Справа № 140/4058/22
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року ЛуцькСправа № 140/4058/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними дій, скасування вимог та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправними дій, скасування вимог та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 25.04.2003 позивач ОСОБА_1 була зареєстрована фізичною особою-підприємцем (далі - ФОП), увесь час перебувала на єдиному податку. З 22.01.2002 позивач є пенсіонером за віком. У 2019 році позивач через свого представника повністю припинила здійснювати підприємницьку діяльність.

Позивач до контролюючого органу помилково подала звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2014 рік № 3152001 від 05.01.2015, де визначено суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - ЄСВ, єдиний внесок) у розмірі 2535,90 грн. Вказана сума ЄСВ, визначеного самостійно позивачем, не сплачена у граничні строки, у зв`язку із чим відповідачем прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-609-23 від 12.09.2017.

Позивач вважає дії податкового органу по нарахуванню ЄСВ неправомірними, вимогу про сплату боргу № Ф-609-23 від 12.09.2017 такою, що підлягає скасуванню, зокрема, з таких підстав.

Позивач як ФОП, що обрала спрощену систему оподаткування та водночас набула статусу пенсіонера, з 2002 року (дата отримання пенсії за віком) могла бути платником єдиного внеску виключно у випадку добровільного волевиявлення щодо участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Разом з тим, при подачі звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2014 рік форми № Д5 (річна) було зроблено відмітку «початкова», що вказує на не повідомлення контролюючого органу про добровільну участь в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, а про подання щорічного звіту в зв`язку з необізнаністю щодо відсутності обов`язків як щодо подачі звітності, так і щодо сплати ЄСВ.

З огляду на наведене, з 2002 року позивач втратила статус платника єдиного внеску і не підтверджувала його шляхом повідомлення про добровільну участь, а відтак у підприємця був відсутній обов`язок як щодо подання необхідної звітності, так і щодо сплати ЄСВ, відповідно у контролюючого органу були відсутні підстави для винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.09.2017 № Ф-609-23.

Позивач просить визнати протиправними дії ГУ ДПС у Волинській області щодо формування вимог від 12.09.2017, 16.08.2021, 07.10.2021, 19.01.2022 № Ф-609-23 та внесення до інтегрованої картки платника податку ФОП ОСОБА_1 нарахування з ЄСВ за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 та відповідно нараховані штрафні санкції та пеню у зв`язку із несвоєчасною сплатою даного ЄСВ, скасувати вимоги ГУ ДПС у Волинській області від 12.09.2017, 16.08.2021, 07.10.2021, 19.01.2022 № Ф-609-23 та виключити (зняти) нарахування в інтегрованій картці платника податку з ЄСВ за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, основного боргу 2535,90 грн та відповідно нараховані штрафні санкції та пеню у зв`язку із несвоєчасною сплатою даного ЄСВ.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.06.2022 поновлено ОСОБА_1 пропущений з поважних причин строк звернення до суду з цим позовом в частині позовних вимог, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 28).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 32-33) представник відповідача Каленюк Д.С. позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні за безпідставністю. Вказує, що до матеріалів справи не надано доказів на підтвердження того, що позивачем до закінчення строку подання звіту до контролюючого органу подавався виправлений звіт без нарахування єдиного внеску за спірний період. Крім того, особи, які є пенсіонерами за віком, мають право на добровільне нарахування та сплату ЄСВ у порядку, встановленому для ФОП, а також подання звітності, та у таких осіб відсутня необхідність укладення договору про добровільну сплату ЄСВ у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, а достатньо подання платником до контролюючого органу звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску.

Інших заяв по суті справи від учасників справи до суду не надходило.

