Справа № 826/7040/17
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 826/7040/17

адміністративне провадження № К/990/24368/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у місті Києві (далі - ГУ ДПС) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.03.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до Головного управління ДФС у місті Києві, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "Фідобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фідобанк" Коваленко О.В., Державна фіскальна служба України, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.03.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022, позов задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 14.12.2016 №, Головного управління ДФС у місті Києві від 09.03.2017 № та №; здійснено розподіл судових витрат.

03.09.2022 ГУ ДПС подало до Верховного Суду касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення, в якій підставами касаційного оскарження зазначило пункти 1, 4 частини четвертої статті 328, частина друга статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 4 частини другої статті 330 КАС у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС, ГУ ДПС у касаційній скарзі зазначає про неправильне застосування судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального права (пунктів 44.1, 44.3 статті 44. підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 Податкового кодексу України) та без застосування висновку Верховного Суду в постановах від 08.05.2018 (справа №817/401/16), від 09.01.2019 (справа №821/707/17), від 05.09.2018 (справа №821/1294/17), від 23.08.2019 (справа №825/599/17), відповідно до якого боржник (платник податків), який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми основного боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідних сум податку, в тому числі і військового збору

Суди першої і апеляційної інстанцій, задовольняючи позов, встановили факт, що 23.01.2015 між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, за умовами якого іпотекодавець ( ОСОБА_1 ) передає в рахунок виконання зобов`язання, що забезпечується договором іпотеки, а іпотекодержатель приймає право власності на належне іпотекодавцю нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою АДРЕСА_1 . Укладення цього договору припиняє зобов`язання позичальника (позивача) за кредитним договором в повному обсязі та свідчить, що будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання ним основного зобов`язання за кредитним договором, є недійсними.

Висновки Верховного Суду у касаційній скарзі ГУ ДПС наведені без обґрунтування їх взаємозв`язку з обставинами, які встановили суди першої та апеляційної інстанцій у справі №826/7040/17 та які суди попередніх інстанцій визнали підставою для задоволення позову.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС, яку також зазначено ГУ ДПС у касаційній скарзі, то ця підстава передбачає наявність підстави (підстав) для скасування судових рішень, зазначених у частинах другій, третій статті 353 КАС. Проте ГУ ДПС, вказуючи частину другу статті 353 КАС, не конкретизує та не обґрунтовує жодної з підстав, передбачених цією частиною.

Доводи відповідача щодо порушення судами першої і апеляційної інстанцій принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи та ненадання оцінки доводам ГУ ДПС фактично полягають в оспорюванні встановлених судами попередніх інстанцій обставин у справі.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 341 КАС суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Вимога норми абзацу першого пункту 4 частини другої статті 330 КАС щодо зазначення у касаційній скарзі підстави (підстав) касаційного оскарження не обмежується вимогою щодо формального зазначення відповідного пункту частини четвертої статті 328 КАС, а стосується наявності (існування) відповідної підстави касаційного оскарження. Таке тлумачення норми абзацу першого пункту 4 частини другої статті 330 КАС підтверджується положеннями частини першої статті 328 КАС щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у випадках, передбачених КАС.

Відповідно до частини першої статті 341 КАС суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи наведене вище, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження судових рішень у цій справі.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ятої статті 332, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.03.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022 повернути.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяЄ.А. Усенко