Справа № 640/38723/21
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2022 року м. Київ № 640/38723/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А. при секретарі судового засідання Корніюк А.В.

за участі представників сторін:

від позивача - Данилова К.А.,

від відповідача - Кальковець В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ"
до Головного управління Державної податкової служби України у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві та просить суд:

- визнати протиправним та скасувати винесені Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві податкові повідомлення-рішення від 04.11.2021 №6, №6, №6, від 09.11.2021 №1, №1, №1, №1, №1;

- визнати протиправним та скасувати винесене Головним управлінням Державної податкової служби ум. Києві рішення №6 від 04.11.2021 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»;

- судові витрати покласти на відповідача.

Мотивуючи позовні вимоги позивач вказує про порушення порядку призначення та проведення перевірки, зокрема стверджує, що документальна планова виїзна перевірка ТОВ «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» проведена без будь-яких законних на те підстав, з огляду на що акт перевірки, складений за результатами такої перевірки не може вважатися належним та допустимим доказом порушень податкового законодавства.

Обґрунтовуючи доводи в цій частині позивач посилається на те, що за наявності чинної норми пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України дії податкового органу щодо проведення документальної планової перевірки у період дії карантину є протиправними, а, з урахуванням статей 2, 5 Податкового кодексу України положення Постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині мораторію на проведення деяких видів перевірок» не можуть нівелювати положення пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України. Поряд з цим ТОВ «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» вказує на те, що він не був включений до плану-графіку перевірок на 2020 рік, а включення його до плану-графіку на 2021 рік є безпідставним, з урахуванням наведених положень та вказує на порушення ГУ ДПС у м. Києві положень статті 102 Податкового кодексу України в частині періоду, щодо якого проведено документальну позапланову виїзну перевірку.

Водночас, по суті виявлених порушень ТОВ «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» зазначає, що висновки акта перевірки від 21.09.2021 №71041/745/26-15-07-01-05 не відповідають фактичним обставинам справи, а позивачем не допущено порушення податкового законодавства. Позивач наголошував, що в акті перевірки відповідачем самостійно зазначено про те, що ТОВ «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» надано первинні документи, які у повному обсязі підтверджують реальність господарських операцій щодо оренди трьох транспортних засобів та їх реального використання у власній господарській діяльності. При цьому, на переконання позивача відсутність нотаріального посвідчення відповідних договорів не може прямо вказувати на нереальність господарських операцій. Окрім цього, ТОВ «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» зазначає, що договір укладений із фізичною особою ОСОБА_1 від 22.04.2021 є нотаріально посвідченим.

Також ТОВ «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» вважає безпідставними твердження ГУ ДПС у м. Києві про завищення податкового кредиту у взаємовідносинах із БМК «Кам`яний міст», ТОВ «АБРЕНСІС», ТОВ «Абстракт Сервіс», ТОВ «АГРОПРОМ ПЕРЕРОБКА», ТОВ «АЛЬМІНДА ПРАЙМ», ТОВ «Аста ЮА», ТОВ «БМП-СТРОЙ», ТОВ «ВЕРІС ТРЕЙД», ТОВ «ВОЛЬФ-СТИЛЬ», ТОВ «ДОДУ ХАРЧПОСТАЧ», ТОВ «ЕЛЕРОН НВП», ТОВ «ЕТАЛОН ЛАЙТ», ПП «ІНТЕРА АКТИВ», ТОВ «КАРНЕЛИЯ НЖФ», ТОВ «ЛАМИЯ ФОРС», ТОВ «ЛЕНТОКС ПЛЮС», ТОВ «ЛІМІЯ», ТОВ «МАРІБАКС», ТОВ «НЕСОН», ТОВ «ОУШЕН СТИЛЬ», ТОВ «Продтайм», ТОВ «ОПТОВО-РОЗДРІБНА КОМПАНЯ «САБАЙ», ТОВ «СКАЙ С», ТОВ «СОЛАР ПРОМ», ТОВ «ТОРГОВА ГРУПА ГРАДЕКС», ТОВ «ЛЕКТОР ТРЕЙДЕНТ», ТОВ «РАЙДЕР НК», ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АДЕЛЬ», ТОВ «ТОНЕТ КОМ», ТОВ «ТОРГОВА ГРУПА СТАР», ТОВ «ЦИКЛОН ТФ», ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД».

Водночас, ТОВ «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» наголошував, що висновки відповідача про отримання безплатно ним товарів не відповідають фактичним обставинам справи та вказує, про відсутність порушення щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на прибуток, адже ним правомірно сформовано податковий кредит у взаємовідносинах із контрагентами, що підтверджується належним чином оформленими первинним документами.

Окрім цього, позивач вказував про безпідставність твердження контролюючого органу щодо порушення реєстрації податкової накладної у взаємовідносинах із Службою автомобільних доріг у Черкаській області, адже відповідні податкові зобов`язання були включені та сплачені за фактом складання акту приймання-передачі будівельних робіт №1 від 20.07.2018 за липень 2018 року, про що складено та зареєстровано податкову накладну №3 від 20.07.2018.

Також ТОВ «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» не погоджується із висновками відповідача в частині заниження податку на доходи фізичних осіб та військового збору, адже ним реалізовано безпосередньо легкові автомобілі, що на підставі пункту 173.2 статті 173 Податкового кодексу України не підлягають оподаткуванню. Що ж стосується висновків контролюючого органу в частині неутримання податку на доходи фізичних осіб з доходів нарахованих (виплачених, наданих) на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_1 позивач зазначив про їх сплату в повному обсязі.

Підсумовуючи вищевикладене ТОВ «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» вказав, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення та рішення ГУ ДПС у м. Києві є протиправними та такими, що підлягають до скасування.

У свою чергу представником відповідача подано відзив на позовну заяву, де останній стверджує про правомірність прийнятого ним рішення та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві на позовну заяву ГУ ДПС у м. Києві наполягає на тому, що ТОВ «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» допущено порушення податкового законодавства, вказуючи серед іншого, про протиправність формування останнім податкового кредиту у його взаємовідносинах із БМК «Кам`яний міст», ТОВ «АБРЕНСІС», ТОВ «Абстракт Сервіс», ТОВ «АГРОПРОМ ПЕРЕРОБКА», ТОВ «АЛЬМІНДА ПРАЙМ», ТОВ «Аста ЮА», ТОВ «БМП-СТРОЙ», ТОВ «ВЕРІС ТРЕЙД», ТОВ «ВОЛЬФ-СТИЛЬ», ТОВ «ДОДУ ХАРЧПОСТАЧ», ТОВ «ЕЛЕРОН НВП», ТОВ «ЕТАЛОН ЛАЙТ», ПП «ІНТЕРА АКТИВ», ТОВ «КАРНЕЛИЯ НЖФ», ТОВ «ЛАМИЯ ФОРС», ТОВ «ЛЕНТОКС ПЛЮС», ТОВ «ЛІМІЯ», ТОВ «МАРІБАКС», ТОВ «НЕСОН», ТОВ «ОУШЕН СТИЛЬ», ТОВ «Продтайм», ТОВ «ОПТОВО-РОЗДРІБНА КОМПАНЯ «САБАЙ», ТОВ «СКАЙ С», ТОВ «СОЛАР ПРОМ», ТОВ «ТОРГОВА ГРУПА ГРАДЕКС», ТОВ «ЛЕКТОР ТРЕЙДЕНТ», ТОВ «РАЙДЕР НК», ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АДЕЛЬ», ТОВ «ТОНЕТ КОМ», ТОВ «ТОРГОВА ГРУПА СТАР», ТОВ «ЦИКЛОН ТФ», ТОВ «ГРЕЙС ТРЕЙД» та інших порушеннях, які зафіксовані в акті перевірки від 21.09.2021 №71041/745/26-15-07-01-05.

