Справа № 300/8303/21
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" вересня 2022 р. справа № 300/8303/21
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дії щодо перерахунку пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення та зобов`язання здійснити з 01.09.2021 року перерахунок і виплату пенсії, виходячи із 85% грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених платежів, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також відповідач, ГУ УПФУ в області, Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області, орган пенсійного забезпечення, Управління), в якому ставить просить:
- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області під час проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 по справі №300/489/21 щодо зменшення відсоткового розміру пенсії з 85% до 70% грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату з 01.09.2021 ОСОБА_1 пенсії у розмірі 85% суми грошового забезпечення, визначеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі по тексту також Постанова №704, постанова Кабінету Міністрів України №704, Постанова від 30.08.2017 за №704, постанова Уряду України №704) станом на 05.03.2019, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є пенсіонером Збройних Сил України, який отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII (надалі по тексту також Закон №2262-XII), розмір якої на час призначення пенсії (серпень 2005 року) розрахований із 85 відсотків складу грошового забезпечення ОСОБА_1 .
Надалі, з 01.01.2018, відповідачем протиправно, із помилковим застосуванням частини 2 статті 13 та статті 63 коментованого Закону, проведено перерахунок пенсії за вислугу років, зменшивши значення процентної складової грошового забезпечення із 85% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, наслідком чого стало невірне визначення розміру пенсії позивачу. ОСОБА_1 вважає такі дії Управління неправомірними, вчиненими всупереч нормам чинного законодавства, які грубо порушують його право на пенсійне забезпечення в належному розмірі.
Зокрема, від дня призначення пенсії положення Закону №2262-XII дійсно змінювалися, зокрема, максимальний розмір пенсії при її призначенні в значенні 90% від розміру грошового забезпечення в жовтні 2011 року зменшено до 80%, а з квітня 2014 року до 70%. Разом з тим, визначення такого (останнього) розміру при обчисленні пенсії (70%) може застосовуватися лише до правовідносин, що виникли після 01.04.2014, тобто набрання ними чинності, та стосується питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку.
Позивач наполягає на тому, що призначення та перерахунок пенсії є різними за юридичним визначенням та змістом процедурами. Встановлення (зменшення) відсоткового значення заробітку для обчислення пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосується перерахунку вже призначеної пенсії.
Відтак, для перерахунку пенсії мають застосовуватись норми закону, які визначають її значення у відсотках відповідних сум грошового забезпечення, що діяли саме на момент первинного призначення пенсії, а розмір уже призначеної пенсії в процентному співвідношенні внаслідок чергових перерахунків не може бути зменшений навіть при зміні діючого законодавства, з огляду на незворотність дії нормативно-правових актів у часі.
Так, постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (надалі по тексту також Постанова №103, постанова Кабінету Міністрів України №103, Постанова від 21.02.2018 за №103, постанова Уряду України №103), у відповідності до якої з 01.01.2018 мало місце здійснення спірного перерахунку, не змінювала і не вводила в дію нові відсоткові значення грошового забезпечення, із якого обраховується основний розмір пенсії.
На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.12.2018 у справі №0940/2224/18 відповідач з 01.01.2018 здійснив перерахунок пенсії позивача в розмірі 85% грошового забезпечення відповідно до статті 63 Закону №2262-XII, у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України №103.
В подальшому, у зв`язку із визнанням протиправними і нечинними в судовому порядку окремих положень Постанови №103, за позовною заявою ОСОБА_1 рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 у справі №300/964/20, серед іншого: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповідно до складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 нової довідки про розмір грошового забезпечення із включенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, станом на 05.03.2019, здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням проведених платежів; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 05.03.2019 виплату ОСОБА_1 перерахованого відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" підвищення пенсії у розмірі 100 % суми підвищення, визначеного станом на 01.03.2018, однією сумою, з урахуванням проведених платежів.
Враховуючи вищевказане, Управлінням з січня 2021 року на виконання рішення суду із урахуванням даних нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (за прирівняною посадою, заступник військового комісара з гуманітарних питань, яку він займав на день звільнення, станом на 05.02.2019) в загальному розмірі 23 803,75 гривень, проведено перерахунок пенсії позивача, із 85% грошового забезпечення (20 233,19 гривень), у відповідності до якого сума нарахованої пенсії (основний розмір пенсії і надбавки) склала 26 279,06 гривень.
Однак, зважаючи на дію статті 43 Закону України Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08.07.2011 (надалі по тексту також Закон №3668-VI) виплата пенсії ОСОБА_2 обмежена 17 690,00 гривень (десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність) та в подальшому збільшувалася із зростанням значення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 рішення суду першої інстанції у справі №300/489/21 скасовано та прийнято постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2019 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.
Виконуючи рішення суду №300/489/21, відповідач провів перерахунок пенсії з 01.09.2021 без обмеження максимальним розміром починаючи з 01.04.2019 та нарахував пенсію в розмірі 70% від сум грошового забезпечення, що склало 21 671,91 гривень .
На переконання ОСОБА_1 , відповідач при виконанні постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 у справі №300/489/21, зобов`язаний здійснити з 01.09.2019 виплату пенсії, перерахованої із застосуванням 85% сум грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 відповідно до статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України) відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.28-29).
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву №0900-0902-8/3083 від 25.01.2022, який разом із письмовими доказами надійшов на адресу суду 31.01.2022 (а.с.33-50).
Заперечуючи позовні вимоги представник Головного управління ПФУ в області зазначив, що згідно положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу в серпні 2005 року, розрахований відповідачем відповідно до вислуги років (30 років) загальний розмір пенсії, обчислений за правилами статті 13 такого Закону №2262-XII, становив 85% суми грошового забезпечення (максимальне значення такої величини на той час, і у зв`язку із подальшими змінами до коментованого Закону) не могло перевищувати 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення).
Із розрахунку 85 відсотки суми грошового забезпечення пенсія позивачу за вислугу років виплачувалася до 31.12.2017.
Разом з тим, з часу призначення позивачу пенсії механізм обчислення пільгової вислуги років та відсоткового значення розміру пенсії змінювався неодноразово.
Так, відповідно до Законів України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 (набрав чинності з 01.10.2011) і "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України" від 27.03.2014 (набрав чинності з 01.04.2014), на момент проведення спірного перерахунку пенсії позивачу (в вересні 2021 року так само як і в березні 2018 року), максимальний розмір основної частини пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", становив 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Окрім цього, порядок перерахунку пенсії визначений у розділі VIII Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", який в 2018 році у відношенні до позивача був здійснений з урахуванням вимог постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 та №704 від 30.08.2017 нових (підвищених) розмірів і зміненого складу грошового забезпечення діючих військовослужбовців, що враховувався для перерахунку пенсій колишніх військовослужбовців.
В межах вказаних постанов Кабінету Міністрів України в 2018 уповноважений орган, з лав якого мало місце звільнення ОСОБА_1 , видав довіку встановленої форми і змісту про розмір грошового забезпечення (станом на березень 2018 року), яку відповідачем в тому ж році враховано при проведенні чергового перерахунку пенсії, починаючи з січня 2018 року.
Так як станом на січень 2018 року (місяць, з якого мало місце перерахунок пенсії), березень 2018 року (місяць, в якому фактично розпочато перерахунок) положеннями Закону №2262-XII основний розмір пенсії колишніх військовослужбовців не міг перевищувати 70 відсотків сум грошового забезпечення, то вимоги позивача, заявлені у позовній заяві, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
В подальшому, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 у справі №300/489/21, Управлінням, на підставі оновленої довідки про збільшений розмір грошового забезпечення позивача (станом на 05.03.2019), здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення. В даному випадку, зважаючи на діючі положення статті 13 Закону №2262-XII, вказаний перерахунок проведений із застосуванням 70% грошового забезпечення, оскільки коментованим рішенням суду не було зобов`язано застосувати відсоткове значення 85%. Виплату пенсії з 01.09.2021 забезпечено в фіксованому розмірі в сумі 21 671,91 гривня.
Окрім цього, представник відповідача переконаний, що у тих колишніх військовослужбовців (прирівняних до них осіб), які отримують нову довідку про склад грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.04.2019 із урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії не станом на березень 2018 року (чого не було передбачено Постановою №103), відбуваються фактичні зміни у його пенсійній справі і відповідно в правовому регулювання даних відносин, які визначають порядок перерахунку їх пенсії.
З урахуванням вказаного відсутні процесуальні підстави керуватися і застосовати правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019, ухваленій у зразковій справі №240/5401/1/8 (№Пз/9901/58/18), так як змінилися фактичні обставини правового регулювання спірних правовідносин.
Отже, у випадку перерахунку призначеної пенсії колишнього військовослужбовця (прирівняних до них осіб) на підставі оновленої довідки, таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втрати чинність.
У подібних правовідносинах Верховний Суд у постанові від 20.01.2021 по справі №640/1744/20 виснував, що право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень).
Серед іншого, Управління покликається на правові висновки, сформовані Верховним Судом в 2021 році в подібних правовідносинах у відношенні до іншої категорії пенсіонерів з питання застосування в часі розміру відсоткового значення заробітку, із якого обчислюється пенсія при її призначенні, після збільшення у діючих працівників/службовців заробітної плати/грошового забезпечення.
Як підсумок, відповідач стверджує, що на виконання рішень Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.12.2018 у справі №0940/2224/18 і від 24.09.2020 у справі №300/964/20 Управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи із 85% сум грошового забезпечення даних оновленої довідки, однак застосовано обмеження максимальним розміром.
Разом з тим, на виконання постанови апеляційного суду від 11.08.2021 у справі №300/489/21 Управлінням проведено перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на листопад 2019 року, вже із застосуванням 70% розміру грошового забезпечення, оскільки чинною на час перерахунку нормою статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" визначено, що максимальний розмір пенсії становить 70% грошового забезпечення.
Відтак рішення судів виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Тому, ОСОБА_1 здійснюється виплата пенсії з 01.09.2021 у фіксованому розмірі 21 671,91 гривень.
Вказує, що при незгоді позивача з діями пенсійного фонду щодо виконання рішень у справі №0940/2224/18 від 21.12.2018 та у справі №300/964/20 від 24.09.2020, останній має право звернутися для відновлення своїх порушених прав в порядку статті 383 КАС України.
У спірному випадку відповідач також покликається на положення Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 за №3668-VI (надалі по тексту також Закон №3668-VI), згідно з яким максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Представник Управління просить застосувати правові висновки сформовані в постанові Верховного Суду від 27.01.2021, у відповідності з якими на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних в статті 2 Закону №3668-VI, серед яких в тому числі Закон №2262-XII, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.
Норма закону про обмеження максимального розміру пенсії на 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 і 2022 роки не визнавалася не конституційною.
Відтак, вимоги позивача, заявлені у позовній заяві, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Поряд із вказаним, Управління просить суд в порядку статей 122, 123 КАС України застосувати строки позовної давності у даній справі.
В свою чергу, ОСОБА_1 подав суду 07.02.2022, через канцелярію, відповідь на відзив від 02.02.2022 (а.с.51-56), в якій заперечив аргументи Управління. За переконаннями позивача, право на отримання ним пенсії в розмірі 85% грошового забезпечення не потребує доказування при розгляді даної справи, так як встановлене рішенням у справі №0940/2224/18. А тому при проведенні перерахунку з 01.09.2021 Управління протиправно зменшило відсотковий розмір грошового забезпечення з якого обчислена пенсія до 70%.
Восьмим апеляційним адміністративним судом ухвалено постанову у справі №300/8303/21, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 у справі №300/8303/21 скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.81-83).
Вказана адміністративна справа надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду 02.08.2022.
13.09.2022 до канцелярії суду ОСОБА_1 , подав заяву від 13.09.2022, в якій звернув увагу суду на необхідність застосування, при вирішенні цієї справи, висновків вказаних Верховним судом в пункті 31 у справі №540/606/20 від 27.07.2022 та в пунктах 69, 71 постанови Великої палати Верховного суду у справі №200/7786/19-а від 16.02.2022 (а.с.87).
Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, вивчивши зміст адміністративного позову, відзив на позов і відповіді на відзив, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши норми матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 прийнято Постанову №103.
Як слідує із змісту такої довідки, розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами, чинними на 01.03.2018, за прирівняною посадою в загальному становив 12 375,00 гривень, в тому числі: посадовий оклад 6 770,00 гривень, оклад за військове званням (полковник) 1 480,00 гривень, надбавка за вислугу років 50% 4 125,00 гривень (зворотній бік а.с.42).
При цьому, відповідач застосував максимальний розмір грошового забезпечення 70%, який відповідає положенням частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", в редакції станом на момент здійснення перерахунку, та відповідно до пункту 23 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України" від 27.03.2014 за №1166-VII (надалі по тексту також Закон №1166-VII).
Загальний нарахований розмір пенсії після перерахунку (з 01.01.2018 з усіма підвищеннями і надбавкам, окрім основного розміру пенсії 70% від грошового забезпечення) склав 11 647,69 гривень, а у зв`язку із дією Постанови №103 фактична виплата становила 8 244,63 гривень (а.с.43).
На виконання даного рішення суду ОСОБА_1 в березні 2019 року здійснено перерахунок пенсії в розмірі 85% від відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018.
Доплату за період з 01.01.2018 по 28.02.2019 в сумі 16 253,32 виплачено 17.03.2021.
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповідно до складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 нової довідки про розмір грошового забезпечення із включенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, станом на 05.03.2019, здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням проведених платежів;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 05.03.2019 виплату ОСОБА_1 перерахованого відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" підвищення пенсії у розмірі 100% суми підвищення, визначеного станом на 01.03.2018, однією сумою, з урахуванням проведених платежів.
Рішення суду за наслідками перегляду в апеляційному порядку набрало законної сили 21.12.2020 (https://reestr.court.gov.ua/Review/80031922).

