Справа № 120/150/22-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 вересня 2022 р. Справа № 120/150/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Козятинської міської ради Вінницької області (вул. Героїв Майдану, 24, м.Козятин, Вінницька обл., 22100)

до: Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (вул. 600-річчя, 19, м.Вінниця, 21000)

про: скасування акту перевірки

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Козятинська міська рада (далі - позивач) з позовною заявою до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (далі - відповідач) про скасування акту відповідача № 599/ВН від 24.11.2021 року щодо перевірки дотримання позивачем вимог природоохоронного законодавства.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період з 11.11.2021 року по 24.11.2021 року відповідачем проведено позапланову перевірку дотримання позивачем вимог природоохоронного законодавства. За результатами вказаної перевірки відповідачем складено акт № 599/ВН від 24.11.2021 року, в якому зафіксовані порушення позивачем вимог природоохоронного законодавства та уповноваженою особою суб`єкта господарювання визначено Козятинського міського голову Єрмолаєву Тетяну Миколаївну. Позивач заперечує проти виявлених порушень. Крім того вказує, що відповідачем невірно визначено суб`єкта, який здійснює господарську діяльність та щодо якого повинна проводитись перевірка.

Ухвалою суду від 10.01.2022 року дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 07.04.2024 року дану позовну заяву повернуто позивачеві з підстав неусунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк.

07.04.2022 року після постановлення судом вищевказаної ухвали до суду за вх. № 21224/22 надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Позивач оскаржив ухвалу про повернення позовної заяви в апеляційному порядку.

За результатом апеляційного перегляду, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.06.2022 року ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 07.04.2022 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 26.07.2022 року позовну заяву прийнято до провадження та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

11.08.2022 року за вх. №40433/22 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому наведені заперечення проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію відповідач вказує, що в межах своє діяльності ним здійснюється державний нагляд (контроль) за додержанням органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади вимог природоохоронного законодавства. За результатами проведеної перевірки відповідачем 24.11.2021 року складено акт у відповідності до вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Відповідач зауважує, що, виходячи з приписів вищевказаного закону, плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Відтак, присутність Козятинського міського голови Єрмолаєвої Тетяни Миколаївни під час позапланової перевірки та зазначення її в акті перевірки є законним та обґрунтованим. Крім того відповідач зазначає, що оскаржуваний акт не є рішення суб`єкта владних повноважень в розумінні положень ст. 17 КАС України. Акт перевірки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача. З огляду на викладене, заявлена позовна вимога не підлягає задоволенню.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Наказом відповідача від 10.11.2021 року № 588-П на підставі звернення жителя с. Сигнал в період з 11.11.2021 року по 24.11.2021 року вирішено провести позапланову перевірку позивача на предмет дотримання ним вимог природоохоронного законодавства.

За результатами проведення зазначеної перевірки відповідачем 24.11.2021 року складено акт № 599/ВН, в якому зафіксовані порушення ст. 10, 25,26 Закону України "Про рослинний світ", п. 3-4 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах України, а саме: на межі кладовища в селі Кордишівка виявлено незаконну рубку дерев у кількості 100 шт. різних порід та діаметрів (дерева, які не відповідають кількості, зазначеній в акті обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню №1від 24.02.2021 року та взагалі відсутні в акті). Також зафіксовані порушення с. 67,69 Лісового кодексу України, зокрема, в лісовій захисній смузі вздовж автодороги в напрямку Кременець-Біла Церква (права сторона) біля кладовища виявлено незаконну рубку 87 дерев різних порід та діаметрів.

При перевірці була присутня міський голова Козятинської міської ради Єрмолаєва Т.М., яка відмовилася від підписання вищевказаного акту.

Позивач, не погоджуючись із актом відповідача №599/ВН, з метою його скасування звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ст.19 Конституції України визначено обов`язок всіх органів державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб діяти відповідно до меж, порядку та в спосіб, що визначені законом.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені у Законі України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон України № 877).

Відповідно ст. 1 Закону України № 877 державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно ст. 34 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25.06.1991 №1264-ХІІ (далі - Закон України № 1264) завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.

Порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншими законами України.