Крім того, учасники справи не зверталися із клопотаннями про розгляд справи в судовому засіданні, оформленими відповідно до вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Суд наголошує, що за змістом статті 162 КАС України у відзиві на позовну заяву відповідач викладає виключно заперечення проти позову, відзив не може містити будь-яких заяв чи клопотань, позаяк заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України. Отже, заявлене у відзиві клопотання про розгляд справи за участю представника ГУ ДПС у Волинській області не підлягало судом вирішенню по суті.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 КАС України дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 25.04.2003 була зареєстрована як ФОП, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серії НОМЕР_1 (а. с. 6 зворот), та 26.12.2019 подала державному реєстратору документи для проведення реєстраційної дії щодо державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП за її рішенням (а. с. 11).

Позивач з 22.01.2002 отримує пенсію за віком, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 (а. с. 6).

05.01.2015 позивач подала до контролюючого органу звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за формою № Д5 (річна), за 2014 рік, у якому задекларувала до сплати за період січень - червень 2014 року єдиний внесок в загальному розмірі 2535,90 грн (а. с. 12).

ГУ ДПС у Волинській області сформувало та направило позивачу такі вимоги про сплату боргу (недоїмки):

№ Ф-609-23 від 12.09.2017, у якій повідомило про наявність у позивача станом на 29.02.2016 заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 2535,90 грн (а. с. 36);

№ Ф-609-23 від 16.08.2021, у якій повідомило про наявність у позивача станом на 31.07.2021 заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 2511,10 грн, в т. ч. недоїмка - 1623,33 грн, штраф - 72,71 грн, пеня - 815,06 грн (а. с. 38);

№ Ф-609-23 від 07.10.2021, у якій повідомило про наявність у позивача станом на 30.09.2021 заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 3368,93 грн, в т. ч. недоїмка - 1106,93 грн, штраф - 182,52 грн, пеня - 2079,48 грн (а. с. 34);

№ Ф-609-23 від 19.01.2022, у якій повідомило про наявність у позивача станом на 31.12.2021 заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 3594,31 грн, в т. ч. недоїмка - 0 грн, штраф - 285,80 грн, пеня - 3308,51 грн (а. с. 40).

Судом також встановлено, що в інтегрованій картці платника ФОП ОСОБА_1 відображена заборгованість зі сплати єдиного внеску: станом на 29.02.2016 в сумі 2535,90 грн; станом на 31.07.2021 - в сумі 2511,10 грн, в т. ч. штраф - 72,71 грн, пеня - 815,06 грн; станом на 30.09.2021 - в сумі 3368,93 грн, в т. ч. штраф - 182,52 грн, пеня - 2079,48 грн; станом на 31.12.2021 - в сумі 3594,31 грн, в т. ч. штраф - 285,80 грн, пеня - 3308,51 грн (а. с. 42-52).

Станом на 28.02.2022 в інтегрованій картці ФОП ОСОБА_1 відображена заборгованість зі сплати єдиного внеску в загальному розмірі 6529,89 грн, в т. ч. пеня - 6022,70 грн, штраф - 507,19 грн. (а. с. 52).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI передбачено, що платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно із частиною четвертою статті 4 Закону № 2464-VI особи, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або за вислугу років, або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз даної норми свідчить про те, що звільнення ФОП, який обрав спрощену систему оподаткування, від сплати єдиного внеску можливе при наявності двох умов: по-перше, така особа повинна мати статус пенсіонера за віком або інваліда, по-друге, отримувати відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу (зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 805/2195/17-а).

Крім того, частина четверта статті 4 Закону № 2464-VI встановлює пільги для всіх суб`єктів, які є пенсіонерами за віком, незалежно від того, на підставі якого закону особа набула статусу пенсіонера за віком, будь-то на пільгових умовах, чи набула вона певного віку відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV. Цією нормою не визначено обмежень щодо виду пенсії, яку повинна отримувати особа, яка звільняється від сплати єдиного внеску (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 814/779/17).

За приписами частин другої - четвертої статті 25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI визначено, що недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до підпунктів 14.1.153, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні: податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, податкова вимога і вимога про сплату недоїмки з ЄСВ не є тотожними документами, підстави їх формування є різними. Більш того, відповідно до пункту 1.3 статті 1 ПК України цей Кодекс не регулює, зокрема, питання погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій. Тобто спеціальним законом у цих правовідносинах є саме Закон № 2464-VI. Подання звітів фізичної особи-підприємця не є самостійним визначенням грошових зобов`язань в розумінні пункту 57.1 статті 57 ПК України, відповідно, ці суми неможливо ототожнити з узгодженими грошовими зобов`язаннями, а тому несплата сум, зазначених у них, не свідчить про виникнення податкового боргу. З фактом подання звітів з ЄСВ не виникає обов`язок здійснювати його сплату, відповідно, несплата цих сум не призводить до виникнення недоїмки (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 240/4809/19).

Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953) затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, розділ V якої регламентує порядок добровільної сплати єдиного внеску та порядок укладення договорів про добровільну участь.

Отже, добровільна сплата єдиного внеску здійснюється за умови укладення особою з податковим органом договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При вирішенні даного спору суд враховує, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2002 року отримує пенсію за віком, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 (а. с. 6), та вказану обставину відповідач не заперечує.

Відтак, позивач як ФОП, яка обрала спрощену систему оподаткування, на підставі частини четвертої статті 4 Закону № 2464-VI звільнена від сплати єдиного внеску, позаяк має статус пенсіонера за віком та отримує відповідно до закону пенсію.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що позивач могла бути платником єдиного внеску виключно у випадку добровільного волевиявлення щодо участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Проте, як встановлено судом, між позивачем і відповідачем не укладався договір про добровільну участь позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, а помилкове подання позивачем звіту форми № Д5 за 2014 рік не свідчить про її добровільну участь у системі страхування, та за фактом подання вказаного звіту з ЄСВ не виникає обов`язок здійснювати його сплату, відповідно, несплата цих сум не призводить до виникнення недоїмки (вказані висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 240/4809/19).

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки позивач ОСОБА_1 як ФОП, яка обрала спрощену систему оподаткування, на підставі частини четвертої статті 4 Закону № 2464-VI звільнена від сплати єдиного внеску (позаяк з 2002 року має статус пенсіонера за віком та отримує відповідно до закону пенсію), не укладала договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, а помилкова подача позивачем звіту форми № Д5 за 2014 рік не свідчить про її добровільну участь у системі страхування та за фактом подання вказаного звіту з єдиного внеску не виникає обов`язок здійснювати його сплату, тому у відповідача були відсутні правові підстави для формування та направлення позивачу оскаржуваних вимог.

Відтак, з наведених вище підстав, виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України, позовні вимоги про визнання протиправними дій та скасування вимог належить задовольнити у спосіб прийняття судом рішення про визнання протиправними дій ГУ ДПС у Волинській області щодо формування оскаржуваних вимог та внесення до інтегрованої картки платника податку відомостей щодо нарахування єдиного внеску, починаючи з 01.01.2014, штрафних санкцій та пені у зв`язку із несвоєчасною його сплатою, визнання протиправними та скасування зазначених вимог.

Окремо суд звертає увагу, що позов в частині оскарження вимог від 12.09.2017, 16.08.2021, 07.10.2021 та дій щодо нарахування єдиного внеску за період з 01.01.2014 подано із пропуском шестимісячного строку звернення до суду. Разом з тим, ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.06.2022 (а. с. 28) поновлено ОСОБА_1 пропущений з поважних причин строк звернення до суду з цим позовом у вказаній частині позовних вимог, оскільки наведені у заяві (а. с. 22) про поновлення строку звернення до суду підстави є поважними. Суд врахував стан здоров`я позивача, зумовлений перенесеною у 2016 році важкою хворобою, про що надано відповідні медичні документи (а. с. 14, 23-25), а також факт невручення позивачу оскаржуваних вимог, які були скеровані поштовим зв`язком (а. с. 34 зворот - 37, 38 зворот - 39 зворот, 40 зворот - 41 зворот).

При вирішенні позовних вимог зобов`язального характеру суд враховує таке.