Враховуючи вищевказане, Управлінням з січня 2021 року на виконання рішення суду із урахуванням даних нової довідки №9/1/73 від 02.12.2020 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (за прирівняною посадою, "заступник військового комісара з гуманітарних питань", яку він займав на день звільнення, станом на 31.08.2005) в загальному розмірі 23 803,75 гривень (а.с.88), проведено перерахунок пенсії позивача.

Загальна сума нарахованої пенсії (основний розмір пенсії і надбавки) склала 26 279,06 гривень (а.с.18).

Однак, як стверджує відповідач, зважаючи на дію статті 43 Закону України Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" виплата пенсії ОСОБА_2 обмежена 17 690,00 гривень (десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність) та в подальшому збільшувалася із зростанням значення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Не погоджуючись із таким обмеженням пенсії, позивач в котре ініціював судове оскарження такого перерахунку.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 у справі №300/489/21 (https://reestr.court.gov.ua/Review/96245363) відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними щодо застосування обмеження максимальним розміром пенсії при проведенні її перерахунку з 01.04.2019, та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії без обмеження граничного її розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 рішення суду першої інстанції у справі №300/489/21 скасовано та прийнято постанову, якою адміністративний позов задоволено частково (https://reestr.court.gov.ua/Review/98943465).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2019 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Виконуючи в серпні 2021 року коментована рішення суду Управлінням проведено перерахунок з 01.09.2021 пенсії ОСОБА_1 (а.с.17, 46), а її виплату здійснено (здійснюється) в фіксованому розмірі в сумі 21 671,91 гривень, в тому числі основний розмір пенсії в сумі 16 662,63 гривень (70% від грошового забезпечення 23 803,75 гривень).

ОСОБА_1 звертався до Управління із заявою від 23.09.2021, зокрема, про перерахунок пенсії, відновлення відсоткового значення розміру грошового забезпечення із якого обчислюється пенсія (85%) та виплати пенсії у максимальному її розмірі з 01.09.2021, вчинивши такі дії на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.12.2018 у справі №0940/2224/18 та від 11.08.2021 у справі №300/489/21 (а.с.20).

Втім, у задоволенні такої заяви відповідач 20.10.2021 листом №8411-8141/М-02/8-0900/21 відмовив, мотивуючи тим, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.12.2018 у справі №0940/2224/18 пенсійним фондом в добровільному порядку проведено з 01.01.2018 перерахунок пенсії в розмірі 85% грошового забезпечення, який становив з урахуванням усіх надбавок та підвищень 11 710,24 гривень. На виконання рішення суду у справі №300/964/20 від 24.09.2020 з врахуванням оновленої довідки, в січні 2021 року Управлінням проведено перерахунок пенсії починаючи з 01.04.2019, розмір якої скла 26 279,06 гривень. Однак, відповідно до вимог чинного законодавства пенсія виплачується в максимальному розмірі 17 690,00 гривень. Різниця між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою за період з 01.04.2019 по 31.12.2020 склала 38 776,04 гривень.

В подальшому, як інформовано позивача, на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 по справі №300/489/21 в серпні 2021 року здійснено перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром, значення якої склало 21 671,91 гривень. Позивача повідомлено про визначену різницю між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою за період з 01.04.2019 по 31.08.2021, яка склала 170 519,33 гривень (а.с.21-23).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо перерахунку з 01.09.2021 пенсії із застосованим обмеженням щодо відсоткового значення грошового забезпечення, із якого обчислено основний розмір пенсії, в результаті проведеного перерахунку на виконання рішення у справі №300/489/21 (із 85% до 70%), а також застосування обмеження при виплаті пенсії (десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність), позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходив з таких мотивів і підстав та норм права.

Положеннями статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Як слідує із матеріалів справи на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.12.2018 у справі №0940/2224/18 (https://reestr.court.gov.ua/Review/78759012) відповідач у березні 2019 року здійснив перерахунок пенсії позивача, загальний нарахований розмір якої становив 13 991,85 гривень, застосувавши 85 відсотків грошове забезпечення в розмірі 11 710,24 гривень, визначеного в довідці №ХД18340, оформленої у березні 2018 року без включення до неї щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (зворотній бік а.с.42, зворотній бік а.с.43).

Надалі, виконуючи рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі №300/964/20, відповідач врахував показники іншого (збільшеного) розміру грошового забезпечення станом на 05.03.2019 (23 803,75 гривень) згідно оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 №9/1/73 від 02.12.2020, із включення до неї щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. При цьому, здійснюючи розрахунок пенсії застосував 85% такого забезпечення, у зв`язку із чим розмір нарахованої пенсії з усіма доплатами і надбавками склав 26 279,06 гривень (а.с.18, а.с.44 зворотній бік а.с.44).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 рішення суду першої інстанції у справі №300/489/21 скасовано та прийнято постанову, якою адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2019 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Виконуючи в серпні 2021 року постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 у справі №300/489/21, Управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 із урахуванням відомостей оновленої довідки №9/1/73 від 02.12.2020, із включення до неї щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (23 803,75 гривень). Втім в даному випадку, відповідач застосував 70% від вказаного грошового забезпечення (16 662,63 гривень), у зв`язку з цим загальний нарахований розмір пенсії із усіма доплатами і надбавками склав 21 671,91 гривень (а.с.19, 46). В такому фіксованому розмірі пенсія виплачувалася на дату звернення позивача да суду 17.12.2021.

Досліджуючи вимогу позивача в частині позовних вимог щодо зменшення Управлінням з 01.09.2021 (в тому числі з 01.04.2019) відсоткового значення розміру грошового забезпечення, із якого обраховується пенсія з 85% до 70%, суд формує наступні висновки.
В першу чергу, суд у даному питанні покликається на практику Восьмого апеляційного адміністративного суду, сформовану у 2022 році (щонайменше 12 адміністративних справ), за наслідками перегляду судових рішень першої інстанції з аналогічних правовідносин - "нова довідка (із збільшеними показниками забезпечення) нові відсотки (ті, що діють на час перерахунку)", зокрема, адміністративні справи №300/546/22, №300/596/22, №300/330/22, №300/8099/21, №300/3988/21, №300/895/22, №300/6777/21, №300/5518/21, №300/6236/21, №300/5975/21, №300/7559/21 та №300/5696/21.
За приписами частини 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII (в редакції чинній на момент первинного перерахунку пенсії 01.03.2018) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII, здійсненої на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Як уже зазначалось вище судом, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", згідно з пунктом 1 якої передбачено перерахувати пенсії, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі по тексту також Закон) до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року за №393" (надалі по тексту також Порядок №45), яка набрала чинності 20.02.2008.

Пунктами 1, 2 та 3 Порядку №45 (в редакції чинній на час перерахунку) визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (надалі по тексту також головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (надалі по тексту також списки), та надсилає, серед іншого, відповідну інформацію Міноборони (надалі по тексту також державний орган).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (надалі по тексту також уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (надалі по тексту також довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Отже, згідно з даними нормами, підставою для перерахунку раніше призначених пенсій за правилами коментованого Закону в першу чергу є прийняття Кабінетом Міністрів України рішення відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та подання органами, передбаченими цим Порядком, відповідних повідомлень до територіальних органів Пенсійного фонду України.

Матеріалами справи засвідчено обставину здійснення Управлінням у відношенні до позивача перерахунку пенсії 01.04.2018 на підставі Постанови №103 з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсій за №ХД18340-Міноборони, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 за показниками станом на 01.03.2018 (зворотній бік а.с.42, а.с.43).

При проведенні такого перерахунку пенсії відповідачем застосовано новий максимальний розмір грошового забезпечення 70% відповідних сум грошового забезпечення, при цьому правомірність своїх дій Головне управління ПФУ в області обґрунтовує необхідністю застосування основного розміру пенсії у відсотках від грошового забезпечення, встановленого законодавством на момент проведення чергового перерахунку пенсії, що в даному випадку становить 70% сум грошового забезпечення, як це передбачено частиною 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції станом на 1 квітня 2018 року.

Суд, в даному конкретному випадку, не може повністю погодитися з такими діями/рішеннями Управління і відповідно обґрунтуванням правомірності таких своїх дій, виходячи з наступного.

Згідно пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ (в редакції на час введення в дію 01.01.1992) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше.

Відповідно до вимог пункту "а" частини 1 статті 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції на час введення в дію 01.01.1992) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 вказаної статті Закону №2262-ХІІ (в редакції на час введення в дію 01.01.1992) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2, - 80 процентів.

До Закону №2262-ХІІ вносилися неодноразово зміни, за змістом яких значення коментованого відсотка для вказаної категорії осіб зріс до 90, 100 і 95 відповідно.

Втім, надалі Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 за №3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011, внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

В подальшому, Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 за №1166-VII, який набрав чинності 01.04.2014, внесено зміни у частину другу статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (на підставі якої ОСОБА_1 в грудні 2018 року з 01.04.2018, в тому числі з 01.01.2018, обраховано спірний розмір пенсії), згідно яких цифрове значення "80" замінено цифрами "70" (максимальний розмір пенсії).

Таким чином, з 01.04.2014 положення частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 80% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №1166-VII, замінивши такий граничний розмір на 70%.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин (як 01.01.2018, 01.03.2018, 01.04.2019 так 01.09.2021) було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до коментованої статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд вважає, що внесені законами зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 85%, а потім 70% грошового забезпечення не можуть застосовуватися при перерахунку вже призначеної пенсії за умови, врахування однакового розмір грошового забезпечення для однієї і тієї ж категорії військовослужбовців, прирівняних до них осіб (за посадовою, званням і вислугою років).
Порядок перерахунку призначених пенсій колишнім військовослужбовцям урегульований нормами статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка змін не зазнавала, а також нормами постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за №103, тому застосування у спірному випадку (за період з 01.01.2018 по 01.04.2019) органом пенсійного фонду статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є помилковим.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.10.2019, ухваленій у зразковій справі №240/5401/18 (Пз/9901/58/18).

Адміністративна справа №0940/2224/18 в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними щодо зменшення при перерахунку пенсії до 70 відсотків суми грошового забезпечення, із якої обчислено пенсію, та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії, виходячи із 85 відсотків відповідної суми грошового забезпечення, з 01.01.2018, - частково відповідає ознакам типової справи, визначених у рішенні суду, ухваленого за результатом розгляду Верховним Судом зразкової справи №240/5401/18 (Пз/9901/58/18).

При ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи (частина 3 статті 291 КАС України).

З огляду на вищенаведене, суд 21.12.2018 у справі №0940/2224/18 дійшов висновку, що Головним управлінням ПФУ в області при здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на виконання Постанови №103, використовуючи довідку про розмір грошового забезпечення позивача №ХД18340, складену за показниками станом на 01.03.2018 без включення щомісячних додаткових видів забезпечення і премії, протиправно зменшено розмір процентної складової грошового забезпечення із 85% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

А тому такі спірні правовідносини з 01.01.2018 по 01.04.2019 є вирішені коментованим судовим рішенням у справі №0940/2224/18.

Однак, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на те, що вказаний вище сформований висновок про право ОСОБА_1 на перерахунок, обчислення і виплату пенсії за вислугу років у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення стосується саме забезпечення, яке визначено у попередній довідці за №ХД18340, виданої в березні 2018 року ІНФОРМАЦІЯ_1 (12 375,00 гривень), у відповідності до положень Постанов №103 і №704, які були чинними в період з 01.01.2018 по 05.03.2019 (а.с.43).

Складові грошового забезпечення ОСОБА_1 у такій довідці (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням (полковник), надбавка за вислугу років) визначені обласним військовим комісаріатом на підставі введеної в дію із 01.03.2018 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Так, постановою №704 з 01.03.2018 значно підвищено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів та додаткових видів грошового забезпечення (їх відсоткове значення) військовослужбовців, чого не мало місце при призначенні в серпні 2005 року позивачу пенсії, і якому із старого складу відповідного забезпечення пенсію обчислено в розмірі 85% суми його грошового забезпечення.

Надалі рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 в справі №826/3858/18 визнано протиправними та нечинними, серед іншого, пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Постановою від 05.03.2019 Шостий апеляційний адміністративний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у коментованій справі без змін.

Отже, пункт 1 Постанови №103, який стосується перерахунку пенсій військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, втратив чинність з 05.03.2019.

Надалі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду №826/6453/18 від 29.01.2020 (http://reestr.court.gov.ua/Review/87361222) визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яким вносилися зміни у Порядок № 45 (зокрема, у пункти 1, 2, 3, 5 та додаток 2, а також доповнено цей Порядок додатком 3).

З наведеного слідує, що з 05.03.2019, з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/3858/18, пункт 1 Постанови №103 втратив чинність, а інші нормативні акти, які б надалі обмежували склад та розмір грошового забезпечення військовослужбовців для обчислення та перерахунку пенсії, відсутні.

У зв`язку із вказаним спірні правовідносини додатково врегульовані правовими висновками, сформованими Верховним Судом у рішенні від 17.12.2019 і Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 24.06.2020 в зразковій справі №160/8324/19 (адміністративне провадження №Пз/9901/20/19).

У досліджуваних відносинах з 01.04.2019 суд касаційної інстанції, постановляючи рішення у зразковій справі №160/8324/19, відновив право колишнього військовослужбовця на включення до складу грошового забезпечення, із якого обчислюється пенсія, щомісячні додаткові види грошового забезпечення і премія.

Тому суд у даній справі вважає, що з цієї дати, за умови ініціювання такого питання позивачем окремо (адміністративна справа №300/964/20), виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704, та відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ.

Втім, потрібно зважати на те, що військовослужбовці, яким призначається пенсія з 01.03.2018 мають право на розрахунок її розміру, виходячи із значення саме 70% грошового забезпечення із врахуванням основних і додаткових її видів/складових, так як Уряд України значно підвищив тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів та додаткових видів грошового забезпечення (їх відсоткове значення) такої категорії посадових осіб.

Разом з тим, в окремих випадках виникають обставини, за яких військовослужбовці, які, покликаючись на висновки, сформовані Верховним Судом у рішенні від 17.12.2019 і Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 24.06.2020 в зразковій справі №160/8324/19 (адміністративне провадження №Пз/9901/20/19), бажають отримати від уповноважених органів з 05.03.2019 нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії хоча і за показниками, які вже виплачувалися за Постановою №704 станом на 01.03.2018, однак із включенням до неї додаткових щомісячних її видів і премії, а також одночасно розраховують на обчислення пенсії із урахуванням такої довідки в значенні, більшого ніж 70% сум грошового забезпечення.

У спірних правовідносинах ОСОБА_1 вже порушив у судовому порядку таке питання, що мало місце ухвалення рішення від 24.09.2020 у справі №300/964/20.

Відтак, може скластися ситуація (а у досліджуваному випадку вже настала у зв`язку із набранням законної сили рішення суду у справі №300/964/20), за якої військовослужбовці, які до звільнення займали одну і ту ж посаду (рівнозначні посади), мають одне і те ж звання, одну і ту ж вислугу років, одинакові додаткові види грошового забезпечення та розмір премії, матимуть різний розмір пенсії, оскільки ті військовослужбовці, які вийшли на пенсію до 01.03.2018 претендують і вимагають в судовому порядку відсоткове значення більше ніж 70% (до 90%), яке у спірному випадку становить 85% (хоча їх грошове забезпечення не обчислювалося за правилами Постанови №704), а ті, що отримали право на пенсію після 01.03.2018 не більше 70%.

Суд переконаний, що таке правове регулювання спірних відносин не є справедливим по відношенні до колишніх чи діючих військовослужбовців, що отримали/отримують право на пенсію після 01.03.2018, та створює дискримінацію у праві на належне пенсійне забезпечення однієї і тієї ж категорії громадян, в тому числі службових осіб, які розпочинали службу в Збройних силах України до і після введення в дію положень Постанови №103.

Визначення різних підходів до порядку обчислення розміру пенсійного забезпечення однієї категорії громадян порушує основоположний принцип судочинства рівність усіх громадян у своїх права перед законом, в тому числі у праві на справедливе встановлення пенсії, що закріплено в статтях 21, 24 Конституції України.

Таким чином, у колишнього військовослужбовця, який отримає нову довідку про склад грошового забезпечення для перерахунку пенсії (станом на 05.03.2019) з 01.04.2019 на підставі Постанови №704 і у відповідності до зразкової справи №160/8324/19, відбудуться фактичні зміни у його пенсійній справі останнього і відповідно в правовому регулюванні даних відносин, які визначають порядок перерахунку його пенсії, так як попередній розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у відповідності до Постанови №103 взятий станом на 01.03.2018.

З урахуванням вказаного відпадуть процесуальні підстави керуватися і застосовувати правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.10.2019, ухваленої у зразковій справі №240/5401/18 (Пз/9901/58/18), так як зміняться фактичні обставини правового регулювання спірних правовідносин на підставі іншої постанови Великої Палати Верховного Суду в постанові від 24.06.2020 в зразковій справі №160/8324/19 (адміністративне провадження №Пз/9901/20/19).
З огляду на таке слід керуватися рішенням від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отож, у випадку перерахунку призначеної пенсії військовослужбовця на підставі оновленої довідки, виданої станом на 02.12.2020 за №9/1/73 (на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/964/20) за правилами Постанови №704 (із включенням додаткових щомісячних видів грошового забезпечення і премії), таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втратив чинність.

У подібних правовідносинах Верховний Суд у постанові від 20.01.2021 по справі №640/1744/20 виснував, що право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень).
Такий підхід до врегулювання спірних правовідносин, на переконання суду у даній справі, є достатньо справедливим.

Аналогічний підхід щодо обчислення розміру пенсії та відсотків від заробітку для нарахування пенсійних виплат при проведенні її перерахунку з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99, застосований Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у відношенні до іншої категорії пенсіонерів, виплата пенсій яким здійснюється не із солідарної системи пенсійного фонду, а за рахунок коштів Державного бюджету України, зокрема колишніх співробітників органів прокуратури та суддів.

В даному випадку мова йде про позицію суду касаційної інстанції, визначеної в:

- постановах від 08.09.2021 (адміністративне провадження № К/9901/13961/20) у справі №340/3185/19 (http://reestr.court.gov.ua/Review/99458809) та від 20.01.2021 (адміністративне провадження №К/9901/27613/20) у справі №640/1744/20 (http://reestr.court.gov.ua/Review/94264232), в яких предмет спору стосувався перерахунку пенсії працівників прокуратури, що вийшли на пенсію при дії положення закону із правом на обрахунок пенсії від заробітку до 90%, а при отриманні нової довідки із значно вищим складом заробітної плати - до 70%;

- постанові від 27.09.2021 (провадження К/9901/25475/21) у справі №580/585/21, в якій предметом спору є перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із урахуванням нових довідок про розмір грошового забезпечення (із значно більшим розміром, в порівнянні до такого, який отримувався до набуття права на відставку), на час видачі яких положення спеціального закону про право відповідного обчислення розміру утримання від 80% до 90%, втратило чинність.

Верховний Суд у таких постановах переглядаючи спори про не врахування органами пенсійного фонду при перерахунку пенсії колишніх прокурорських працівників з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури, сформував правовий висновок, за змістом якого право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень). При цьому не має значення з настанням якої обставини позивач пов`язує право на перерахунок пенсії, Постанови Уряду України №657 чи №1013, оскільки як було зазначено судом вище, перерахунок призначеної пенсії працівникам органів прокуратури може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може ґрунтуватися на законі, який втратив чинність.

Верховний Суд в складі Судової палати з розгляд справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в останній актуальних постанові від 21.12.2021 (адміністративне провадження №К/9901/15917/21) у справі №580/5962/02 (https://reestr.court.gov.ua/Review/102170925) дійшов таких висновків, що явно є ідентичними до спірних правовідносин, зокрема:

"24. Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 №6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

25. Ураховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон №1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону №1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами."

"27. Ураховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом №1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону №1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону №1697-VII. "

"32. З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону №1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

33. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.".

Як і у даній справі, на час отримання ОСОБА_1 (колишнім військовослужбовцем) нової довідки (№9/1/73 від 02.12.2020) і звернення його до органу пенсійного фонду за перерахунком пенсії, (справа №300/964/20), кореспондуючись до коментованих висновків Верховного Суду, суд касаційної інстанції вказує, що положення статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 за №1789-ХІІ, яким передбачалося право на обчислення розміру пенсії працівників прокуратури до 90% розміру заробітку, вже не були чинними, а на час перерахунку за новою довідкою таке значення не може перевищувати 70%.

У відношенні до питання перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд касаційної інстанції також надав правову оцінку різним відсотковим значенням суддівської винагороди, які визначалися для суддів у відставці в розмірі від 80% до 90% до 08.06.2016 (при застосуванні суддівської винагороди за правилами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI в редакції від 07.07.2010) та від 50% (при застосуванні значно підвищеної суддівської винагороди за правилами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII в редакції від 02.06.2016).

Зокрема, у коментованій вище постанові Верховного Суду зазначено:

"Отже, оскільки чинним Законом № 1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного грошового утримання, то відсутні правові підстави для обрахунку щомісячного грошового утримання судді одночасно за складовими, які передбачені для різних формул обрахунку грошового утримання (розміру щомісячної суддівської винагороди) за Законом № 1402-VIII, а розміру відсотку за Законом № 2453-VI.
Колегія суддів зазначає, що зворотне зумовить неоднакове визначення розміру довічного грошового утримання суддів, що вийшли у відставку відповідно до Закону №2453-VI, та тих, які вийшли або вийдуть у відставку відповідно до Закону №1402-VIII. Вказане призведе до дискримінації останніх та суперечитиме положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів".

У вказаних двох категоріях пенсіонерів (колишніх працівників органів прокуратури і суддів) Верховний суд дійшов єдиного висновку, що у випадку перерахунку призначеної пенсії, таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втратив чинність, в протилежному випадку порушуватиметься принцип співмірності в одному періоду часу між правами на пенсію однієї категорії, одного виду професій за ідентичними посадами, зокрема, між особами яким пенсія перераховується, і яким вона призначається вперше.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 (провадження №14-435цс18) у справі №755/10947/17 зазначила, що під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду (http://reestr.court.gov.ua/Review/79834955).

У досліджуваному випадку суд керується саме останні правові висновки, визначені Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду в постановах ухвалених 21.12.2021 (справа №580/5962/02), 27.09.2021 (справа №580/585/21), 08.09.2021 (справа №340/3185/19) і від 20.01.2021 (№640/1744/20).

Вказане узгоджується із положеннями частини 5 статті 242 КАС України.

В котре, повертаючись до обставин даної справи, ОСОБА_1 в період з 01.01.2018 по 17.12.2021 (день звернення до суду) для перерахунку пенсій отримав від уповноваженого органу дві (2) довідки, зокрема:

- довідку про розмір грошового забезпечення №ХД18340 (зворотній бік а.с.42), видану в березні 2018 у відповідності до Постанови №103 за відповідною (прирівняною) посадою за показниками станом на 01.03.2018, в загальній сумі 12 375,00 гривень (без включення щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії);

- довідку про розмір грошового забезпечення за №9/1/73 від 02.12.2020, з урахуванням висновків, сформованих у рішенні Верховного суду України від 17.12.2019 у справі №160/8324/19 та рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 у справі №300/964/20, станом на 05.03.2019 (день, в який набрало чинності рішення суду у справі №826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункт 1 положення Постанови №103), на загальну суму 23 803,75 гривень (з включення щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії).

Суд констатує, що розмір обрахунку при нарахуванні (не виплаті) основної пенсії із застосуванням 70% грошового забезпечення за даними нової (останньої) довідки №9/1/73, складеної в грудні 2020 року (23 803,75 гривень), за показниками станом на 05.03.2019, є в майже у два рази більшим (16 662,63 гривень) від розміру пенсії, обчисленого в значенні 85%, виходячи із відомостей попередньої довідки №ХД18340, складеної в березні 2018 року (12 375,00 гривень), за показниками станом на 01.03.2018 (10 518,75 гривень).
Зважаючи на вказане, суд вважає, що при застосуванні різних відсотків (85% і 70%) із врахуванням відомостей довідок уповноваженого органу №9/1/73 (станом на 05.03.2019) і №ХД18340 (станом на 01.03.2018) не має місце зменшення нарахування (не виплати) розміру пенсії, а відповідно і звуження права позивача на гарантоване законом справедливе пенсійне забезпечення, в тому числі в наслідок його перерахунку при виконанні рішення суду у даній справі №300/489/21.

Суд вказує, що в розумінні статті 1 першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини, майном є нараховані суми пенсії, виражені в грошовому еквіваленті (в національній валюті - гривні), а не розрахункова величина для обчислення пенсії - відповідний відсоток від сум грошового забезпечення.

