Справа № 280/2158/22
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року Справа № 280/2158/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області,

Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області,

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 1, ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якій позивач просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку пенсії позивачу з врахуванням періодів роботи з 21.04.2004 по 18.06.2012, з 04.07.2012 по 26.03.2013, з 01.07.2014 по 19.01.2015 до страхового стажу;

2) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку пенсії позивачу з врахуванням довідок про доходи фізичної особи по формі №2-НДФЛ за 2004-2014 роки при розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії;

3) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 21.04.2004 по 18.06.2012. з 04.07.2012 по 26.03.2013. з 01.07.2014 по 19.01.2015 починаючи з 01.10.2021;

4) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням довідок про доходи фізичної особи по формі №2-НДФЛ за 2004 рік №1 від 26.03.2013, за 2005 рік №1 від 26.03.2013, за 2006 рік №1 від 26.03.2013, за 2007 рік №1 від 26.03.2013, за 2008 рік №1 від 26.03.2013, за 2009 рік №1 від 26.03.2013, за 2010 рік №21 від 26.03.2013, за 2011 рік №21 від 26.03.2013, за 2012 рік №21 від 26.03.2013, за 2012 рік №8 від 26.03.2013, за 2013 рік №30 від 21.01.2015, за 2014 рік №29 від 21.01.2015, виходячи з офіційно встановленого курсу російського рубля до української гривні на момент призначення пенсії, починаючи з 01.10.2021;

5) зобов`язати відповідача виплатити позивачу заборгованість з виплати пенсії за період з 01 жовтня 2021 року до моменту виплати поточної пенсії за рішенням суду.

Крім того, просить суд допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати заборгованості з виплати пенсії з 20 вересня 2021 року позивачу у межах суми стягнення за один місяць та зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду по даній справі протягом 20 днів з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV). У липні 2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою, у якій просив зарахувати періоди роботи в ТОВ «ЕСК «Енергостройналадка», в ТОВ «ІнтерЕнерго», в ЗАТ ХК «Стройенергосервіс» до страхового стажу, який враховується для обчислення розміру пенсії, та перерахувати пенсію з урахуванням заробітку відповідно до довідок про доходи фізичної особи за формою 2-НДФЛ за 2014-2014, однак відповідач відмовив у проведенні такого перерахунку у зв`язку з відсутністю відомостей щодо сплати страхових внесків із заробітної плати до Пенсійного фонду Російської Федерації. Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення вказаного перерахунку пенсії. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 14.02.2022 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 10.05.2022 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

30.05.2022 ГУ ПФУ в Запорізькій області подало відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що позивачу за матеріалами пенсійної справи з 01.10.2021 здійснено перерахунок пенсії згідно із заявою від 27.09.2021. В результаті проведення перерахунку до страхового стажу зараховано періоди роботи у ЗАО ХК «Стройэнергосервис» з 27.03.2013 по 23.03.2014 та з 13.05.2014 по 15.06.2014, а також заробітна плата за ці періоди відповідно до довідки №5 від 19.01.2015. До страхового стажу та заробітної плати не зараховано періоди: з 21.04.2004 по 18.06.2012, оскільки в документах відсутні відомості щодо сплати страхових внесків з заробітної плати до Пенсійного фонду Російської Федерації. Щодо звернення рішення суду до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць вказує, що у даній справі не вирішується питання про стягнення конкретно визначеного розміру суми пенсії. Також наголошує на тому, що встановлення судового контролю у справі шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 08.06.2022 залучено до участі в справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач 2). У відповідності до частини 6 статті 48 КАС України розгляд адміністративної справи №280/2491/22 розпочато спочатку.

15.07.2022 ГУ ПФУ в Житомирській області подало відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що на даний час діє Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, відповідно до якої пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць Угоди здійснюється за нормами законодавства держави, на території якої вони проживають. Зарахування страхового стажу з 1 січня 2004 року періодів роботи на території держав-учасниць Угоди, у тому числі роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та врахування заробітної плати за періоди роботи на території держав-учасниць Угоди, здійснюється за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць Угоди, на території якої провадилась трудова діяльність. До страхового стажу та заробітної плати не зараховано періоди: з 21.04.2004 по 18.06.2012, оскільки в документах відсутні відомості щодо сплати страхових внесків з заробітної плати до Пенсійного фонду Російської Федерації. Отже, дії ГУ ПФУ в Житомирській області є правомірними та вмотивованими. Просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

Як слідує із заяв по суті справи, 27.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до відповідача 1 із заявою, у якій просив зарахувати періоди роботи в ТОВ «ЕСК «Енергостройналадка», в ТОВ «ІнтерЕнерго», в ЗАТ ХК «Стройенергосервіс» до страхового стажу та перерахувати пенсію з урахуванням заробітку відповідно до довідок про доходи фізичної особи за формою 2-НДФЛ за 2004-2014 роки.