Частина перша статті 2 КАС України встановлює, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Усталеною є практика Верховного Суду, що ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має водночас як забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання, так і бути адекватним фактичним обставинам справи, а також узгоджуватися з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

Згідно із пунктом 2 розділу І Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 № 5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2021 за № 321/35943 (далі - Порядок № 5), терміни в цьому Порядку вживаються в таких значеннях:

достовірність показників - відповідність інформації, що відображається в інтегрованій картці платника податків, показникам первинних документів;

інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу;

коректність даних інформаційної системи - відповідність інформації, що зберігається у підсистемах інформаційної системи, первинним показникам та встановленим алгоритмам (правилам) логічного і арифметичного контролю;

первинні документи - документи, що складені платниками та/або податковими органами, отримані від інших органів влади згідно з чинним законодавством (податкові декларації, уточнюючі розрахунки, податкові повідомлення-рішення, рішення податкового органу, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, судові рішення, рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), інформація Казначейства про надходження податків і зборів та єдиного внеску тощо);

перекручення (викривлення) показників - неповне та/або несвоєчасне відображення показників у відповідних підсистемах інформаційної системи.

Пунктом 3 розділу І Порядку № 5 передбачено, що оперативний облік платежів здійснюється податковими органами в інформаційній системі. Метою ведення оперативного обліку і складання звітності податкових органів є забезпечення користувачів повною, достовірною та неупередженою інформацією щодо стану розрахунків платників з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування для прийняття оптимальних управлінських рішень.

Відповідно до пункту 4 розділу І Порядку № 5 відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.

За приписами пункту 1 глави 1 розділу ІІ Порядку № 5 з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею. Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Верховний Суд неодноразово, зокрема, у постановах від 19.02.2019 (справа № 825/999/17), від 26.02.2019 (справа № 805/4374/15-а), від 17.06.2021 (справа № 520/7599/19), від 25.03.2021 (справа № 280/4506/18), від 02.06.2022 (справа № 360/2838/20) вказував, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом. Відповідно, належним способом захисту, що відновить порушені права, є вимога про зобов`язання відповідача здійснити дії по відображенню/коригуванню у особовій картці платника податків дійсного стану зобов`язань перед бюджетом, в тому числі, і шляхом виключення неправомірно нарахованих і відображених сум.

Враховуючи викладене та наявність у платника податків права на відображення в його особовій картці платника дійсного стану зобов`язань перед бюджетом, суд погоджується із обораним позивачем способом захисту порушених прав, у зв`язку із чим з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача позовні вимоги зобов`язального характеру необхідно задовольнити у спосіб прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача виключити з інтегрованої картки платника податку ОСОБА_1 відомостей щодо нарахування єдиного внеску, починаючи з 01.01.2014, штрафних санкцій та пені у зв`язку із несвоєчасною його сплатою.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 992,40 грн, що був сплачений квитанцією від 25.05.2022 (а. с. 4), та який був зарахований до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується випискою (а. с. 54).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Волинській області щодо формування вимог про сплату боргу (недоїмки) № Ф-609-23 від 12 вересня 2017 року, № Ф-609-23 від 16 серпня 2021 року, № Ф-609-23 від 07 жовтня 2021 року, № Ф-609-23 від 19 січня 2022 року та внесення до інтегрованої картки платника податку ОСОБА_1 відомостей щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, починаючи з 01 січня 2014 року, штрафних санкцій та пені у зв`язку із несвоєчасною його сплатою.

Визнати протиправними та скасувати вимоги Головного управління ДПС у Волинській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-609-23 від 12 вересня 2017 року, № Ф-609-23 від 16 серпня 2021 року, № Ф-609-23 від 07 жовтня 2021 року, № Ф-609-23 від 19 січня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код ВП 44106679) виключити з інтегрованої картки платника податку ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) відомості щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, починаючи з 01 січня 2014 року, штрафних санкцій та пені у зв`язку із несвоєчасною його сплатою.

Стягнути з Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код ВП 44106679) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх