Справа № 640/13441/21
Суддя: Українець В. В.
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши за правилами спрощеного провадження з повідомленням учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби, третя особа: Підприємство «Фармасайнс Україна Інк» про визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в Окружний адміністративний суд м. Києва з зазначеним позовом до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження у справі.

Свої вимоги мотивує тим, що 22 квітня 2021 року щодо нього Київською митницею Держмитслужби винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0015/10000/21 за ст. 485 МК України. Вважає постанову незаконною, такою, що не відповідає вимогам закону та порушує його права.

Зазначено, що 17 грудня 2020 року до ВМО № 3 митного поста «Ліски» Київської митниці Держмитслужби з метою здійснення митного оформлення та випуску у вільний обіг товарів, країна походження Канада, що надійшли на адресу «Фармасайнс Україна Інк», ОСОБА_1 подано електронну митну декларацію № UA100400/2020/123592.

Згідно інформації в графі 4 CMR № LIT 4405 зазначені товари відправлено на адресу «Фармасайнс Україна Інк» з м. Вільнюс Литовської Республіки.

У митній декларації від 17 грудня 2020 року задекларовано товар за кодом згідно з УКТ ЗЕД (ставка мита 8 %, ПДВ - 20 %).

При цьому у графі 36 електронної митної декларації зазначено 420 преференцію (ч. 2 ст. 2.4. скасування тарифів на імпорт, п. 1 додатку 2-в «скасування тарифів» до глави 2 «національний режим та доступ до ринків», угоди про вільну торгівлю між Україною та Канадою (скасування або зниження мита).

Угода про вільну торгівлю між Україною та Канадою (CUFTA) була підписана 11 липня 2016 року, а 01 серпня 2017 року набула чинності.

Відповідач пояснення позивача щодо застосування угоди про вільну торгівлю між Україною та Канадою та звільнення від нарахування до уваги не прийняв.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження законності відмови йому у виконанні пільги щодо сплати митних платежів, тому обвинувачення митниці ґрунтуються на припущеннях.

Зазначає, що подання документів на транспортний засіб було пов`язано з виконанням вимог транзиту.

Просить суд ухвалити рішення, яким:

- визнати протиправною та скасувати постанову Київської митниці Держмитслужби у справі про порушення митних правил № 0015/10000/21 від 22 квітня 2021 року;

- справу про порушення митних правил відносно нього закрити.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 травня 2021 року справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 серпня 2022 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 160).

Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав заявлений позов та просив його задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 17 грудня 2020 року до ВМО № 3 митного поста «Ліски» Київської митниці Держмитслужби з метою здійснення митного оформлення та випуску у вільний обіг товарів, країна походження Канада, що надійшли на адресу «Фармасайнс Україна Інк», ОСОБА_1 подано електронну митну декларацію № UA100400/2020/123592.

Згідно інформації в графі 4 CMR № LIT 4405 зазначені товари відправлено на адресу «Фармасайнс Україна Інк» з м. Вільнюс Литовської Республіки.

У митній декларації від 17 грудня 2020 року задекларовано товар за кодом згідно з УКТ ЗЕД (ставка мита 8 %, ПДВ - 20 %).

При цьому у графі 36 електронної митної декларації зазначено 420 преференцію (ч. 2 ст. 2.4. скасування тарифів на імпорт, п. 1 додатку 2-в «скасування тарифів» до глави 2 «національний режим та доступ до ринків», угоди про вільну торгівлю між Україною та Канадою (скасування або зниження мита).

22 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 винесено постанову про порушення митних правил № 0015/10000/21, якою останнього визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 562010 гривень 25 копійок (а.с. 11-14).

З цієї постанови вбачається, що під час перевірки поданих до митного оформлення документів встановлено, що декларантом ОСОБА_1 не надано документи про підтвердження транзиту товарів через країну, що не є стороною Угоди про вільну торгівлю між Україною та Канадою, що є порушенням вимог відповідно до ст. 3.19 Закону України від 14 березня 2017 року № 1917-VIII, п. 1 ст. 257, п. 1 ст. 266, наказу МФУ від 20 вересня 2012 року № 1011 та є обов`язковою умовою застосування пільгового режиму митного оформлення.

Позивач заперечує свою вину в порушенні митних правил та оскаржив винесену постанову до суду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 485 МК України визначено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Частиною 1 ст. 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ст. 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Частиною 8 ст. 264 МК України передбачено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч. 11 ст. 264 МК України зазначено, що митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав:

1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу;

2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів;

3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

У розділі VII Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 631 від 30 травня 2012 року, визначено, що у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів оформлюється картка відмови.

Відповідно до ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 266 МК України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом, передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Встановлено, що під час митного оформлення застосовано преференцію по сплаті ввізного мита «420» в рамках Угоди про вільну торгівлю між Україною та Канадою за митною декларацією від 17 грудня 2020 № UA100400/2020/123592.

З позову вбачається, що відповідач пояснення позивача щодо застосування угоди про вільну торгівлю між Україною та Канадою та звільнення від нарахування до уваги не прийняв. Зазначено, що подання документів на транспортний засіб було пов`язано з виконанням вимог транзиту.

Частиною 1 ст. 93 МК України визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні:

1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання;

2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;

3) бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, а в разі поміщення товарів на підставі документа, зазначеного у частині шостій статті 94 цього Кодексу, - до закінчення строку, визначеного відповідно до законодавства, яке встановлює основні засади організації та здійснення режиму спільного транзиту товарів;

4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Частинами 1, 4 ст. 102 МК України встановлено, що митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем митного органу призначення.

Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Позивач у суді зазначив про те, що транспортний засіб з товаром був зареєстрований та ввезений ним в митному режимі транзит з Литовської Республіки з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами на підставі Угоди про вільну торгівлю між Україною та Канадою.

Відповідачем будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не надано, відзив на позовну заяву не поданий.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що відповідач не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Позивач також просить суд закрити провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вимога позивача про закриття провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає задоволенню, оскільки будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення суду не надано.

З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 93, 102, 255-257, 260, 264, 266, 268, 285, 293, 459, 485, 529, 530, 531 МК України, статтями 7, 9, 251 КпАП України, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Київської митниці Держмитслужби (м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 8-А, ), третя особа: Підприємство «Фармасайнс Україна Інк» (м. Київ, вул. Пирогова, 10-В, оф. 5, ) про визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження у справі задовольнити.

Скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0015/10000/21 від 22 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України у вигляді штрафу в сумі 562010 гривень 25 копійок.

Закрити провадження у справі про порушення митних правил, за яким постановою № 0015/10000/21 від 22 квітня 2021 року притягнуто ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України у вигляді штрафу в сумі 562010 гривень 25 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 23 вересня 2022 року.

Суддя: