Справа № 200/1130/22
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

26 вересня 2022 року Справа №200/1130/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010, 84122, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3) про визнання дій протиправними щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням 74% грошового забезпечення та обмеження розміру пенсії граничним розміром 70% відповідних сум грошового забезпечення; визнання дій протиправними щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області від 22.09.2021 №33/25-3010; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 виходячи із 74% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 відповідно до довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області від 22.09.2021 №33/25-3010 виходячи з 74% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ МВС України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримує пенсію за вислугу років. Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області" на ім`я позивача виготовлено довідку про розмір грошового забезпечення, станом на листопад 2019 року. На звернення позивача щодо здійснення перерахунку пенсії на підставі зазначеної довідки, відповідач відмовив. На думку позивача, відповідач протиправно не здійснив перерахунок його пенсії з 01.12.2019 на підставі зазначеної довідки. Крім того, управління протиправно зменшило відсотковий розмір при перерахунку пенсії з 01.01.2016.

14 лютого 2022 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем надано відзив, у якому зазначено, що Кабінет Міністрів України не приймав нормативно-правових актів щодо умов та порядку проведення перерахунку пенсії, а також визначення складових грошового забезпечення, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України №2262, після набрання рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019 у справі №826/12704/18 законної сили, тому відсутні правові підстави для здійснення позивачу перерахунку пенсії на підставі відповідної довідки. Вимоги про встановлення відповідного відсотку розміру пенсії та обмеження максимальним розміром є передчасними, оскільки на даний час не вирішено питання щодо наявності/відсутності права на перерахунок пенсії. Зазначив про порушення строку звернення до суду. Просив у задоволені позовних вимог відмовити.

Розглянувши позовну заяву та відзив на позов, суд дійшов висновку про необхідність залишення без розгляду позовної заяви в частині позовних вимог про визнання дій протиправними щодо зменшення основного розміру пенсії до 70 відсотків, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 із застосуванням показника - 74 відсотків грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум виходячи з наступного.

Частина перша статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частини першої, другої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Водночас поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Верховний Суд наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Так, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18, від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №822/1928/18) та дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно протоколу за пенсійною справою 01.01.2016 позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2016 виходячи із розміру - 70% грошового забезпечення. При цьому, позивач лише 01.10.2021 звернувся до пенсійного органу із заявою про надання відомостей щодо зменшення відсотку (з 74% до 70%) при розрахунку пенсії, вказане свідчить про те, що лише у жовтні 2021 року позивач виявив належну зацікавленість та вчинив активні дії щодо отримання інформації про розрахунок його пенсії.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у пункті 42 постанови від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 зазначила, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Судом встановлено, що із цим позовом до суду позивач звернувся 19.01.2022, при цьому, перерахунок пенсії виходячи із 70% грошового забезпечення здійснено з січня 2016 року, що підтверджується протоколом від 01.01.2016, а тому з врахуванням шестимісячного строку звернення, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позовних вимог в частині визнання дій протиправними щодо зменшення основного розміру пенсії до 70 відсотків, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 із застосуванням показника - 74 відсотків грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум без розгляду.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року по справі №200/8246/21 (номер в ЄДРСР 103357588), в постанові Верховного Суду від 20 липня 2022 року по справі № 460/2377/20 (номер в ЄДРСР 105330834).

Згідно з вимогами пункту 8 частини першої статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині позовних вимог про визнання дій протиправними щодо зменшення основного розміру пенсії до 70 відсотків, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 із застосуванням показника - 74 відсотків грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.О. Кошкош