Цілком ідентичною є остання (актуальна) сформована судова практика із вказаної категорії спорів, зокрема такими є постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2022 у справі №300/546/22, 13.09.2022 у справі №300/596/22, від 25.08.2022 у справі №300/330/22, від 15.08.2022 у справі №300/8099/21, від 25.07.2022 у справі №300/3988/21, від 20.07.2022 у справі №300/895/22, від 07.07.2022 у справі №300/6777/21, від 04.07.2022 у справі №5518/21, від 17.06.2022 у справі №300/6236/21, від 24.05.2022 у справі №300/5975/21, від 06.04.2022 у справі №300/7559/21 та від 05.04.2022 у справі №300/5696/21, за змістом висновків яких позовні вимоги осіб, пенсія яких призначена за правилами Закону №2262-ХІІ підлягають до задоволенню лише до моменту зміни грошового забезпечення із включенням/урахуванням щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення та/або їх збільшення, тобто до 01.04.2019 (для колишніх військовослужбовців і прирівняних до них осіб), і до 01.12.2019 (для колишніх співробітників органів внутрішніх справ) відповідно. Апеляційний суди погоджується із правилом застосування "нова довідка (із збільшеними показниками забезпечення) нові відсотки (ті, що діють на час перерахунку)".

Суд звертає особливу увагу на некоректне покликання позивача на фактичні обставини і висновки, встановлені Верховним Судом у зразковій справі №240/5401/18 (Пз/9901/58/18), зокрема:

- по перше, із дати ухвалення Верховним Судом (як судом першої інстанції) 04.02.2019 рішення, в досліджуваних правовідносинах змінилися спірні фактичні обставини, так як у справі №0940/2224/18 і у зразковій справі №240/5401/18 оскаржуваний перерахунок з 01.01.2018 в першу чергу мав місце у відповідності до Постанови №103 (про що зазначено в мотивувальній і резолютивній частинах таких рішень). Під висновки такої зразкової справи у досліджуваному випадку частково підпадає довідка про розмір грошового забезпечення №ХД18340, оформленої станом на 01.03.2018 (12 375,00 гривень), втім, станом на 01.04.2019 і на час вирішення даної справи №300/8303/21, Постанова №103 вже не діє, у зв`язку із визнання всіх її положень нечинними, в той час як при обчисленні розміру пенсії позивач наполягає на врахуванні вже нової довідки №9/1/73 від 02.12.2020 (23 803,75 гривень);

- по друге, хоча і правовий зміст частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ не зазнав змін, втім, змінився підхід Верховного Суду до вирішення подібних публічно-правових спорів, так як останні наповнилися новим змістом за фактичними обставинами, а саме, як слідує у даній справі позивач з 01.04.2019 отримав право на перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення (станом на 05.03.2019), який майже у два рази перевищує той, що був врахований при перерахунку пенсії в березні 2018 року за показниками станом на 01.03.2018;

- по третє, рішення суду у зразковій справі №240/5401/18 ухвалено на відновлення порушених прав станом на 04.02.2019, а його резолютивний зміст не може за правилами процесуального закону врегульовувати будь-які правовідносини на майбутнє.

У зв`язку із вказаним адміністративний позов в частині про визнання протиправними дії Управління про зміни відсоткового значення основної частини пенсії (85%), виходячи із довідки №9/1/73 від 02.12.2020, виданої на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 у справі №300/964/20, в частині вимог за період з 01.09.2021 є необґрунтованими і такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Вирішуючи позовні вимог в частині зобов`язання здійснити з 01.09.2021 виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, суд керується наступними аргументами.
Так, законами України, якими затверджено державний бюджет України на 2017, 2018, 2019, 2020 і 2021 роки визначено наступні розміри прожиткових мінімумів, встановлені для осіб, які втратили працездатність: з 01.12.2017 - 1373,00 гривень, з 01.07.2018 - 1435,00 гривень, з 01.12.2018 - 1497,00 гривень, з 01.07.2019 - 1564,00 гривень, з 01.12.2019 - 1638,00 гривень, з 01.07.2020 - 1712,00 гривень, з 01.12.2020 - 1769,00 гривень, з 01.07.2021 - 1854,00 гривень, з 01.12.2021 - 1934,00 гривень, з 01.01.2022 - 1934,00 гривень, з 01.07.2022 - 2027,00 гривень.

Отже, обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність («максимальний розмір» пенсії), розрахунково складає з 01.12.2019 складає 16 380,00 грн., з 01.07.2020 17 120,00 грн., з 01.12.2020 17 690,00 грн., з 01.07.2020 18 540,00 грн., з 01.12.2021 19 340,00 грн., з 01.01.2022 19 340,00 гривень.

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону №2262-XII (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 за №911-VIII чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 за №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016, зокрема, частина сьома статті 43 Закону № 2262-XII втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згодом, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 за №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону № 2262-XII слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016, дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону №2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом №1774-VІІІ до частини сьомої 43 Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Така правова позиція щодо застосування норм права у аналогічних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 17.05.2021 у справі №343/870/17, від 21.12.2021 у справі №120/3552/21-а і від 26.01.2022 у справі №569/2950/17.

Вкотре повертаючись на обставин у справі із протоколу за пенсійною справою позивача від 30.08.2021 слідує, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 у справі №300/489/21, Управлінням, на підставі оновленої довідки про збільшений розмір грошового забезпечення позивача, станом на 05.03.2019 (23 803,75 гривень), здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, із застосуванням 70% грошового забезпечення.

Зокрема, розмір пенсії склав 21 860,91 гривень, а саме: 70% грошового забезпечення - 16 662,63 гривень; збільшення основного розміру пенсії 25% - 4 165,66 гривень;

та підвищення/надбавки до пенсії:

- як "інваліду війни 3 групи/при виконанні обов`язків в/с інвалід війни 3 група (ст. 7) " 556,20 гривень;

- як "інваліду війни 3 гр./при виконанні обов`язків в/с" 50,00 гривень;

- "за особливі заслуги (23%) ст.1 п.п.6-8 Закону" 426,42 гривень (а.с.19, 46).

Виплату пенсії проведено з 01.09.2021 в фіксованому розмірі в сумі 21 671,91 гривень.

В подальшому, як свідчить протокол за пенсійною справою від 22.12.2021, відповідач в котре здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 , розмір якого вже склав 21 903,31 гривень.

Порівнюючи протоколи за пенсійною справою від 30.08.2021 і 22.12.2021 з`ясовано, що в грудні 2021 року у позивача збільшилися показники підвищень/надбавок до пенсії, зокрема:

- як "інваліду війни 3 групи/при виконанні обов`язків в/с інвалід війни 3 група" 580,20 гривень;

- "за особливі заслуги (23%) ст.1 п.п.6-8 Закону" 444,82 гривень (а.с.48).

Проте, незважаючи на нараховану пенсію в розмірі 21 903,31 гривень, фактичну виплату проведено в розмірі - 21 671,91 гривень, тобто у фіксованому розмірі, визначеного протоколом від 30.08.2021.

Вказане підтверджує, що відповідач обмежив виплату пенсії ОСОБА_1 фіксованим розміром в значенні 21 671,91 гривень, розрахованого виконуючи останні із судових рішень у справі №300/489/21.

Що стосується доводів пенсійного органу про те, що останній правомірно здійснює виплату позивачу пенсії з обмеженням її максимальним розміром, оскільки таке обмеження передбачене статтею 2 Закону №3668-VI, яка є чинною і неконституційною не визнавалася, то суд зазначає таке.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом №3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.

Цим Законом №3668-VI, внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI.

Положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 за №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.

Водночас положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин наявна колізія між Законом №2262-XII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 за №7-рп/2016, та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, яка ухвалена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, зроблено висновок про те, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 27.01.2022 у справі №240/7087/20 і від 18.05.2022 у справі №380/12337/20.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин у справі, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених протиправними діями ГУ ПФУ в Івано-Франківській області прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 01.09.2021 згідно відомостей довідки №9/1/73 від 02.12.2020, відповідно до статті 63 Закону №2262-XII, без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність або фіксованим розміром, враховуючи при цьому раніше виплачені за період з 01.09.2021 суми пенсії.

В той же час, суд вважає безпідставними аргументи позивача про протиправність припинення виплати пенсії в значенні 85% розміру грошового забезпечення зважаючи на рішення суду від 21.12.2018 у справі №0940/2224/18.

Як встановлено вище по тексту рішення, Управлінням проведено перерахунок пенсії позивача на виконання рішення у справі №0940/2224/18, №300/964/20 та у справі №300/489/21, що підтверджено протоколами за пенсійною справою №ХД18340-Міноборони, оформленого в березні 2019 року, 24.12.2020 і 30.08.2021 відповідно (зворотній бік а.с.43, 44, а.с.46).

Коментовані вище доводи ОСОБА_1 суд вважає такими, що не підлягають оцінки в порядку позовного провадження у даній справі (№300/8303/21) .

По перше, варто вказати, що захист і відновлення порушеного права в будь-якій справі здійснюється судом на конкретну календарну дату в ретроспективі спірних подій. Тобто суд, захищаючи порушені права, здійснює їх відновлення на певний момент ухвалюючи відповідне рішення, яке стосується публічно правового спору, який мав місце в минулому часі до дня звернення до суду.

Кодекс адміністративного судочинства України як і інші процесуальні закони не передбачає можливість при ухваленні остаточного судового рішення вирішувати спірні правовідносини на майбутнє. Так як будь-які правовідносини, в тому числі, які були спірними, матимуть логічне завершення після реального виконання рішення суду.

Після виконання боржником рішення суду, правовідносини, які врегульовані виконаним рішенням, перестають бути спірними, за умови, якщо в їх правовому регулюванні і фактичних обставинах, що обумовлювали їх виникнення, не відбулися фактичні зміни.

Втім, якщо після виконання рішення суду такі правовідносини наповнилися новим додатковим змістом, новими обставинами і правовим регулюванням, останні перестають бути спірними за первинним рішенням суду, так як набувають ознак нового публічно-правового спору, який повинен досліджуватися із урахуванням усіх, в тому числі нових обставин, яким ще не надано правової оцінки.

Саме такими новими обставинами у пенсійній справі у відношенні до відсоткового значення основного розміру пенсії від грошового забезпечення (справа №0940/2224/18) є набрання чинності і виконання з 01.09.2021 органом пенсійного забезпечення судового рішення в іншій адміністративній справі №300/489/21.

По друге, виконуючи вже інше рішення суду, зокрема в справі №300/489/21, орган пенсійного забезпечення вчинив дії/прийняв рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , свідченням чого є протокол від 30.08.2021 в пенсійній справі №ХД18340-Міноборони (а.с.46).

По третє, після виконання рішення суду в межах справи №0940/2224/18, та справи за №300/964/20, виключно суд, який ухвалив рішення в порядку статей 382, 383 КАС України вправі перевіряти зміст правомірності зміни виконання такого судового рішення, в тому числі нарахування і фактичної виплати присудженої пенсії.

Нормами КАС України врегульовано окремі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення, зокрема, нормами статей 382-383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як можливий варіант накладення штрафу (частина 2 статті 382 КАС України); визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду (статті 383 КАС України).

Всі вище вказані рішення мають власні індивідуальні спірні обставини, правове регулювання і висновки сформовані судовим органом.
При вчиненні дій/прийняття рішень за кожним із таких судових рішень орган пенсійного фонду в першу чергу виконує зміст резолютивних частин останніх, втім обов`язково враховує норми матеріально-права, чинні при виконанні таких рішень.
У адміністративному позові ОСОБА_1 , фактичного ініціює здійснення судового контролю за виконанням рішень Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №0940/2224/18, у справі №300/964/20 та у справі №300/489/21 у спосіб передбачений статтею 383 КАС України (визнання протиправною бездіяльності відповідача при виконанні судового рішення).

Поряд з цим, суд не бере до уваги посилання ОСОБА_1 вказані в заяві від 13.09.2022 (а.с.87), оскільки, висновок Верховного Суду викладений в пункті 31 постанови від 27.07.2022 у справі №540/606/20, жодним чином не стосується відновлення відсоткового значення, яке враховується при перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки військовослужбовців.

Також, не підлягають до застосовування в спірних правовідносин у цій справі висновки Великої Палати Верховного Суду вказані в пунктах 69, 71 постанови від 16.02.2022 по справі №200/7786/19-а, та як, відповідно до пункту 62 вказаної постанови: "Предметом спору в цій справі є, зокрема, правомірність зменшення ГУ ПФУ в Донецькій області розміру пенсії за вислугу років позивача як військовослужбовця, який брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесений до категорії 1, при її перерахунку відповідно до статті 63 Закону №2262-XII на підставі Постанов №704 і №103 на 10% відповідних сум грошового забезпечення, з якого була обчислена при призначенні його пенсія згідно зі статтею 13 цього Закону".

Позивач не є ліквідатором наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і йому при призначенні пенсії не визначалася додаткова доплата в розмірі 10% грошового забезпечення.

У зв`язку із цим, в сукупності встановлених обставин і сформованих висновків, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що згідно з копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 16.04.2003 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3-ої групи і має права на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, а отже, відповідно до пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору за подання позову з таким характером спору (а.с.8).

З огляду на те, що позивач не поніс судових витрат по сплаті судового збору, за відсутності доказів понесення сторонами інших судових витрат у справі, керуючись частиною 1 статті 139 КАС України, відсутні підстави для розподілу судових витрат у справі.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2021 десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, при здійсненні на підставі відомостей довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 за №9/1/73 від 02.12.2020, перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01.09.2021 на підставі відомостей довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 за №9/1/73 від 02.12.2020 без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 ;
відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область.

Суддя Чуприна О.В.