Справа № 240/8741/22
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2022-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м. Житомир справа № 240/8741/22

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправним дії щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті додаткової пенсії, виходячи з п"ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, визначеному Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №1584 від 29.06.2021;

зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС щодо якого встановлено причинний зв"язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, виходячи з п"ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, визначеному ч.3 ст.59 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 01.01.2022, з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем протиправно з 01.01.2022 не виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС щодо якого встановлено причинний зв"язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, виходячи з п"ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, визначеному ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановлено рівні можливості пенсійного забезпечення. Також Законом урегульовано питання забезпечення права на отримання державної пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року, для всіх учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, осіб, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї і внаслідок цього стали особами з інвалідністю (набрав чинності з 01.01.2022).

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що згідно з п. 15-1 Порядку №1210, особам, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Законів України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про жертви нацистських переслідувань" і "Про соціальний захист дітей війни", таке підвищення провадиться за їх вибором за однією з підстав. Позивач отримує щомісячне грошове утримання судді у відставці та підвищення як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи. В разі переходу на пенсію по інвалідності, розмір пенсійної виплати зменшиться, тому проводити такий перерахунок недоцільно.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Окрім цього позивач є особою із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначених ст.10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", стосовно яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Згідно посвідчення Серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , віднесений до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно посвідчення Серії НОМЕР_2 від 17.05.2017 ОСОБА_1 , є інвалідом 3 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

10.01.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС щодо якого встановлено причинний зв"язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, виходячи з п"ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, визначеному ч.3 ст.59 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 01.01.2022

За результатами розгляду заяви позивача, відповідач надіслав відповідь, в якій повідомив, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 № 1307 внесені зміни, зокрема до пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 № 1210, які набрали чинності з 01.01.2022. Так, обчислення пенсій виходячи із заробітної плати, визначеної з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року поширюється, зокрема, на осіб із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначених статтею 10 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", стосовно яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

При цьому, згідно з п. 15-1 Порядку №1210, особам, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Законів України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про жертви нацистських переслідувань" і "Про соціальний захист дітей війни", таке підвищення провадиться за їх вибором за однією з підстав. Позивач отримує щомісячне грошове утримання судді у відставці та підвищення як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи. В разі переходу на пенсію по інвалідності, розмір пенсійної виплати зменшиться, тому проводити такий перерахунок недоцільно.

Позивач вважає таку відмову протиправною, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами і доповненнями (далі Закон № 796-XII), визначено, що особам віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст.54 Закону України № 796-XII умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 №1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 1210).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 № 1210 для осіб з інвалідністю 3 групи, з числа ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, становить 284,70 грн.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 1584, прийнятим 29 червня 2021 року та який набрав чинності 01 липня 2021 статтю 53 Закону викладено в наступній редакції: Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, та щомісячна компенсація сім`ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачуються повністю незалежно від заробітної плати, пенсії чи іншого доходу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 № 1307 внесені зміни, зокрема до пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 № 1210, які набрали чинності з 01.01.2022. Так, обчислення пенсій виходячи із заробітної плати, визначеної з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року поширюється, зокрема, на осіб із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначених статтею 10 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", стосовно яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

При цьому, згідно з п. 15-1 Порядку №1210, особам, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Законів України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про жертви нацистських переслідувань" і "Про соціальний захист дітей війни", таке підвищення провадиться за їх вибором за однією з підстав.

Буквальний зміст наведеної норми вказує, що якщо особа має право на отримання одночасно кількох видів додаткових виплат до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, виплачуватись їй може лише один вид за її вибором.

Позивач вважає, що йому повинна виплачуватися додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, виходячи з п"ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, визначеному ч.3 ст.59 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Суд з такими доводами не погоджується, з огляду на те, що позивач отримує щомісячне грошове утримання судді у відставці та підвищення як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи.

Отже, один з видів доплат позивач вже отримує.

Що стосується посилань позивача на ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

При обчисленні пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 цього Закону особам із числа військовослужбовців, у тому числі військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали безпосередню участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт під час проходження військової служби (військових зборів), внаслідок чого стали особами з інвалідністю, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, заробітна плата визначається виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В контексті наведеного, суд відмічає, що зазначена стаття регламентує порядок призначення пенсій військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Разом з тим, суд звертає увагу, що позивач отримує не пенсію, а щомісячне довічне грошове утримання. Поняття "пенсія" та "щомісячне довічне грошове утримання" є різними.

Предметом спору не є питання призначення пенсії військовослужбовцю, як помилково вважає позивач, а наявність у нього права на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС щодо якого встановлено причинний зв"язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, виходячи з п"ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, визначеному ч.3 ст.59 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Частина 3 статті 59, на яку посилається позивач, передбачає, що за бажанням особи, яка звернулася за призначенням пенсії по інвалідності, розмір пенсії може бути обчислений, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Тобто, ця частина регулює умови обчислення пенсії по інвалідності при її призначенні.

Наведене у законі формулювання "обчислюється з 5-кратного розміру мінімальної заробітної плати" не є тотожним поняттю " дорівнює п`ятикратному розміру мінімальної заробітної плати"

Зазначена норма не вказує на те, що пенсія по інвалідності розраховується саме в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, водночас, передбачає проведення розрахунку пенсії у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, за визначено формулою, в якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Отже, посилання позивача на те, що він має право на виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати є помилковими та безпідставними.

Крім того, абзац 1-й статті 59 Закону містить відсилочну норму, що додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

В той же час, стаття 51 Закону містить назву "Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорій 2, 3, 4" та передбачає, що особам, віднесеним до категорій 2, 3, 4 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, позивач відноситься до 1-ї категорії. Крім того, знову ж таки стаття передбачає, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оскільки позивачу встановлено підвищення як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи, яке передбачено статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", то відповідачем, виходячи з положення Порядку 1210, правомірно відмовлено у призначенні додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, віднесеній до категорії 1, відповідно до статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовивши у нарахуванні позивачу додаткової пенсії, діяв в межах своїх повноважень на виконання вимог Закону №796-XII та Порядку №1210.

Також, суд звертає увагу, що відповідач у листі додатково роз"яснив позивачу доцільність переходу з щомісячного довічного грошового утримання на пенсію по інвалідності у зв"язку із зменшенням її розміру.

Суд приймає до уваги Висновок № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому зазначено, що при викладенні підстав для прийняття рішення суд повинен надати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також, враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Решта доводів позивача не спростовують висновків суду у даній справи.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб"єкт владних повноважень довів суду правомірність відмови у виплаті позивачу додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров"ю.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов безпідставний, а тому відмовляє у його задоволенні у повному обсязі.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос