Справа № 160/13422/21
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 160/13422/21

адміністративне провадження № К/990/24768/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03.02.2022 у справі №160/13422/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРІ Україна» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КАРІ Україна" звернулось до суду з позовом, в якому просило суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка виразилась у ненаданні до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та повернення надміру сплачених сум податків, висновку про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «КАРІ УКРАЇНА» суми надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 30 076 582 грн. з Державного бюджету України;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області підготувати та подати до Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «КАРІ УКРАЇНА» суми надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 30 076 582 грн. з Державного бюджету України;

- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРІ УКРАЇНА» суму надмірно сплаченого податку на додану вартысть у розмірі 30076582 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2021, позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, учасниками справи подано апеляційну скаргу.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.02.2022, апеляційні скарги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 скасовано в частині визнання протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка виразилась у ненаданні до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та повернення надміру сплачених сум податків, висновку про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «КАРІ Україна суми надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 30076582,00 грн. з Державного бюджету України та зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області підготувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «КАРІ УКРАЇНА» суми надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 30076582,00 грн. з Державного бюджету України та в цій частині прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у адміністративній справі №160/13422/21 залишити без змін.

12.09.2022 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03.02.2022 у справі №160/13422/21, у якій скаржник просить скасувати оскаржувані рішення та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за цією касаційною скаргою суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно із частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту четвертого частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Скаржник у касаційній скарзі зазначає, про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Суд звертає увагу на те, що у випадку посилання скаржником на пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, як на підставу касаційного оскарження, останньому необхідно зазначити конкретну норму права, щодо застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Суд вважає, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою (наведенням) конкретних висновків суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню як така, що не містить підстави оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Враховуючи викладене та керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03.02.2022 у справі №160/13422/21 повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддяВ.П. Юрченко