Представником ТОВ «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» подано відповідь на відзив на позовну заяву, де ним зазначено про те, що контролюючим органом не спростовано доводів, які викладені ним у позовній заяві та вказує, що останнім фактично продубльовано висновки акта перевірки. Також у відповіді на відзив на позовну заяву ТОВ «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» зазначено про орієнтовні витрати на правничу допомогу, які становлять 50 000,00 грн.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

На підставі статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України, пункту 2 частини 1 статті 13 розділу IV, статті 25 розділу IV Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині мораторію на проведення деяких видів перевірок», плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2021 рік, на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 28.07.2021 №6148-п проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 30.06.2021, валютного - за період з 01.01.2017 по 30.06.2021, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 26.06.2014 по 30.06.2021 та іншого законодавства за відповідний період, за наслідком якої складено акт перевірки від 21.09.2021 №71041/745/26-15-07-01-05 (далі - акт перевірки) (т. 1, а.с. 132-299).

У висновках акта перевірки зафіксовано наступні порушення (т. 1, а.с. 298-299):

- пунктів 44.1, 44.3, 44.4, 44.6, пункту 85.2 статті 85, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пунктів 5, 7 П (С) БО 15, підпункту 5 П (С)БО 11 у результаті чого занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 6 471 496,00 грн., у тому числі за 2017 рік 351 353 грн., за I квартал 2018 року 181 661,00 грн., 2 квартал2019 року 1 600 810,00 грн., за 3 квартал 2019 року 1 209 375,00 грн., за = 4 квартал 2019 року 1 771,00 грн., 2 квартал 2020 року 4950,00 грн., 3 квартал 2020 року 5 038,00 грн., 4 квартал 2020 року 11 204,00 грн., 1 квартал 2021 року 6 269,00 грн., 2 квартал 2021 року 9 169,00 грн.;

- пункту 189.1 статті 189, пунктів 198.1, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, в періоді, що перевірявся на суму 7 113 607,00 грн., у тому числі за квітень 2017 року 3 573,00 грн., травень 2017 року 9723,00 грн., червень 2017 року 1 296,00 грн., липень 2017 року 21 893,00 грн., серпень 2017 року 146 312,00 грн., жовтень 2017 року 14 280,00 грн., листопад 2017 року 284344,00 грн., грудень 2017 року 205,00 грн., липень 2018 року 512 770,00 грн., вересень 2018 року 482 481,00 грн., жовтень 2018 року 1 635 981,00 грн., листопад 2018 року 219 358,00 грн., грудень 2018 року 1 185,00 грн., травень 2019 року 1 911 386,00 грн., червень 2019 року 735 887,00 грн., липень 2019 року 208 713,00 грн., серпень 2019 року 963,00 грн., вересень 2019 року 908 517,00 грн., листопад 2019 року 368,00 грн., травень 2020 року 1 136,00 грн., червень 2020 року 1 964,00 грн., липень 2020 року 1 209,00 грн., жовтень 2020 року 3 965,00 грн., грудень 2020 року 3 574,00 грн., травень 2021 року 2 524,00 грн., та завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту всього в сумі 829,00 грн., у тому числі за червень 2021 року на суму 829,00 грн.;

- пункту 201.1., пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України, а саме: відсутність реєстрації податкової накладної;

- пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України, пункту 8.4 розділу VІІІ Порядку обліку платників податків і зборів ТОВ «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» не подало повідомлення по 8 об`єктам за ф. №20-ОПП, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність про відкриття до ДПС України за формою №20-ОПП;

- пункту 49.2, підпункту 49.18.2 пункту 49.8 статті 49, підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, розділу III «Порядку заповнення та подання податковим агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», затвердженого наказом Мінфіну України від 13.01.2015 року №4, а саме: в податковому розрахунку за 4 квартал 2020 року не вірно відображено ідентифікаційний номер фізичної особи, що призвело до зміни платника податку, також подання не в повному обсязі з недостовірними відомостями податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь фізичних осіб за 4 квартал 2020 року, не вірно відображено ознаку доходу який виплачений фізичній особі згідно договору оренди рухомого майна (треба « 127» замість « 157»), у звіті за 2 квартал 2017 року, 4 квартал 2018 року, 2 квартал 2021 року не відображено за ознакою « 153» надання поворотної фінансової допомоги фізичній особі;

- підпункту 168.1.1 пункту 168.1, підпункту 168.4.4 пункту 168.4 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 з урахуванням підпункту «е» підпункту 162.4.7 пункту 164.2, пункту 164.5 статті 164, пункту 167.1, пункту 167.22 статті 167, підпункту «а» пункту 171.2 статті 171, пункту 173.3 статті 173, пункту 173.8 статті 173 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено зобов`язання по сплаті до бюджету податку на доходи фізичних осіб в періоді, що перевірявся на загальну суму 49 964,04 грн., в тому числі за червень 2017 року - 1 421,62 грн., грудень 2017 року - 225,43 грн., липень 2018 року - 425,57 грн., серпень 2018 року - 768,19 грн., вересень 2018 року - 159,06 грн., жовтень 2018 року - 975,96 грн., листопад 2018 року - 1 375,60 грн., грудень 2018 року - 1 300,40 грн., квітень 2019 року - 7 016,79 грн., травень 2019 року - 2 676,00 грн., червень 2019 року - 8 397,86 грн., липень 2019 року - 670,95 грн., серпень 2019 року - 1 056,80 грн., вересень 2019 року - 913,70 грн., листопад 2019 року - 403,73 грн.,,квітень 2020 року - 246,04 грн., червень 2020 року - 2 154,74 грн., липень 2020 року - 1 326,56 грн., серпень 2020 року - 6 363,94 грн., вересень 2020 року - 1 318,26 грн., жовтень 2020 року - 2 167,61 грн., листопад 2020 року - 1 968,76 грн., грудень 2020 року - 1 951,39 грн., березень 2021 року - 71,84 грн., квітень 2021 року - 1 559,99 грн., травень 2021 року - 1 137,69 грн., червень 2021 року - 909,56 грн.;

- підпункту 168.1.1 пункту 168.1, підпункту 168.4.4 пункту 168.4 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України з урахуванням підпункту «е» підпункту 164.2.17 пункту 164.2, пункту 164.5 статті 164, пунктів 167.1, 167.2 статті 167, підпункту «а» пункту 171.2 статті 171, пунктів 173.3, 173.8 статті 173, підпунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено зобов`язання по сплаті до бюджету військового збору в періоді, що перевірявся на загальну суму 5 632,66 грн., в тому числі за червень 2017 року - 97,18 грн., грудень 2017 року - 15,41 грн., липень 2018 року - 29,09 грн., серпень 2018 року - 52,52 грн., вересень 2018 року - 10,87 грн., жовтень 2018 - 66,72 грн., липень 2018 року - 94,04 грн., грудень 2018 року - 88,90 грн., квітень 2019 року - 479,68 грн., травень 2019 року - 182,94 грн., червень 2019 року - 517,09 грн., липень 2019 року - 45,87 грн., серпень 2019 року -72,24 грн., вересень 2019 - 62,46 грн., листопад 2019 року - 27,60 грн., квітень 2020 року - 85,19 грн., червень 2020 року - 147,30 грн., липень 2020 року - 90,69 грн., серпень 2020 року - 1 709,06 грн., вересень 2020 року - 90,12 грн., жовтень 2020 року - 148,19 грн., листопад 2020 року - 134,59 грн., грудень 2020 року - 133,40 грн., березень 2021 року - 4,91 грн., квітень 2021 року - 106,64 грн., травень 2021 року - 77,78 грн., червень 2021 року - 62,18 грн.;

- пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. №2464-VІ, в результаті несвоєчасного подання звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за червень 2017 року;

- підпункту 2 пункту 6 розділу II Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року №148.

Не погоджуючись із висновками акта перевірки позивачем подано заперечення, за наслідком розгляду яких листом №31981/1/26-15-07-01-05 від 02.11.2021 ГУ ДПС у м. Києві повідомило останнього про залишення висновків акту перевірки без змін, а заперечень - без задоволення (т. 2, а.с. 1-23).

На підставі висновків акта перевірки ГУ ДПС у м. Києві винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 04.11.2021 №6, яким ТОВ «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб за податковими зобов`язаннями у розмірі 49 964,04 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 6 946,94 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №1) (т. 2, а.с. 40-42);

- податкове повідомлення-рішення від 04.11.2021 №6, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 1 020,00 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №2) (т. 2, а.с. 43-45);

- податкове повідомлення-рішення від 04.11.2021 №6, яким ТОВ «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб (військового збору) за грошовими зобов`язаннями у сумі 5 632,66 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 710,67 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №3) (т. 1, а.с. 46-49);

- податкове повідомлення-рішення від 09.11.2021 №1, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість за червень 2021 року у сумі 829,00 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне №4) (т. 1, а.с. 26);

- податкове повідомлення-рішення від 09.11.2021 №1, яким ТОВ «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств за податковими зобов`язаннями у розмірі 6 471 496,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 1 608 717,00 грн. (далі - оскаржуване рішення №5) (т. 2, а.с. 27-29);

- податкове повідомлення-рішення від 09.11.2021 №1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість за податковими зобов`язаннями у розмірі 7 113 607,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 1 778 402,00 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №6) (т. 2, а.с. 30-32);

- податкове повідомлення-рішення від 09.11.2021 №1, яким до ТОВ «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 5 100,00 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №7) (т. 2, а.с. 33-35);

- податкове повідомлення-рішення від 09.11.2021 №1, яким до позивача застосовано штраф у сумі 486 370, 802 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №8) (т. 2, а.с. 36-38);

- рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 04.11.2021, яким до ТОВ «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» штраф у розмірі 170,00 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №9) (Т. 2, а.с. 50-51).

Не погоджуючись зі спірними рішеннями позивачем подано скаргу, за наслідком розгляду якої рішенням Державної податкової служби України від №27461/6/99-00-06-01-06 від 06.12.2021 залишено без розгляду скаргу ТОВ «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» на рішення №6 від 04.11.2021 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Рішенням Державної податкової служби України №27682/6/99-00-06-01-06 від 08.12.2021 залишено без розгляду скаргу позивача на податкові повідомлення-рішення від 04.11.2021 №6, №6, №6, від 09.11.2021 №1, №1, №1, №1, №1.

Вирішуючи спір по суті суд враховує наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України регламентовано, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.5-1, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Статтею 77 ПК України регламентовано порядок проведення документальної планової перевірки.

Так, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування, затвердження плану-графіка та внесення змін до нього, а також перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Внесення змін до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік допускається не частіше одного разу в першому та одного разу в другому кварталі такого року, крім випадків коли зміни пов`язані із змінами найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок.

Документальна перевірка платника податків, який був включений до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік внаслідок внесення змін у такому році (інших ніж зміни найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок), може бути розпочата не раніше 1 липня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у першому кварталі такого року і не раніше 1 жовтня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у другому кварталі такого року.

Оновлений план-графік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 числа останнього місяця кварталу (у випадках змін найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок - до 30 числа місяця, що передує місяцю, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки).

Платники податків - юридичні особи, що відповідають критеріям, визначеним пунктом 44 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу, та у яких сума сплаченого до бюджету податку на додану вартість становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, а також самозайняті особи, сума сплачених податків яких становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки. Зазначена норма не поширюється на таких платників податків у разі порушення ними статей 45, 49, 50, 51, 57 цього Кодексу.

Забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов`язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам, податку з доходів фізичних осіб та зобов`язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

У разі планування перевірок одного й того самого платника податків контролюючими органами та органами державного фінансового контролю у звітному періоді такі перевірки проводяться зазначеними органами одночасно. Порядок координації проведення таких перевірок та залучення до перевірок інших органів, передбачених законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Пунктом 81.2 статті 81 ПК України регламентовано, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.

У разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За правилами пункту 82.1 статті 82 ПК України тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.

Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-IX (далі - Закон № 540-IX) із змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 13.05.2020 № 591-IX (далі - Закон № 591-IX) Податковий кодекс України доповнено пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України, у відповідності до якого установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім:

документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків;

документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині:

обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального та спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.

На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Камеральна перевірка податкової декларації (крім податкової декларації з податку на додану вартість) за звітні (податкові) періоди березень - травень 2020 року, або уточнюючих розрахунків (крім уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість), що були подані платниками податків протягом березня - травня 2020 року, може бути проведена лише протягом 60 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що контролюючим органом призначено документальну планову виїзну перевірку на підставі статті 77 ПК України з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок».

У той же час, Постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» (далі - Постанова №89) постановлено скоротити строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб:

тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 р. та не були завершеними;

документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу;

документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України від 24 квітня 2020 р. № 568-ІХ);

документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями;

документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

Постанова №89 прийнята відповідно до пункту 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 17.09.2020 № 909-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».

При вирішенні спору по суті суд враховує, що згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 81.3 статті 81 ПК України встановлює, що під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

У відповідності до пункту 21.1 статті 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності; не допускати розголошення інформації з обмеженим доступом, що одержується, використовується, зберігається під час реалізації функцій, покладених на контролюючі органи; надавати органам державної влади та органам місцевого самоврядування на їх письмовий запит відкриту податкову інформацію в порядку, встановленому законом; оприлюднювати на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, перелік уповноважених осіб контролюючих органів, визначених підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, та переданих таким особам функцій у випадках, передбачених цим Кодексом; оприлюднювати на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, перелік уповноважених осіб контролюючих органів, визначених підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, та переданих таким особам функцій у випадках, передбачених цим Кодексом та Митним кодексом України; використовувати дані та інформацію, отримані через електронний кабінет, необхідні для виконання покладених на них функцій з адміністрування податків, зборів, митних платежів та реалізації державної податкової та державної митної політики в межах наданих їм повноважень; вносити до інформаційних баз даних інформацію з документів, отриманих від платників податків у паперовій формі, а також інформацію про взаємодію з платниками податків, отриману в іншій формі; невідкладно розмістити на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, повідомлення про виявлення технічних та/або методологічних помилок чи технічного збою в роботі електронного кабінету із зазначенням дати та часу їх початку, а також невідкладно вжити всіх необхідних заходів для усунення таких технічних та/або методологічних помилок чи технічного збою, за результатами яких розмістити на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, повідомлення про їх усунення із зазначенням дати та часу їх завершення.

Суд вказує, що станом на час здійснення контролюючим органом перевірки позивача пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України був чинний.

Тобто, на момент призначення та проведення контролюючим органом документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» діяв мораторій на їх проведення.

У той же час, суд звертає увагу на те, що 17.09.2020 був прийнятий Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» №909-ІХ, який набрав чинності з 04.10.2020, та пунктом 4 розділу«Прикінцеві положення» якого, у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

Суд акцентує увагу на тому, що не зважаючи на те, що пункт 4 розділу«Прикінцеві положення» Закону України від 17.09.2020 №909-IX на час виникнення спірних правовідносин, не був визнаний неконституційним, та Постанова №89 від 03.02.2021 не визнана нечинною у вставленому законом порядку, суд вважає, що вказані нормативно-правові акти не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, з огляду на таке.

Суд зазначає, що, оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов`язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України (абзац восьмий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) від 9 липня 2007 року №6-рп/2007).

Враховує суд також і приписи статті 2 ПК України, за якими зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Будь-які зміни до Податкового кодексу України, що, серед іншого регулюють порядок проведення перевірок контролюючим органом, мають впроваджуватись лише шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Поряд з цим, відповідно до статті 3 ПК України податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Крім того, за умовами пункту 5.2 статті 5 ПК України, у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Враховуючи наведене суд констатує, що пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» ПК України є нормою вищої юридичної сили, ніж постанова Кабінету Міністрів України №89 від 03.02.2021 і суперечить останньому, тому, у відповідності до пункту 5.2 статті 5 ПК України, саме норми ПК України підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.

