Справа № 140/5075/22
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року ЛуцькСправа № 140/5075/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач1, ГУ ПФУ у Волинській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач2, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову від 07.02.2022 №56 щодо непроведення належного перерахунку пенсії по втраті годувальника та не переведення на пенсію по втраті годувальника з розрахунку 50 % пенсії за віком годувальника або 30 % заробітку годувальника для призначення пенсії; зобов`язання провести належний перерахунок та перевести на пенсію по втраті годувальника у розмірі не меншому, ніж 9670,00 грн на місяць, починаючи з дати звернення 02.02.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 , прожила в шлюбі із ОСОБА_3 до його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 01.11.1984 ОСОБА_1 офіційно втратила працездатність та перебувала на повному матеріальному утриманні в свого чоловіка.

02.02.2022 позивач на підставі ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ, в частині, яка не суперечить Закону №1058-ІV) звернулась із заявою до Рожищенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про перехід на пенсію по втраті годувальника.

Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області (відділ перерахування пенсій №6) від 07.02.2022 №56 позивачу було відмовлено в переході на пенсію по втраті годувальника.

Позивач вважає зазначене рішення протиправним та необґрунтованим, оскільки відповідач невірно визначив розмір пенсії по втраті годувальника. Відповідно до ч.1 ст.37 Закону №1058-IV позивачу належить 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, а не 10 відсотків, як у грошовому виразі визначив пенсійний орган (пенсія за віком ОСОБА_3 на момент смерті останнього становила 19340,00 грн, що підтверджується матеріалами пенсійної справи). Також позивач зазначає, що відповідно до абзацу першого ст.44 Закону №1788-ХІІ їй належить 30 процентів заробітку годувальника (стаття 64), але не менше соціальної пенсії, встановленої для відповідної категорії непрацездатних. Тобто, в будь-якому разі відповідач мав обчислити розмір пенсії по втраті годувальника за кожним із наведених законів окремо, порівняти його і призначити більшу за розміром пенсію.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що при переході на пенсію по втраті годувальника-пенсіонера в розумінні ч.1 ст.36 Закону №1058-IV страховий стаж не враховується. В абзаці першому ст.43 Закону №1788-ХІІ зазначено, що сім`ї годувальника, який помер внаслідок трудового каліцтва чи професійного захворювання, а також сім`ї померлого пенсіонера пенсія призначається незалежно від стажу роботи годувальника. Отже, стаж має враховуватись лише щодо тієї категорії годувальників, які померли до того, як стали пенсіонерами, в т.ч. за віком. Водночас, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається, виходячи з розміру пенсії за віком померлого годувальника в незалежності від того, який вид пенсії він отримував за життя.

Пенсійний орган, обчислюючи пенсію по втраті годувальника, взяв до уваги лише трудову книжку та військовий квиток ОСОБА_3 , без врахування даних про отримувану ним пенсію за віком на момент смерті в розмірі 19340,00 грн.

З наведених підстав позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.69).

Відповідач1 у відзиві на позовну заяву (а.с.72-73) позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що статтею 37 Закону №1058-IV передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї призначається в розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника. При цьому розмір пенсії залежить від отримуваної заробітної плати та страхового стажу годувальника. Тобто, призначаючи пенсію в разі втрати годувальника, спочатку необхідно визначити розмір пенсії за віком померлого годувальника. За результатами проведення аналізу матеріалів пенсійної справи встановлено, що страховий стаж годувальника ( ОСОБА_3 ) складає 21 рік 01 місяць 25 днів. Для визначення розміру пенсії за віком померлого годувальника враховано середньомісячний заробіток 3764,40 грн, який обчислено за період роботи з 01.01.1986 по 31.12.1990 з урахуванням середньої заробітної плати по Україні 5832,16 грн (індивідуальний коефіцієнт заробітку 1,54929). Розмір пенсії за віком померлого годувальника з 02.02.2022 становить 1229,59 грн, з них: 1229 - розмір пенсії за віком (5832,16 грн х 0,21083). Розмір пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника з 02.02.2022 складає 1934,00 грн (1229,59 грн - розмір пенсії за віком померлого годувальника х 50% = 614,80 грн). На даний час розмір пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 43 роки 09 місяців страхового стажу складає 3044,82 грн, тому встановлено, що перехід на пенсію у разі втрати годувальника є недоцільним, оскільки розмір пенсійної виплати зменшується. Вважає, що рішення про відмову винесено згідно норм чинного законодавства.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача2 позовних вимог не визнав з тих підстав, що оскаржуваним рішенням відмовлено в переведенні на пенсію по втраті годувальника, оскільки дане переведення призвело б до зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 . ОСОБА_3 перебував на обліку в органах Пенсійного фонду України як одержувач пенсії за вислугу років з 26.03.1991, розмір якої визначався відповідно до пункту «в» статті 54 Закону №1788-ХІІ.

На час звернення позивача із заявою про переведення на пенсію по втраті годувальника розмір її пенсії за віком становить 3044,82 грн. При переведенні розмір пенсії зменшується до 1934,00 (з розрахунку 50% за віком годувальника). Відтак переведення позивача з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка є недоцільним. З наведених підстав просив відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі (а.с.84-87).

Позивачем були подані відповіді на відзиви, в яких вона підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві (а.с.79-82, 92).

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною померлого пенсіонера ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 19.01.2022 (а.с.18, 52).

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по інвалідності (ІІ група), про що свідчить посвідчення № НОМЕР_3 від 09.02.1995 (а.с.14-15).

02.02.2022 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перехід на інший вид пенсії по втраті годувальника (а.с.8).

Рішенням від 07.02.2022 №56 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області відмовило ОСОБА_1 у переході на пенсію по втраті годувальника згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку зі зменшенням розміру пенсії (а.с.9).

На звернення позивача ГУ ПФУ у Волинській області листом від 25.04.2022 повідомило, що для обчислення розміру пенсії у разі втрати годувальника з розрахунку 50% від розміру пенсії за вислугу років немає законних підстав (а.с.53-56).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення та визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, є Закон №1058-IV, який набрав чинності з 01.01.2004 (надалі в редакції, чинний на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 8 вказаного Закону передбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №1058-IV призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Тобто, законом встановлено право вибору позивача одного з виду пенсій.

Згідно з частиною першою статті 36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатні члени сім`ї особи, зниклої безвісти, у порядку, передбаченому Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти», які були на її утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу годувальника, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника у порядку, встановленому цим Законом, якщо інше не передбачено Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти.

Частиною другою статті 36 Закону №1058-IV зазначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно з абзацом 2 пункту 2 частини третьої статті 36 Закону №1058-IV члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Таким чином, нормами Закону №1058-IV визначено, що базовою величиною для визначення розміру пенсії в разі втрати годувальника є саме розмір пенсії за віком померлого годувальника.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 08.07.2019 у справі №676/6529/15-а, від 21.02.2020 у справі №523/13150/16-а та від 01.06.2022 у справі №620/3519/18.

Як слідує з матеріалів пенсійної справи померлого годувальника ОСОБА_3 , останній перебував на обліку в органах Пенсійного фонду України як отримувач пенсії за вислугу років, яка була призначена з 26.03.1991 відповідно до вимог статті 54 Закону №1788-ХІІ.

Так, з перерахунку пенсії ОСОБА_3 , який проведений 10.11.2021, вбачається, що його розмір пенсії за вислугу років з 01.12.2021 довічно становив 19340,00 грн (а.с.95).

Відповідач2, здійснивши розрахунок пенсії за віком померлого годувальника, який належав би до виплати позивачу, вказав, що 50 відсотків такої пенсії становить 1934,00 грн і це є меншим за розмір пенсії, яку вже отримує позивач (3044,82 грн).

Водночас, позивач вважає, що відповідач, при вирішенні питання про призначення спірної пенсії, повинен був враховувати розмір призначеної померлому годувальнику пенсії за вислугу років - 19340,00 грн.

Однак, такі доводи позивача засновані на неправильному розумінні статті 37 Закону №1058-IV, якою, як вже зазначалось вище, передбачено обчислення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника, виходячи саме з розміру пенсії за віком.

Оскільки позивач звернулась за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника саме на підставі Закону №1058-IV, розмір такої пенсії обчислюється виходячи з розміру пенсії за віком померлого годувальника. Іншого цим Законом не передбачено.

При цьому, за приписами пункту 4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Приписи наведеної правової норми необхідно застосовувати й у даному випадку, оскільки позивач вже отримує пенсію відповідно до Закону №1058-IV, а тому призначення іншого виду пенсії, передбаченого цим же Законом, в іншому розмірі, за своєю суттю, є тотожним перерахунку пенсійної виплати й, до того ж, внаслідок цього її розмір зміниться у бік зменшення, що, у розумінні вказаних вище законодавчих приписів, є неприпустимим і виключає можливість прийняття суб`єктом владних повноважень рішень або вчинення ним дій, які б звужували зміст, обсяг існуючих соціальних гарантій.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) про скасування рішення від 07.02.2022 №56, яким відмовлено ОСОБА_1 в проведенні перерахунку по зміні виду пенсії на пенсію по втраті годувальника у зв`язку із зменшенням розміру пенсії, є законним та обґрунтованим.

Доводи позивача про те, що пенсійний орган повинен був обчислити розмір пенсії по втраті годувальника також і за нормами Закону №1788-ХІІ, не заслуговують на увагу, оскільки позивач зверталась із заявою про перерахунок пенсії в порядку, встановленому постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Аналізуючи вищевикладене та беручи до уваги наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій