Справа № 640/41/20
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 вересня 2022 року

Київ

справа №640/41/20

адміністративне провадження №К/990/25132/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Усенко Є.А., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2022 (повний текст складено 16.08.2022) у справі №640/41/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» до Головного управління ДПС у Луганській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2022 до суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» (далі - позивач, скаржник), направлена до суду поштою 14.09.2022.

Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній міститься посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Скаржник зазначає, що Так, судами першої та апеляційної інстанцій не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 07.10.2021 у справі № 826/11741/17, відповідно до яких нараховані та сплачені місцеві податки є надміру сплаченими грошовими зобов`язаннями в силу закону без необхідності подання уточнюючих податкових декларацій.

Скаржник доводить, що суди першої та апеляційної інстанцій визнали наявність надміру сплачених грошових зобов`язань у сумі 486529,86 грн (яка до слова підтверджується і судовим рішенням у справі № 826/11743/17, яке набрало законної сили), однак, відмовили у їх поверненні виключно з міркувань дотримання якихось технічних вимог (щодо потреби уточнити податкову звітність та надати реквізити платіжних доручень), які не передбачені ані п. 38.7 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України, ані статтею 43 ПК України.

Однак, усталеною є позиція Верховного Суду про те, що вимогам касаційної скарги щодо скасування судових рішень і ухвалення нового про задоволення позову має кореспондувати викладення у касаційній скарзі підстав для оскарження судових рішень у взаємозв`язку із усіма висновками, які стали підставою для відмови у їх задоволенні. Тобто, вимоги касаційної скарги мають бути сформульовані і відповідати їх безпосередньому обґрунтуванню.

Касаційна скарга має містити обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права послідовне у взаємозв`язку із усіма висновками судів попередніх інстанцій, які стали підставою для задоволення позову та обов`язковим посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України (з наведенням обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених для відповідної підстави).

Як вбачається з рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду, підставою для відмови у задоволенні позовних вимог став висновок суду про те, що в матеріалах справи відсутні докази подання позивачем інших (ніж від 17.02.2020) заяв на повернення надміру сплачених коштів, чи доказів виправлення помилок в уточнюючій декларації за 2014 рік, що вказує на необґрунтованість та передчасність позовних вимог, які є предметом даного спору.

Отже, саме в цих межах має бути наведено обґрунтування касаційної скарги. Доводи позивача про те, що суди визнали обов`язковим подання позивачем уточнюючої декларації за 2014 рік не відповідають мотивувальній частині судових рішень, а в постанові від 07.10.2021 у справі № 826/11741/17 відсутній висновок Верховного Суду про те, що подання заяви про повернення надмірно сплачених коштів відповідно до статті 43 ПК України у подібних правовідносинах не вимагається.

Не обумовлюються відповідним висновком суду і доводи позивача про те, що суди встановили безпосередню наявність у позивача надміру сплачених грошових зобов`язань у сумі 486529,86 грн, а так само суд не вбачає взаємозв`язку з посиланням, що ця сума встановлена і визнана у справі № 826/11741/17, а позивач такого не наводить.

Здебільшого, є підстави вважати, що скаржник не погоджується з діями відповідача, які виразилися у наданні відповіді на лист позивача від 18.11.2019, що контролюючий орган позбавлений можливості самостійного коригування інтегрованої картки платника податків, оскільки для коригування податкових зобов`язань по земельному податку на зменшення, починаючи з 14.04.2014 платник податків мав право самостійно надати уточнюючу податкову декларацію за 2014 рік з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України, чого не зробив.

Однак, правової оцінки саме цим діям контролюючого органу судові рішення не містять.

Суди встановили, що у цій відповіді контролюючий орган запропонував позивачеві надіслати заяву на повернення надміру сплачених коштів грошових зобов`язань по земельному податку з юридичних осіб чи орендній платі за землю у відповідності до вимог Порядку, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2019 №60. 17.02.2020 позивач подав відповідну заяву, однак, просив повернути не 1650529,86 грн, а 1164000,00 грн, які і отримав на свій рахунок в подальшому. Саме відсутність іншої заяви про повернення надмірно сплачених коштів або доказів виправлення помилок в уточнюючій декларації за 2014 рік стало підставою для відмови у задоволенні позову, з огляду на його передчасність.

Зазначене у сукупності свідчить про неузгодженість доводів касаційної скарги з встановленими судами попередніх інстанцій обставинами у цій справі та їх висновкам, що унеможливлює відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Відповідно, і обґрунтування скаржником винятків у цій справі не обумовлюється взаємозв`язком із підставами відмови у задоволенні позовних вимог, які утворюють межі касаційного перегляду.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк, протягом якого скаржник має усунути виявлені недоліки.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 169, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2022 (повний текст складено 16.08.2022) у справі №640/41/20 - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:

- надання уточненої касаційної скарги, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон Є.А. Усенко М.М. Яковенко