03.04.2018 року, позивач стверджує, що кредитор повинен сам виконати обов`язки податкового агента.

Вказані обставини, на думку позивача, є підставою для задоволення позову.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 04.11.2021 року позовну заяву залишено без руху.

12.11.2021 р. за вхід.№63165/21 надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 15.11.2021 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 09.12.2021 р.

У зв`язку із неявкою учасників справи та відсутністю відзиву, підготовче засідання відкладено на 22.12.2021 року.

21.12.2021 р. за вхід.№72512/21 надійшов відзив на позов, в якому наголошується на правомірності прийняття спірних рішень, оскільки податковим органом за результатами проведеної перевірки встановлено включення банком суми прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь ОСОБА_1 (форма №ІДФ) за 2 квартал 2015 року за ознакою доходу 126 додаткове благо.

Підготовче засідання відкладено на 11.01.2022 року.

Ухвалою суду від 11.01.2022 року підготовче засідання по справі закрито та призначено розгляд справи по суті на 26.01.2022 року.

В судовому засіданні 26.01.2022 року залучено до участі у справі третю особу: ПУАТ «ФІДОБАНК».

Ухвалою суду від 26.01.2022 року провадження по справі зупинено. Наступне судове засідання призначено на 28.02.2022 року.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» визначено:

«У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановляю:

1. Ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Верховна Рада України прийняла Закон «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"».

Законом України «Про затвердження Указу Президента України від 14.03.2022 року №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено воєнний стан до 25.04.2022 року.

22 травня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 №2263-ІХ, за яким воєнний стан в Україні до 23.08.2022 року.

Законом України №2500-IX від 15.08.2022 затверджено Указ Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Ухвалою суду від 20.09.2022 року провадження по справі поновлено. Розгляд справи продовжено в порядку письмового провадження.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

21 червня 2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області було складено Акт №1203/15-32-15/28867156 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПГІ НОМЕР_1 , з питань дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу отриманого платником податку як додаткове благо (ознака 126) за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

Документальною позаплановою невиїзною перевіркою були встановлені наступні порушення: п.п. 49.18.4 п.49.18 ст. 49, п.179.1 ст. 179 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ із змінами та доповненнями ненадання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік по строку подання до 01.05.2016 року; п. 164.1, п.п. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.п.167.1 ст. 167, п.п.168.2.1. п. 168.2 ст. 16, п.п.179.7 ст. 179 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ із змінами та доповненнями донарахована сума податку на доходи фізичних осіб у розмірі 674973,26 грн за період 01.01.2015 - 31.12.2015; п.п. 1.2., п.1.4., п.1.5., плі.1.6 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX, ст. 163, пп. 164.1.3. п. 164.1 ст. 164, п.168.4 ст. 168, пп. 168.2.1 п.168.2 ст. 168 Податкового кодексу України донараховано військового збору у розмірі 56247,77 грн.

Так, в Акті №1203/15-32-15/28867156 від 21.06.2019 року зазначено , що відповідно до отриманої інформації. з ЦДБ Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України (ЦБД ДРФ.О ДФС України) про одержані доходи та сплачений податок з доходів фізичних осіб, у другому кварталі 2015 року ОСОБА_1 отримала доходи у вигляді додаткового блага «за ознакою 126» у розмірі 3750460,47 грн.

Підставою указаного донарахування стала заборгованість ОСОБА_1 перед бюджетом внаслідок отриманого нею доходу у вигляді додаткового блага через прощення ПУАТ «ФІДОБАНК» боргу за кредитним договором.

05.08.2019 року були складені податкові повідомлення-рішення № на суму 936701,61 грн. (749361,29 грн. основний платіж + 187340,32 грн. штрафна санкція),

№ на суму 170,00 грн. (штрафна санкція), № на суму 70309,71 грн. (56247,77 грн. основний платіж +14061,94 грн. штрафна санкція).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року у справі № 420/11987/20 адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу на загальну суму 1007181,32 грн. було задоволено повністю; стягнуто з ОСОБА_1 суму заборгованості по податку, на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11010500) на загальну суму 936871 грн. 61 коп.; по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11011001) на загальну суму 70309 грн. 71 коп.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021 року у справі №420/11 987/20 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року було скасовано, прийнято постанову, якою позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу залишено без задоволення.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, обов`язки і повноваження посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Як слідує зі змісту положень пп.163.1.1,163.1.2 п.163.1 ст.163 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), «об`єктом оподаткування резидента» є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

А як визначено приписами абз.2 п.164.1 ст.164 ПК України, «загальний оподатковуваний дохід» - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Зі змісту вимог пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України видно, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Так, за правилами пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як «додаткове благо» (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до вимог пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України, додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік «додаткових благ», які включаються до оподатковуваного доходу, безпосередньо встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України і є вичерпним.

Так, у відповідності до пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України (в редакції, чинній з 1 січня 2015 року), до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст.165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50% однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Тобто, законодавець під додатковим благом фактично розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, прощені (анульовані) кредитором.

Наведене, зокрема, підтверджується і змінами, які в подальшому були внесені до податкового законодавства Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» від 09.04.2015р. №321-VIII, який набрав чинності 07.05.2015 року, саме редакція підпункту 165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України була доповнена абзацом 2, у зв`язку з чим, сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності не підлягали включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Таким чином, боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Окрім цього, Міністерство фінансів України наказом №400 від 03.04.2018 року затвердило узагальнюючі податкові консультації з деяких питань оподаткування податком на прибуток підприємства, податком на доходи фізичних осіб, серед яких Узагальнююча податкова консультація щодо належного повідомлення боржника - фізичної особи про анулювання (прощення) боргу.

Ця податкова консультація роз`яснює більш детально застосування підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Отже, умовою покладання на боржника обов`язку щодо сплати податку із доходу, отриманого в результаті анулювання (прощення) боргу, є включення кредитором суми такого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, та повідомлення кредитором боржника про анульований (прощений) борг одним з трьох способів:

а) направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення;

б) укладення відповідного договору;

в) надання повідомлення боржнику під підпис особисто.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем по справі та третьою особою, ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про прощення (анулювання) такого боргу, а відтак, відповідно до закону, кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених вказаним підпунктом.

При цьому, слід звернути увагу на те, що аналогічний правовий висновок з цих спірних питань був неодноразово викладений у постановах Верховного Суду від 10.05.2018р. у справі №802/142/17-а, від 21.11.2018р. по справі №813/279/16, від 22.05.2019р. по справі №821/3224/15-а.

Виходячи з положень ст. 77 КАС України, суд вважає недоведеним дотримання банком положень пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК щодо порядку повідомлення боржника про прощення (анулювання) боргу.

При цьому, лист ПУАТ «ФІДОБАНК» №1-3-1/2775 від 08.11.2018 року, направлений на адресу податкового органу, не є належним доказом повідомлення позивача, оскільки він адресований не їй.

Встановлене судом свідчить про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

Слід також звернути увагу на наступне.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021 року по справі №420/11987/20 встановлено наступне:

«З аналізу наведених норм та в контексті спірних правовідносин можна дійти висновку, що однією з визначальних умов виникнення у платника податків обов`язку щодо сплати податкового зобов`язання, визначеного податковим органом, є факт належним чином отримання таким платником відповідних податкових повідомлень-рішень та лише після такого отримання та у разі не оскарження таких рішень в судовому або адміністративному порядку, податкове зобов`язання, визначене податковим повідомленням-рішенням, вважається узгодженим та підлягає сплаті.

Так, з матеріалів справи, зокрема, поштових конвертів та рекомендованих повідомлень про вручення вбачається, що і акт перевірки, і вказані податкові повідомлення-рішення в 2019 році були направлені відповідачці за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, справа містить довідку №К1-123458-ф/л від 26 травня 2021 року та копію паспортного документа ОСОБА_1 , з яких вбачається, що станом з 02 листопада 2016 року зареєстрованим місцем проживання відповідачки є: АДРЕСА_2 , і ця адреса згідно акта перевірки (п.1.3.2) була відома ДПС станом на момент складання вказаного акту та прийняття податкових повідомлень-рішень, водночас, такі рішення податковим органом були направлені на іншу адресу, яка не є адресою місця реєстрації/проживання ОСОБА_1 .

Крім того, слід зазначити, що адреса направлення в 2019 році акта перевірки та відповідних податкових повідомлень-рішень - АДРЕСА_1 , не збігається з адресою, зазначеною в ідентифікаційних даних платника податків (а.с.21) та з адресою, зазначеною в листі заступника начальника Київської ДПІ ПУ у м.Одесі ГУДПС в Одеській області (а.с.20), направленому на адресу начальника відділу по роботі з податковим боргом ПУ у м.Одесі ГУДПС в Одеській області, а саме: АДРЕСА_3 (яка вважалася позивачем податковою адресою ОСОБА_1 ), що свідчить про не дотримання ДПС порядку та процедури направлення відповідних податкових повідомлень-рішень ОСОБА_1 та виключає наявність факту узгодження вказаного податкового зобов`язання».

Вказані обставини не підлягають доказуванню в силу ч. 4 ст. 78 КАС України (Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом". Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Відтак, податкові повідомлення-рішення через порушення порядку та процедури їх направлення підлягають скасуванню.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, третя особа: Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати, винесені Головним управлінням ДПС в Одеській області податкові повідомлення-рішення:

від 05.08.2019 року № на суму 936701,61 грн.;

від 05.08.2019 року № на суму 170,00 грн.;

від 05.08.2019 року № на суму 70309,71 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 10071,81 (десять тисяч сімдесят одну гривню) 81 коп. за подання адміністративного позову, сплаченого за квитанцією №9751 від 11.11.2021 року.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Головне управління ДПС в Одеській області (адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ЄДРПОУ ВП:44069166, телефон: , електронна пошта: )

Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» (ПУАТ «ФІДОБАНК») (Україна, 01601, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 10, )

Головуючий суддя Н.В. Потоцька