Ч. 1 ст. 202 Закону України № 1264 передбачено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: - про екологічну та радіаційну безпеку, про оцінку впливу на довкілля; про використання та охорону земель; про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про охорону, захист, використання та відтворення лісів; про охорону, утримання і використання зелених насаджень; про використання, охорону і відтворення рослинного світу; про охорону, раціональне використання та відтворення тваринного світу; щодо дотримання правил створення, поповнення, зберігання, використання та державного обліку зоологічних, ботанічних колекцій і торгівлі ними; під час ведення мисливського господарства та здійснення полювання; про збереження об`єктів рослинного та тваринного світу, занесених до Червоної та Зеленої книг України, формування, збереження і використання екологічної мережі; про природно-заповідний фонд; про охорону, використання і відтворення риби та інших водних живих ресурсів; у сфері хімічних джерел струму в частині забезпечення екологічної безпеки виробництва хімічних джерел струму та утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму, ведення обліку обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму та передачі їх на утилізацію; щодо дотримання вимог реєстрації в суднових документах операцій із шкідливими речовинами та сумішами; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; про біологічну та генетичну безпеку щодо біологічних об`єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року №275 (далі- Положення №275) Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до п. 7 Положення № 275 Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Абз 4 ч. 1 ст. 6 Закону України № 887 визначено, що однією з підстав для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Згідно приписів ч. 6 ст. 7 Закону України № 887 за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України № 887 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку (ч. 8 ст. 7 Закону України № 887).

З аналізу наведених положень вбачається, що Держекоінспекція та її територіальні органи наділена повноваженнями, зокрема, щодо здійснення позапланових перевірок органів місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади вимог природоохоронного законодавства. Законодавством чітко визначено порядок реалізації таких повноважень та процедуру проведення відповідної перевірки, що завершується складанням відповідного акту, в якому, у разі виявлення відповідних порушень, зазначаються конкретні висновки. У свою чергу, встановлення під час перевірки контролюючим органом порушень законодавства є правовою підставою для складання відповідного припису, в якому на підконтрольного суб`єкта покладається зобов`язання усунути відповідні порушення або вчинення вищевказаних дій цим органом.

Судом встановлено, що в період з 11.11.2021 року по 24.11.2021 року проведено позапланову перевірку позивача, за результатами проведення відповідачем 24.11.2021 року складено акт № 599/ВН, в якому зафіксовані порушення ст. 10, 25,26 Закону України "Про рослинний світ", п. 3-4 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах України, ст. 67,69 Лісового кодексу України.

Позивач не погоджується з вказаним актом та заявляє вимогу про його скасування.

В контексті наведеного, суд зауважує, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність, а тому не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні ст. 19 КАС України, яке може бути оскаржено до адміністративного суду.

При цьому дії службової особи щодо складання такого акту та включення до нього певних висновків не породжують обов`язкових юридичних наслідків, що не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі № 810/5854/14.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що на підставі результатів перевірки, які викладені у спірному акті перевірки, відповідачем суб`єктом владних повноважень були вчинені відповідні дії, зокрема, складено протокол про адміністративне правопорушення та притягнуто до відповідальності відповідну особу.

За таких обставин, у наявності вже вказані певні юридичні наслідки, які саме впливають на права та інтереси певної особи, у даному випадку, фізичної особи. І така особа має можливість скористатись своїм правом на захист своїх прав, якщо вона вважає їх порушеними.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 року у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Відтак, враховуючи викладене, суд доходить до висновку що акт відповідача про проведення перевірки дотримання позивачем вимог природоохоронного законодавства № 599/ВН від 24.11.2021 року не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні ст. 19 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відповідно про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись Конституцією України, Законами України "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Положенням про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275 та ст. 2, 6, 9, 19, 73-78, 90, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Козятинської міської ради до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про скасування акту № 599/ВН від 24.11.2021 року щодо перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Козятинська міська рада Вінницької області (вул. Героїв Майдану, 24, м. Козятин, Вінницька обл., 22100, )

Відповідач Державна екологічна інспекція у Вінницькій області (вул. 600-річчя, 19, м. Вінниця, 21000, )

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 28.09.2022 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна