Справа № 340/2497/22
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 вересня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/2497/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 тел. НОМЕР_1 адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 )

до відповідача - Військової частини НОМЕР_3 (ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_4 адреса АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Кіровоградського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом, у якому просив суд:

- визнати дії відповідача - Військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) щодо конфіскації легкового автомобіля марки FORD ESCAPE, vinnum ber: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) протиправними;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) повернути легковий автомобіль марки FORD ESCAPE, vinnumb er: НОМЕР_6 його власнику - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Ухвалою суду від 12 травня 2022 року позивачеві відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі, оскільки спір, що виник між сторонами, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Позивачу роз`яснено його право на звернення до суду загальної юрисдикції у порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року таку ухвалу суду першої інстанцї скасовано; справу направлено для продовження розгляду до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Суд зазначає, що наразі матеріали адміністративної справи до Кіровоградського окружного адміністративного суду не надійшли; питання про відкриття провадження у справі судом не вирішене.

Разом із тим, 21 вересня 2022 року позивачем подана заява про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Заявник просить:

- застосувати захід забезпечення позову у вигляді заборони користуватись відповідачеві легковим автомобілем FORD ESCAPE, vin number: НОМЕР_6 ;

- заборонити проводити реєстрацію транспортного засобу в органах МРЕВ;

- зафіксувати показники одометра шляхом фотографування його відповідачем.

Частина перша статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням правил перебігу процесуальних строків, визначених частинами першою, шостою статті 120 КАС України, зобов`язує суд розглянути заяву позивача про забезпечення позову не пізніше 26 вересня 2022 року (у зв`язку із проходженням суддею навчання у Національній школі суддів України з 20.09.2022 року по 23.09.2022 року), без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частинами першою, четвертою статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою цієї статті Кодексу забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Свої вимоги необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач мотивує очевидною протиправністю дій відповідача - Військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) щодо конфіскації легкового автомобіля марки FORD ESCAPE, vinnum ber: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Такі твердження заявника суд вважає передчасними, натомість наведення в ухвалі суду про забезпечення позову очевидних ознак протиправності оскаржуваних дій відповідача буде фактично означати вирішення спору по суті до ухвалення рішення в адміністративній справі, що в даному випадку є неприпустимим та порушуватиме такі визначальні принципи адміністративного судочинства як змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі (стаття 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

Крім того, суд враховує, що належний позивачеві автомобіль було примусово вилучено відповідачем 18 березня 2022 року в умовах правового режиму воєнного стану для потреб Збройних Сил України.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022. Подальшими Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, від 15.08.2022 № 2500-ІХ воєнний стан продовжено до 21 листопада 2022 року.

Такий триває і станом на день розгляду судом поданої позивачем заяви.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII (далі - Закон №389-VIII) визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За приписами пунктів 3, 4 частини першої статті 8 Закону №389-VIII, в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: використовувати потужності та трудові ресурси підприємств, установ і організацій усіх форм власності для потреб оборони, змінювати режим їхньої роботи, проводити інші зміни виробничої діяльності, а також умов праці відповідно до законодавства про працю; примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Так, статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року №3543-ХІІ (далі - Закон №3543-ХІІ) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Стаття ж 6 Закону № 3543-XII визначає військово-транспортний обов`язок.

Зокрема, частинами першою та другою статті 6 Закону №3543-XII передбачено, що військово-транспортний обов`язок установлюється з метою задоволення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань на особливий період транспортними засобами і технікою і поширюється на центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації, у тому числі на залізниці, порти, пристані, аеропорти, нафтобази, автозаправні станції дорожнього господарства та інші підприємства, установи і організації, які забезпечують експлуатацію транспортних засобів, а також на громадян - власників транспортних засобів.

Порядок відшкодування державою вартості майна чи збитків, яких зазнають центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації, а також громадяни внаслідок вилучення чи примусового відчуження транспортних засобів в особливий період, визначається законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2000 №1921 затверджено «Положення про військово-транспортний обов`язок» (далі - Положення №1921), яким визначено порядок виконання військово-транспортного обов`язку для задоволення потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецзв`язку та Держспецтрансслужби (далі - військові формування) на особливий період транспортними засобами і технікою усіх типів і марок вітчизняного та іноземного виробництва, їх повернення під час демобілізації та компенсації шкоди, завданої транспортним засобам і техніці внаслідок їх залучення під час мобілізації.

Згідно з пунктом 6 Положення №1921 військово-транспортний обов`язок є складовою частиною мобілізаційної підготовки і мобілізації в державі та включає в себе проведення заходів, пов`язаних з військовим обліком, завчасною підготовкою, перевіркою готовності до передачі та передачею в особливий період транспортних засобів і техніки військовим формуванням.

Аналізуючи наведені норми матеріального права та доводи позивача, суд наголошує, що забезпечення позову шляхом заборони відповідачу використовувати належний позивачу транспортний засіб суперечить встановленому статті 6 Закону №3543-XII та пункту 6 Положення №1921 військово-транспортному обов`язку власників транспортних засобів - громадян, що є неприпустимим під час оголошеної Президентом України загальної мобілізації в умовах воєнного стану, який наразі триває в Україні.

Забезпечення позову в запропонований позивачем спосіб, на переконання суду, призведене до нівелювання встановленого законом військово-транспортного обов`язку позивача як громадянина та власника транспортного засобу. Водночас оцінка доводам позивача про порушення відповідачем процедури примусового вилучення транспортного засобу буде надана судом при вирішенні даної справи по суті заявлених вимог після встановлення дійсних обставин справи та зі з`ясуванням позиції відповідача.

З урахуванням наведеного, оцінюючи доводи заявника про необхідність вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням їх розумності і обґрунтованості, забезпечення збалансованості інтересів сторін, та враховуючи відсутність відповідних доказів, які б могли свідчити про очевидну наявність порушеного права, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Копію ухвали невідкладно вручити (надіслати) заявникові.

Ухвала може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. Кравчук