Суд наголошує, що скоротити строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб, можливо виключно шляхом внесення змін до ПК України.

У свою чергу зміни до ПК України вносяться виключно законом, ухваленим уповноваженим на те органом Верховною Радою України, яка є єдиним органом законодавчої влади в Україні (статті 75 Конституції України), а тому у спірних правовідносинах, в силу приписів статті 8 Конституції України, не можуть бути застосовані прийняті Кабінетом Міністрів України будь-які постанови і розпорядження, які спрямовані на зміну правовідносин, чітко визначених Податковим кодексом України.

Також доцільним є зазначення, що Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.05.2008 №10-рп/2008 наголошував на тому, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони (абзаци 3, 4 пп. 5.4 п. 5 мотивувальної частини).

Водночас, при вирішенні спору суд враховує, що Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20.02.2020 у справі №826/17123/18 вказав, що одним із спірних питань у цій справі є можливість оскарження прийнятого за наслідками проведеної документальної виїзної позапланової перевірки податкового повідомлення-рішення з підстав допущених контролюючим органом процедурних порушень при призначенні та проведенні такої перевірки, зокрема у разі якщо допуск до перевірки відбувся.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 16 грудня 2019 року справу передав на розгляд судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду на підставі статей 346, 347 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з необхідністю відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах від 13 березня 2018 року (справа № 804/1113/16), від 24 травня 2019 року (справа № 826/16221/15), від 3 жовтня 2019 року (справа №820/850/16), від 16 жовтня 2019 року (справа № 820/11291/15), від 22 листопада 2019 року (справа № 815/4392/15).

У наведеній постанові Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду сформулював правий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Окрім того, слід враховувати, що в постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що на час касаційного перегляду справи вона не може оминути наявності правового висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 22 лютого 2020 року, одним зі спірних у якій було питання щодо можливості скасування наказу про призначення перевірки після її проведення (справа № 826/17123/18) й ухвалення рішення, яке йому суперечитиме.

У цьому рішенні судова палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду фактично відступила від попередньої практики Верховного Суду про те, що саме на етапі допуску до перевірки суб`єкт господарської діяльності може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного здійснення податкового контролю щодо себе; водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної виїзної або фактичної перевірки.

Разом з тим, у вказаному рішенні констатовано, що в разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки подальше скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. За висновком судової колегії, належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

Колегія суддів дійшла висновку, що така ситуація й має ознаки виключної правової проблеми й потребує вирішення на рівні Великої Палати Верховного Суду.

Також, у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила про те, що в абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Аналізуючи наведене суд приходить до висновку, що як в постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20.02.2020 у справі №826/17123/18, так і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 у справі №816/228/17 містяться висновки про те, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки можуть бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Беручи до уваги вищевикладене у свій сукупності, суд погоджується із доводами Товариства з обмеженою відповідальністю «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ», що у відповідача були відсутні визначені податковим законодавством підстави його включення до плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок і, як наслідок, правових підстав для проведення такої перевірки.

При цьому, суд вкотре наголошує, що чинність станом на час виникнення спірних правовідносин Постанови Кабінету Міністрів України «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» № 89 від 03.02.2021 не може вказувати на правомірність вчинених відповідачем дій, адже межі та спосіб проведення перевірок у відповідності до податкового законодавства України встановлюються лише Конституцією та законами України. Крім цього наведене не впливає на вимогу закону дотримуватись контролюючим органом вимог саме податкового законодавства при проведенні перевірок платників податків.

Додатково в цій частині суд вважає за доцільне звернути увагу, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2022 у справі 640/18314/21, яка залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 визнано протиправною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок».

У відповідності до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 73 КАС України регламентовано наступне.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

При цьому, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

За сталою судовою практикою, у тому числі й Верховного Суду, умовами допустимості доказів є: 1) одержання фактичних даних із належного процесуального джерела; 2) одержання фактичних даних належним суб`єктом; 3) одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; 4) належне процесуальне оформлення одержаних фактичних даних.

Зважаючи на те, що у відповідача були відсутні визначені податковим законодавством підстави для призначення та проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Мост-Девелопмент» суд вважає, що акт перевірки, який фіксує виявленні порушення платником податків податкового законодавства отримано з порушенням порядку, встановленого законом.

Отже, на переконання суду, акт перевірки від 21.09.2021 №71041/745/26-15-07-01-05 не може бути допустимим доказом порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Враховуючи наведене, спірні рішення підлягають скасуванню як такі, що прийняті за результатами перевірки, яка проведена за відсутністю правових підстав, тобто з порушенням встановленого законом порядку. В свою чергу, протиправні дії не можуть зумовлювати настання правомірних наслідків такої перевірки.

Наведений висновок суду відповідає доктрині під умовною назвою «плоди отруйного дерева», сформульованій Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили.

У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалі», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид цієї доктрини та вказав, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших.

Встановлення протиправності дій податкового органу щодо проведення перевірки без законних підстав є достатньою та самостійною підставою для визнання наслідків такої перевірки протиправними, без аналізу протиправності висновків контролюючого органу по суті виявлених перевіркою порушень.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №1340/4669/18.

Також схожий правий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.12.2021 у справі №826/17875/18, де, серед іншого вказано про те, що протиправність наслідків перевірки у зв`язку з порушенням процедури її проведення унеможливлює перехід до суті покладених в основу такого акта податкових правопорушень.

Що ж стосується доводів позивача в частині порушення відповідачем положень статті 102 ПК України варто вказати про наступне.

Згідно із пунктом 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації або уточнюючої декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань, в межах поданих уточнень, за такою податковою декларацією протягом 1095 днів (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу) з дня подання уточнюючого розрахунку (декларації).

У разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.

З місцевих податків та/або зборів, за якими передбачено подання річної податкової декларації, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право за результатами перевірки самостійно визначити суму грошових зобов`язань, у разі виявлення ним за результатами перевірки заниження суми визначеного платником податків податкового зобов`язання з цих податків, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати цих податків, визначених відповідними розділами цього Кодексу.

Як вже було вказано судом вище, пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України передбачає те, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

В даному випадку обставини не включення ТОВ «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» до плану-графіка на 2020 рік і, як наслідок висновок про порушення контролюючим органом статті 102 ПК України суд відхиляє, оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин був чинний пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України, який передбачає зупинення перебігу строків давності, передбачених статтею 102 ПК України.

Отже, вказані доводи позивача не можуть бути покладені в основу рішення про задоволення позовних вимог.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про не відповідність оскаржуваних рішень критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, з огляду на що наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно із частиною 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Положеннями частини 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов підлягає до задоволення, то сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

У відповіді на відзив на позовну заяву позивачем вказано про орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу у сумі 50 000,00 грн., докази щодо чого будуть подані в порядку частини 7 статті 139 КАС України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5, 72-73, 76-78, 132, 134, 139, 143, 243-246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» (03040, м. Київ, вул. Васильківська, б. 18, кв. 78, ) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, код ЄДРПОУ ВП: 44116011) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати винесені Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві податкові повідомлення-рішення від 04.11.2021 №6, №6, №6, від 09.11.2021 №1, №1, №1, №1, №1.

3. Взнати протиправним та скасувати винесене Головним управлінням Державної податкової служби ум. Києві рішення №6 від 04.11.2021 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, код ЄДРПОУ ВП: 44116011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МОСТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» (03040, м. Київ, вул. Васильківська, б. 18, кв. 78, ) сплачений ним судовий збір у розмірі 22 700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева

Повний текст рішення складений та підписаний 26.09.2022 року.