Справа № 620/2889/22
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2022 року м.Чернігів Справа № 620/2889/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопота С.Л.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та просить:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати та сплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 56% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Чернігівського апеляційного суду № 7-09/5 від 26.02.2020 з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 01.12.2021 .

Позов мотивовано тим, що перерахунок пенсії позивачу зроблений з порушенням п.34 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.06.2016 № 1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів».

Так, в абзаці 4 п. 34 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.06.2016 № 1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Частиною четвертою ст.43 Закону України «Про статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України №4015-ХІ від 24.02.1994 року до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях..., а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

При виході у відставку позивачу, згідно діючого на той час законодавства про статус суддів, був обчислений стаж роботі на посаді судді - 23 роки.

Від так йому повинно бути призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 56% суддівської винагороди згідно довідки Чернігівського апеляційного суду від 26.02.2020 № 7 - 09/5, з розрахунку - 50% за 20 років суддівського стажу, та 6% - за кожен рік, перевищуючий 20 років.

Ухвалою судді від 21.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

Представник відповідача у встановлений ухвалою суду строк подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги мають бути задоволені у повному обсязі, враховуючи таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є суддею у відставці.

Перебуває на обліку у Головному щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці через Пенсійний фонд України в особі відповідача з 2007 року.

Згідно зі ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

26 лютого 2020 року позивач отримав у Чернігівському апеляційному суді довідку №7-09/5 від 26.02.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402- VIII зі змінами згідно Рішення Конституційного Суду України № 2-р/2020 від 18.02.2020.

В зв`язку зі зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, 28.02.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, надавши при цьому зазначену вище довідку № 7-09/5 від 26.02.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, видану Чернігівським апеляційним судом на що отримав лист про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.08.2020 такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області були визнані протиправними і зобов`язано відповідача зробити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Чернігівського апеляційного суду від 26.02.2020 № 7- 09/5, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

На виконання вказаного рішення, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зробило перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача з 19.02.2020 і виплатило йому щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 92488,00 грн., що становить 50% суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці сумі 184976,00 грн., яка встановлена згідно довідки Чернігівського апеляційного суду від 26.02.2020 № 7 - 09/5.

01.12.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою про надання роз`яснень та усунення порушень законодавства при здійснені розрахунку довічного грошового утримання на що, останній листом від 04.01.2022 повідомив, що розрахунок його щомісячного довічного грошового утримання здійснений відповідно до ст.142 Закону України від 02.06.2016 № 1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон №1402) і щомісячне довічне грошове утримання обраховане в розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, тобто за 20 років роботи на посаді судді.

Не погодившись з таким перерахунком, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 14 та статтею 370 КАС України передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Судові рішення, шо набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань, в установленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час розгляду і вирішення справи. Відповідно до вимог КАСУ в порядку адміністративного судочинства захисту підлягають тільки порушені права, а не ті, які можуть бути порушені у майбутньому.

Положеннями частини третьої статті 142 Закону №1402, які є чинними на момент здійснення перерахунку та на даний час, і неконституційними не визнані, передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Судом встановлено, що, на момент виходу у відставку, позивачу був обчислений стаж роботі на посаді судді - 23 роки, до якого включено: 12 років роботи на посаді судді, 9 років роботи на посаді слідчого в органах МВС та 2 роки строкової служби в армії.

З наведеного вбачається, що, на момент виходу у відставку, стаж роботи позивача на посаді судді складав 12 років.

Оскільки відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується за роки роботи виключно на посаді судді, період проходження строкової військової служби, роботу на посадах слідчого в органах МВС та період строкової служби в армії не підлягає врахуванню як суддівський стаж.

Від так стаж роботи позивача на посадах судді складає 12 років, отже, загальний відсоток розрахунку щомісячного довічного грошового утримання не може перевищувати 50% суддівської винагороди.

Стаття 142 Закону №1402 не містить жодних відсилочних норм, а відтак відсутні і підстави для врахування в період роботи на посаді судді будь-яких інших періодів, у тому числі і роботи на посаді слідчого в органах МВС та строкової служби в армії.

За таких обставин, варто наголосити, що після проведеного перерахунку розмір щомісячного довічного грошового утримання Позивача збільшився, що вказує на те, що звуження змісту його прав та соціальних гарантів не відбулося, адже перерахунок проведено у відповідності до приписів чинного правові: регулювання і розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшено.

З огляду на вище наведені нормативні обгрунтування, зарахування до стажу роботи позивача на посаді судді роботи періоду проходження строкової військової служби, роботи на посаді слідчого в органах МВС, з метою обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання, чинним законодавством не передбачене.

Окремо суд зазначає, що позивач помилково ототожнює стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку, та стаж роботи на посаді судді який, відповідно до приписів норми статті 137 Закону України Про судоустрій статус суддів, застосовуються для обчислення стажу судді для визначення права на щомісячне довічне грошове утримання суддів.

Зважаючи на наведене, судом встановлено, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, є правомірними.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави відмови ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005) відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 26.09.2022.

Суддя С.Л. Клопот