Справа № 120/18862/21-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 вересня 2022 р. Справа № 120/18862/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в місті Вінниці заяву представника позивачки про відстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі № 120/18862/21-а за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 120/18862/21-а за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 20.04.2022 вказаний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 139 рішення 24 сесії 8 скликання Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області від 18.11.2021 № 602 "Про відмову у наданні дозволу та затвердженні документації із землеустрою". Зобов`язано Липовецьку міську раду Вінницького району Вінницької області, з урахуванням правової оцінки, наданої у рішенні суду за результатами розгляду цієї справи, повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 26.10.2021 (вх. № 1417 від 29.10.2021) про надання її малолітній дитині ОСОБА_2 дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га, яка розташована за межами с. Війтівці Липовецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області. В решті позову відмовлено.

09.09.2022 до суду надійшла заява представника позивачки, адвоката Щавінського К.С., про відстрочення виконання вищевказаного рішення суду строком на один місяць після закінчення воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (зі змінами) чи до внесення змін до Закону України від 24.03.2022 № 2145-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану".

Заява обґрунтовується тим, що Законом України від 24 березня 2022 року № 2145-XI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", який набрав чинності 07 квітня 2022 року, внесені зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема до Земельного кодексу України.

Вказаним законом розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктом 27, згідно з яким під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей:

5) безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Таким чином, оскільки судовим рішенням зобов`язано Липовецьку міську раду з урахуванням правової оцінки, наданої у рішенні суду, повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 26.10.2021 (вх. № 1417 від 29.10.2021) про надання її малолітній дитині ОСОБА_2 дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, на думку представника позивачки, є поважні причини для відстрочення виконання рішення суду до припинення (скасування) воєнного стану.

Ухвалою суду від 12.09.2022 заяву представника позивачки про відстрочення виконання рішення суду призначено до розгляду в судовому засіданні на 12:00 год 28.09.2022, з викликом учасників справи.

Сторони на виклик суду не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується документально. Крім того, представник позивачки у заяві про відстрочення виконання рішення просить здійснити розгляд заяви за його відсутності.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Частиною першою статті 205 КАС України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України у разі неявки без поважних причин або без повідомлення причин неявки в судове засідання учасника справи, який був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

Крім того, за приписами ч. 2 ст. 378 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З огляду на викладене та враховуючи достатність наявних у справі доказів, суд вважає можливим провести розгляд заяви про відстрочення рішення суду за відсутності сторін (у письмовому провадженні).

Вивчивши матеріали справи та оцінивши доводи заявника, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частинами 2, 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

В силу приписів статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

За правилами частин 1, 2, 3, 4, 5 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд має враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є виняткові обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять неможливим виконання судового рішення в адміністративній справі.

Судом встановлено, що 26.10.2021 позивачка в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_2 звернулася до відповідача з клопотанням про надання останньому дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки комунальної форми власності, сільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами с. Війтівці Липовецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області.

Пунктом 139 рішенням 24 сесії 8 скликання Липовецької міської ради № 602 від 18.11.2021 "Про відмову у наданні дозволу та затвердженні документації із землеустрою" відповідач відмовив позивачці у наданні вказаного дозволу у зв`язку з тим, що земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди на які виставляються на земельні торги (аукціон) та до завершення торгів не може відчужуватися, передаватися у заставу, надаватися у користування.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивачка звернулася до суду за захистом прав та інтересів свого малолітнього сина.

Рішенням суду від 20.04.2022 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 139 рішення 24 сесії 8 скликання Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області від 18.11.2021 № 602 "Про відмову у наданні дозволу та затвердженні документації із землеустрою". Зобов`язано Липовецьку міську раду Вінницького району Вінницької області, з урахуванням правової оцінки, наданої у рішенні суду за результатами розгляду цієї справи, повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 26.10.2021 (вх. № 1417 від 29.10.2021) про надання її малолітній дитині ОСОБА_2 дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га, яка розташована за межами с. Війтівці Липовецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області. В решті позову відмовлено.

Вказане судове рішення набрало законної сили, а отже, є обов`язковим до виконання. Водночас позивачка ОСОБА_1 просить відстрочити його виконання до закінчення воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (зі змінами) та відновлення права громадян України на безоплатну приватизацію земельних ділянок державної (комунальної) власності.

Оцінюючи питання об`єктивної неможливості виконання рішення суду із наведених позивачем підстав, суд враховує, що у зв`язку з військовою агресією Російською Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Таким чином, станом на сьогодні в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України від 12 травня 2015 року № 389-VIII.

Законом України від 24 березня 2022 року № 2145-XI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", який набрав чинності 07 квітня 2022 року, внесені зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема до Земельного кодексу України.

Вказаним законом розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктом 27, згідно з яким під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей:

5) безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Разом з тим рішенням у цій справі Липовецьку міську раду зобов`язано з урахуванням правової оцінки, наданої у рішенні за наслідками розгляду справи, повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 26.10.2021 про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, а не надати малолітньому сину позивачки такий дозвіл.

Відповідно, встановлена вищезазначеними нормами закону заборона не є перешкодою для виконання відповідачем ухваленого судом рішення в зобов`язальній частині, що однак не звільняє його від обов`язку враховувати відповідні вимоги закону, залежно від результатів розгляду клопотання позивача. Єдиною встановленою судом умовою належного виконання судового рішення у вказаному рішенні визначено обов`язковість врахування відповідачем висновків суду за наслідками розгляду справи.

Суд наголошує, що межі покладеного на відповідача обов`язку не охоплюють зобов`язання ради всупереч Закону № 2145-XI безальтернативно прийняти позитивне для позивачки рішення про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки. Обсяг обов`язків, які виникли у відповідача на виконання судового рішення включає: 1) повторний розгляд клопотання позивачки; 2) врахування висновків суду при його розгляді; 3) прийняття рішення за результатом розгляду клопотання.

Той факт, що позитивне для позивачки рішення про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки не може бути ухвалено радою з огляду на заборону, встановлену Законом № 2145-XI, на думку суду, не є перешкодою для повторного розгляду відповідачем клопотання позивачки на виконання покладеного судом рішенням обов`язку. Адже, враховуючи дисрекційність повноважень відповідача, результати такого розгляду не виключають прийняття рішення про відмову наданні відповідного дозволу із законних підстав. Водночас за відсутності законних підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, відповідач не позбавлений можливості самостійно відтермінувати прийняття позитивного рішення до закінчення воєнного стану. Зрештою, навіть у випадку відмови у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з мотивів існування заборони, встановленої Законом № 2145-XI, позивачка не буде позбавлена права повторно звернутися до органу місцевого самоврядування із клопотанням щодо надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, або ж, у разі незгоди, оскаржити таку відмову до суду.

Таким чином, оскільки правовою підставою відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, але таких підстав у цій справі не встановлено, суд приходить до переконання, що у задоволенні заяви представника позивачки належить відмовити.

Керуючись ст. 248, 256, 378, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивачки, адвоката Щавінського Костянтина Станіславовича, про відстрочення виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року в адміністративній справі № 120/18862/21-а за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала в повному обсязі складена 28.09.2022.

Суддя Сало Павло Ігорович