Вищевказану заяву позивача за принципом екстериторіальності у відповідності до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №4.2), передано до ГУ ПФУ в Житомирській області для її розгляду по суті.

Листом від 22.11.2021 №16526-15542/Д-02/8-0800/21 ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило, що за матеріалами пенсійної справи позивачу з 01.10.2021 здійснено перерахунок пенсії згідно із заявою від 27.09.2021. В результаті проведення перерахунку до страхового стажу зараховано періоди роботи у ЗАО ХК «Стройэнергосервис» з 27.03.2013 по 23.03.2014 та з 13.05.2014 по 15.06.2014, а також заробітна плата за ці періоди відповідно до довідки №5 від 19.01.2015. До страхового стажу та заробітної плати не зараховано періоди: з 21.04.2004 по 18.06.2012 відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду Російської Федерації №2 по м. Москва та Московській області від 14.01.2020 №202-ОШ/571, з 04.07.2012 по 26.03.2013 відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду Російської Федерації №10 по м. Москва та Московській області від 31.12.2019 №210-ФПП-И-3/51063, з 01.07.2014 по 19.01.2015 відповідно до довідки №5 від 19.01.2015, виданої ЗАО ХК «Стройэнергосервис», листа управління Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Ковров Володимирської області від 30.12.2019 №11489/19, оскільки в документах відсутні відомості щодо сплати страхових внесків з заробітної плати до Пенсійного фонду Російської Федерації. При розгляді матеріалів пенсійної справи встановлено, що розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 обраховано на оптимальному рівні з урахуванням діючого законодавства.

Не погодившись з такою позицією відповідачів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За визначеннями, наведеними у статті 1 вказаного Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частинами 1- 3 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 закріплено принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Метою Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Статтею 5 Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав-учасниць угоди.

Отже дія цієї угоди розповсюджується на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав-учасниць угоди. Таким чином, норми Закону № 1058-IV без обмежень розповсюджуються на громадян України, що набули трудовий стаж на території держав-учасниць вказаної Угоди.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 6 цієї Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. Обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж.

З огляду на викладене, цією Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, а відтак і заробіток за відповідний період підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Згідно абзаців 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Аналіз вищенаведених норм вказує на те, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Суд зазначає, що у відповідності до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до положень пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1) особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Як встановлено судом, підставою для неврахування до страхового стажу періоду роботи позивача з 21.04.2004 по 18.06.2012, з 04.07.2012 по 26.03.2013, з 01.07.2014 по 19.01.2015 стало відсутність підтвердження сплати страхових внесків у вказаний період роботи на території Російської Федерації.

Суд зазначає, що трудова книжка ОСОБА_1 , містить записи про роботу позивача в ТОВ «ЕСК «Енергостройналадка» в період з 21.04.2004 по 18.06.2012, в ТОВ «ІнтерЕнерго» в період з 04.07.2012 по 26.03.2013, та в ЗАТ ХК «Стройенергосервіс» в період з 01.07.2014 по 19.01.2015, які завірені чітким відтиском печатки вказаного підприємства та не містять ні виправлень, ні інших помарок, які б давали підстави сумніватись у його правдивості.

Таким чином, записами у трудовій книжці позивача підтверджено спірний період роботи позивача.

З матеріалів справи вбачається, що на відповідне звернення відповідача 1, листом Державної установи Головне управління Пенсійного фонду Російської Федерації №2 по м. Москва та Московській області від 14.01.2020 №202-ОШ/571 надано відповідь, згідної якої ТОВ «Енергобудівельна компанія «Енергостройналадка» зареєстровано в головному управлінні пенсійного ПФР №2 у м. Москва і Московській області 11.10.2000 та зняте з обліку 02.07.2019 по коду «03» - ліквідація внаслідок банкрутства. Сприяти у витребуванні довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за період роботи з 21.04.2004 по 18.06.2012 не вбачається можливим.

Крім того, Головне управління Пенсійного фонду Російської Федерації №10 по м.Москва Московській області листом від 31.12.2019 №210-ФПП-И-3/51063 повідомило відповідача 1 про те, що в ТОВ «ІнтерЕнерго» в теперішній час віднесений до категорії підприємств, що не ведуть фінансово-господарську діяльність та знятий з реєстраційного обліку 22.04.2016 по коду «1-ЛІКВІДАЦІЯ». Витребувати запитувані документи щодо роботи ОСОБА_1 за період з 04.07.2012 по 26.03.2013 не вбачається можливим.

Крім того, листом Управління Пенсійного фонду Російської Федерації в м.Ковров Володимирської області від 30.12.2019 №11489/19 повідомлено відповідача 1 про те, що ЗАТ ХК «Стройенергосервіс» відрахування по страхових внесках не провадить з жовтня 2014 року, з січня 2015 року введено конкурсне провадження, підприємство в стадії ліквідації. Витребувати довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 27.03.2013 по 19.01.2015 не вбачається можливим.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що відповідач 1 звертався до органів пенсійного фонду Російської Федерації лише з метою отримання довідок про заробітну плату позивача за відповідні періоди роботи, однак доказів того, що відповідач звертався до уповноважених органів Російської Федерації для отримання відомостей про сплату страхових внесків роботодавцями позивача у спірний період, до суду не надано.

З огляду на вказане, суд не приймає твердження відповідачів щодо відсутності підстав для здійснення спірного перерахунку пенсії, у зв`язку з несплатою позивачем страхових внесків з заробітної плати до Пенсійного фонду Російської Федерації.

Крім того, суд зазначає, що припущення відповідача щодо несплати роботодавцем позивача страхових внесків самі по собі не можуть бути підставою для неврахування підтвердженого періоду роботи позивача у його страховий стаж.

Надаючи оцінку обставинам даної справи, суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 17.07.2019 у справі №144/669/17 згідно якої, несплата страхувальником страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві, оскільки працівник не несе відповідальності за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку сплати страхових внесків.

В контексті вищенаведеного суд також звертає увагу, на те, що позивачем надані до матеріалів справи довідки ТОВ «ЕСК «Енергостройналадка», ТОВ «ІнтерЕнерго», та ЗАТ ХК «Стройенергосервіс» про доходи ОСОБА_1 за період 2004-2014 роки, з яких вбачається, що роботодавцями позивача у вказаний період утримувались з доходів останнього обов`язкові платежі.

Підсумовуючи вищенаведене, зважаючи на встановленні обставини, суд констатує про наявність правових підстав для зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 21.04.2004 по 18.06.2012 в ТОВ «ЕСК «Енергостройналадка», з 04.07.2012 по 26.03.2013 в ТОВ «ІнтерЕнерго», та з 01.07.2014 по 19.01.2015 в ЗАТ ХК «Стройенергосервіс».

Разом з тим, суд зазначає, що у спірних правовідносинах відсутня протиправна бездіяльність відповідача 1 щодо врахування стажу роботи позивача у ТОВ «ЕСК «Енергостройналадка», ТОВ «ІнтерЕнерго», та ЗАТ ХК «Стройенергосервіс», оскільки за встановленими у даній справі обставинами заява позивача про перерахунок пенсії від 27.09.2021 розглянута ГУ ПФУ в Житомирській області та саме останнім не було враховано спірні періоди роботи позивача до страхового стажу.

За таких обставин позов у цій частині підлягає задоволенню частково шляхом визнання протиправними дій відповідача 2 щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача з врахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 21.04.2004 по 18.06.2012 в ТОВ «ЕСК «Енергостройналадка», з 04.07.2012 по 26.03.2013 в ТОВ «ІнтерЕнерго», та з 01.07.2014 по 19.01.2015 в ЗАТ ХК «Стройенергосервіс». Крім того, оскільки неврахування вищевказаних спірних періодів до страхового стажу позивача пов`язане з відсутністю підтвердження сплати страхових внесків, та зазначеній обставині судом надано оцінку, суд вважає за необхідно з метою ефективного захисту порушених прав позивача зобов`язати відповідача 2 здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.10.2021, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 21.04.2004 по 18.06.2012, з 04.07.2012 по 26.03.2013, з 01.07.2014 по 19.01.2015 та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

2. Щодо права позивача на перерахунок пенсії з урахуванням заробітку, визначених у довідках про доходи фізичної особи по формі №2-НДФЛ, суд зазначає таке.

Як зазначалось вище, за положеннями статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж. У випадку, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається, виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Відповідно до статті 11 зазначеної Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Як вже зазначалось, відповідно до пункту 3 пункту 2.1 вказаного Порядку №22-1 особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Вказаним додатком затверджена форма довідки про заробітну плату для обчислення пенсії. В ній, зокрема, вказується орган, що видав довідку, особа, якій довідка видана, суми заробітної плати та період, за який вона нарахована, а також підстава видачі довідки (назви первинних документів).

Позивачем до матеріалів справи надано довідки про доходи (форми №2-НДФЛ), видані:

ТОВ «ЕСК «Енергостройналадка» за 2004 рік №1 від 26.03.2013, за 2005 рік №1 від 26.03.2013, за 2006 рік №1 від 26.03.2013, за 2007 рік №1 від 26.03.2013, за 2008 рік №1 від 26.03.2013, за 2009 рік №1 від 26.03.2013, за 2010 рік №21 від 26.03.2013, за 2011 рік №21 від 26.03.2013, за 2012 рік №21 від 26.03.2013;

ТОВ «ІнтерЕнерго» за 2012 рік №8 від 26.03.2013;

ЗАТ ХК «Стройенергосервіс» за 2013 рік №30 від 21.01.2015, за 2014 рік №29 від 21.01.2015.

Відповідачі у цій справі не заперечують того, що вищевказані довідки надавались до органу пенсійного фонду разом із заявою від 27.09.2021.

Як свідчить зміст вказаних довідок, вони містять всю необхідну інформацію про заробітну плату позивача, мають відбиток печаток товариств, чинні та не визнані недійсними. Таким чином, вказані довідки містять аналогічні реквізити, що затверджені Додатком 1 до Порядку №22-1 - форма довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, окрім підстави для її видачі.

Суд вважає, що в даному випадку, позивач не може бути позбавлений свого права на перерахунок пенсії згідно з вказаними вище довідками через неможливість перевірки їх достовірності органами Пенсійного фонду у зв`язку з не здійсненням фінансово-господарської діяльності та ліквідацією товариств, тобто у зв`язку з обставинами, що виникли не з вини позивача, та на які він не міг вплинути.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи суд доходить до висновку про протиправність дій відповідача 2 щодо відмови у перерахунку пенсії позивача на підставі довідок ТОВ «ЕСК «Енергостройналадка», ТОВ «ІнтерЕнерго», ЗАТ ХК «Стройенергосервіс» про доходи ОСОБА_1 (форми №2-НДФЛ) за 2004-2014 роки та про зобов`язання відповідача 2 здійснити з 01.10.2021 перерахунок пенсії позивача на підставі вказаних довідок, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог про зобов`язання пенсійного органу здійснити перерахунок пенсії на підставі довідок про доходи позивача саме виходячи з офіційно встановленого курсу російського рубля до української гривні на момент призначення пенсії, суд зазначає, що відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку пенсії позивача на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Що стосується вимог в частині зобов`язання відповідача виплатити позивачу заборгованість, суд вважає, що така вимога у повній мірі охоплюється зобов`язанням відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням фактично виплачених сум. Відповідно, додаткового судового втручання не потребує.

Щодо клопотання позивача про зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення протягом 20 днів з моменту набрання законної сили, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналізуючи вказані нормативно-правові приписи суд дійшов висновку, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду. Враховуючи характер спірних правовідносин та склад учасників справи, беручи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження обґрунтованості побоювань позивача щодо невиконання відповідачем даного судового рішення, зокрема, не зазначення конкретних випадків невиконання відповідачем рішень судів щодо виплати заборгованості з пенсії, суд вважає, що підстави для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення у справі відсутні.

Щодо клопотання позивача про звернення рішення до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць. Оскільки у даній справі не застосовано спосіб захисту порушеного права у вигляді стягнення, то вказані норми застосуванню не підлягають.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

З урахуванням положень статті 139 КАС України понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 992,40 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Житомирській області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням до страхового стажу періодів роботи з 21.04.2004 по 18.06.2012 в ТОВ «ЕСК «Енергостройналадка», з 04.07.2012 по 26.03.2013 в ТОВ «ІнтерЕнерго», та з 01.07.2014 по 19.01.2015 в ЗАТ ХК «Стройенергосервіс».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2021, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 21.04.2004 по 18.06.2012 в ТОВ «ЕСК «Енергостройналадка», з 04.07.2012 по 26.03.2013 в ТОВ «ІнтерЕнерго», з 01.07.2014 по 19.01.2015 в ЗАТ ХК «Стройенергосервіс» та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок ТОВ «ЕСК «Енергостройналадка», ТОВ «ІнтерЕнерго», ЗАТ ХК «Стройенергосервіс» про доходи ОСОБА_1 (форми №2-НДФЛ) за 2004-2014 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01.10.2021 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок про доходи (форми №2-НДФЛ), видані: ТОВ «ЕСК «Енергостройналадка» за 2004 рік №1 від 26.03.2013, за 2005 рік №1 від 26.03.2013, за 2006 рік №1 від 26.03.2013, за 2007 рік №1 від 26.03.2013, за 2008 рік №1 від 26.03.2013, за 2009 рік №1 від 26.03.2013, за 2010 рік №21 від 26.03.2013, за 2011 рік №21 від 26.03.2013, за 2012 рік №21 від 26.03.2013; ТОВ «ІнтерЕнерго» за 2012 рік №8 від 26.03.2013; ЗАТ ХК «Стройенергосервіс» за 2013 рік №30 від 21.01.2015, за 2014 рік №29 від 21.01.2015, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; .

Відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, місцезнаходження: 10003, м.Житомир, вул.О.Ольжича, 7, .

Повне судове рішення складено 26.09.2022.

Суддя К.В. Мінаєва