Справа № 188/1330/21
Суддя: Курочкіна О. М.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 188/1330/21
Провадження № 2-а/188/4/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року смт.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Лукіна Л.Г.

справа №188/1330/21

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області

вимога: поновити строк на оскарження постанови серії БАВ №003991 від 31.05.2021 року про накладення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП адміністративного стягнення скасувати постанову, а провадження по справі закрити

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовними вимогами про поновлення строку на оскарження постанови серії БАВ №003991 від 31.05.2021 року про накладення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП адміністративного стягнення скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив, 31 травня 2021 року о 14 годині 00 хвилин позивач рухався на належній його дружині автомобілі марки MERSEDES, державний номер НОМЕР_1 по вул. Першотравневій в селі Миколаївка Синельниківського району Дніпропетровської області. В цей момент його було зупинено працівником поліції, який повідомив, що під час руху позивач порушив правила обгону на пішохідному переході. З вказаним порушенням позивач не погодився, адже такий факт не мав місця і обвинувачення в скоєнні порушення правил ПДД були явно надумані та розпочав надавати свої заперечення в усній формі, на що отримав відповідь про те, що його аргументи не відповідають дійсності, факт порушення правил ПДР зафіксовано відеоз`йомкою на мобільний телефон співробітника поліції і про те, що він може не витрачати часу на подальші розмови, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності буде складено, надіслано позивачу поштою і він, якщо не згоден, має право оскаржити її в судовому порядку.

Позивач знаходився на місці складання постанови, йому не було запропоновано надати будь-які письмові заперечення, до постанови не додано жодного доказу окрім рапорту відповідача, постанову не вручено після її складення, про що свідчить відсутність його підпису про її отримання.

Підставою для притягнення позивач до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за оскаржуваною постановою стало порушення пп.«в» п.14.6 ПДР України відповідно до якої обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Про наближення до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою має застосовуватись інформування водіїв попереджувальним дорожнім знаком 1.32 «Пішохідний перехід», який відповідно до п. 10.3.2 ДСТУ 4100:2014 поза населеними пунктами, крім попереджувальних знаків 1.4.1 -1.4.3, 1.29-1.31.6, повинен установлюватися на відстані від 150 до 300 м, а в населених пунктах - на відстані 50-100 м від початку небезпечної ділянки.

Підпункт 10.1.1 вказаних ДСТУ також передбачає, що дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і у темний час доби. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають тільки до тих учасників руху, для яких її призначено. На ділянках доріг, де дорожню розмітку важко побачити повинні бути установлені відповідні за змістом дорожні знаки.

Таким чином, склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення пп. «в» п. 14.6 Правил дорожнього руху може мати місце за наявності таких умов: здійснення обгону на відстані від пішохідного переходу менше, ніж встановлено цим пунктом, інформування водіїв попереджувальним дорожнім знаком 1.32, який має бути доступним для своєчасного повідомлення водія транспортного засобу.

Жодними доказами які б мали бути долученими при складенні постанови не доведено, що позивачем здійснено обгін на відстані меншій ніж 50 метрів до пішохідного переходу та наявність на відрізку шляху, на якому було здійсненого обгін, попереджувального дорожнього знаку 1.32 «Пішохідний перехід».

Також в складеній постанові зазначено, що позивачем здійснено обгін ближче 50 метрів від пішохідного переходу, а не ближче 50 метрів перед пішохідним переходом, що саме і заборонено п.п «в» п. 14.6 правил дорожнього руху.

Таким чином, матеріали адміністративної справи не містять беззаперечних доказів порушення Позивачем пп. «в) п.14.6. Правил дорожнього руху, а за таких обставин склад адміністративного правопорушення не сформований.

Виходячи із викладеного підстави для притягнення позивача до адміністративного правопорушення відсутні і як наслідок, постанова підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача.

Представник відповідача у відзиві також зазначив про розгляд справи у відсутність сторони відповідача.

Представник відповідача у відзиві зазначив, позов не визнають, на вимогу суду надати докази, направили до суду інформацію, що докази не збереглися.

В обґрунтування заперечення зазначено що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №003991 від 31.05.2021 року ОСОБА_1 порушив пп.«в» п.14.6 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2ст. 122 КУпАП та тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідач вважає, позивач, керуючи автомобілем, порушив під час руху правила обгону на пішохідному переході.

Відповідно до пп.«в» п.14.6 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до пп.«в» п.14.6 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Постановою серії БАВ №003991 від 31.05.2021 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.2ст.122 КУпАП.

Відповідно до постанови позивач здійснив обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив ПДР.

Відповідно до відзиву, обставини справи, зазначені у позові не спростовані, будь які докази суду не надані.

Крім того, відповідач у відзиві посилаючись на порушення пп.«в» п.14.6 Правил дорожнього руху зазначає, що порушення пп.«а» п.14.6 Правил дорожнього руху, а саме, порушення правил обгону на пішохідному переході.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В постанові БАВ №003991 від 31.05.2021 року не зазначено чи проводилася відео фіксація на бодікамеру та чи відмовився позивач від отримання постанови, дата її отримання, чи роз`яснено йому положення ст.268 КУпАП.

Частина 2 ст.251 КУпАП зазначає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, суд відхиляє заперечення відповідача про правомірність винесення постанови .

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Крім того, п.5 розділу 2 Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року про Порядок застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів, передбачає, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Керуючись ст. ст. 5-11, 77, 211, 217, 241-246, 250, 255, 257-263, 286 КАСУ, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області з вимогою скасувати постанову серії БАВ №003991 від 31.05..2021 року про накладення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №003991 від 31.05.2021 року про накладення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. скасувати.

Провадження по справі про адміністративні правопорушення передбачені ч.2 ст.122 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. М. Курочкіна