Справа № 280/619/22
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 вересня 2022 року (14:40)Справа № 280/619/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Шелепко Б.В.,

представників: позивача Швеця Д.І.,

відповідача Куранової С.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД» (далі позивач або ТОВ «ЗТЗ») до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.08.2021 № .

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві позивач зазначає про безпідставність висновків податкового органу щодо нереальності здійснення господарських операцій з контрагентами-постачальниками ТОВ «ЕЙР БАДЖЕСТ» (), ТОВ «СКЛАД ПРОМ» (попередня назва - ТОВ «ОБІ ВАН») () та ТОВ «МЕТЕРЛІНК» (код ЄДПРОУ 42536143), оскільки надані позивачем до перевірки документи містили всі необхідні реквізити, наведені в п.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не містили дефектів форми, підтверджували реальний рух активів на підприємстві та були надані в повному обсязі відповідно до змісту запиту про надання інформації. Зауважує, що при взаємовідносинах між позивачем та його контрагентами-постачальниками відбулося оформлення вибуття і надходження товарів за належним чином оформленим документами, включаючи товаро-транспортні накладні, що підтверджує факт проведення господарської операції, є цілком допустимим та правомірним та законодавчо обґрунтованим. Підстава формування податкових вигод для позивача, це реальне здійснення оподатковуваних операцій, їх документальне підтвердження сукупністю юридично значимих документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду, наявність у сторін спеціальної правосуб`єктності, належним чином складені та зареєстровані податкові накладні, ділова мета, розумні економічні причини для здійснення операцій й подальше використання товару у межах господарської діяльності платника. Вказане повністю співпадає з правовою позицією Верховного суду по справі №803/944/16 від 18.06.2020, відповідно до якої наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод. Так, податкові накладні, складені контрагентами позивача були своєчасно зареєстровані, що свідчить про обачність позивача у виборі контрагентів та перевірку «законності» походження товару по ланцюгам постачання самим відповідачем. Встановлення відсутності трудових і матеріальних ресурсів контролюючим органом стосовно контрагентів позивача здійснено на підставі виключно податкової інформації, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів, без проведення перевірок вказаних підприємств, така інформація носить виключно інформативний характер та сформована фактично без дослідження первинних документів в податковому обліку, а отже не є достатнім доказом в розумінні процесуального закону (сама по собі така інформація не доводить наявності податкових правопорушень на які посилається податковий орган). Не надання позивачем пояснень щодо походження товару, його виробника (через передачу вказаних документів безпосереднім Замовникам), не можуть слугувати підставою невизнання реальності господарських операцій, оскільки будь-які пояснення не є первинними документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», їх наявність або відсутність не є підставою не визнавати факт проведення господарських операцій, що посвідчені належним чином складеними первинними документами на їх виконання (Аналогічна правова позиція зазначена у постанові ВС від 17.06.2021 по справі №815/498/18). Окрім того, з посиланням на правову позицію зазначеною у постанові ВС від 21.04.2021 по справі №815/2417/16, зазначає, що порушення податкової дисципліни контрагентами «по ланцюгу» не є підставою для притягнення до відповідальності платника податку, оскільки вона є індивідуальною. Беручи до уваги вищезазначене, висновки податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства є протиправними, у зв`язку із чим, у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваного рішення.

Ухвалою суду від 19.01.2022 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 21.02.2022.

21.02.2022 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 10.03.2022.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан. 28.02.2022 тимчасово виконуючим обов`язки голови Запорізького окружного адміністративного суду у зв`язку із загрозою життю, здоров`ю і безпеці відвідувачів суду, працівників суду та суддів був виданий наказ №11 Про встановлення особливого режиму роботи Запорізького окружного адміністративного суду в умовах воєнного стану, яким з розгляду були зняті всі адміністративні справи, призначені до розгляду в період з 01.03.2022 по 04.03.2022.

Наказами тимчасово виконуючого обов`язки голови Запорізького окружного адміністративного суду від 09.03.2022 № 12, від 11.03.2022 № 13, від 18.03.2022 № 14, від 25.03.2022 № 15, від 01.04.2022 № 16, від 08.04.2022 № 17, від 15.04.2022 № 18, від 22.04.2022 № 21, від 29.04.2022 № 22 строк дії наказу від 28.02.2022 № 11 Про встановлення особливого режиму роботи Запорізького окружного адміністративного суду в умовах воєнного стану продовжений до 06.05.2022 включно.

З 10.05.2022 розгляд адміністративних справ в Запорізькому окружному адміністративному суді відновлено.

Підготовче засідання призначено на 29.08.2022.

12.05.2022 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов (вх. №17394), в якому представник відповідача позовні вимоги не визнає, зокрема зазначає, що проведеною перевіркою повноти визначення сум податкового кредиту за період, який перевіряється, при здійснені взаємовідносин з контрагентами - постачальниками, встановлено порушення позивачем пп. 14.1.36, пп.14.1.181, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п. 198.1, п.198.3, п. 198.6 ст. 198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством ТОВ «ЗТЗ» завищено податковий кредит на загальну суму 2 639 456,00 грн. Такий висновок ґрунтується на тому, що перевіркою встановлено, що ТОВ «ЗТЗ» по взаємовідносинам з контрагентами -постачальниками ТОВ «ЕЙР БАДЖЕСТ» () за період листопад 2019 року, ТОВ «СКЛАД ПРОМ» (попередня назва - ТОВ «ОБІ ВАН») () за період грудень 2019 року та ТОВ «МЕТЕРЛІНК» (код ЄДПРОУ 42536143) за період грудень 2019 року (включено до податкового кредиту Декларації з податку на додану вартість за березень 2020 року та до податкового кредиту Декларації з податку на додану вартість за квітень 2020 року), оформлено первинні документи щодо реалізації товарів на ТОВ «ЗТЗ» без їх реального здійснення. Фактично постачання товару від ТОВ «ЕЙР БАДЖЕСТ» (), ТОВ «СКЛАД ПРОМ» (попередня назва - ТОВ «ОБІ ВАН») () та ТОВ «МЕТЕРЛІНК» (код ЄДПРОУ 42536143) на ТОВ «ЗТЗ» не відбувалось, а оформлювались лише документи з метою формування податкового кредиту з податку на додану вартість, що приводить до ухилення від сплати податку до бюджету. Враховуючи вищезазначене, перевіркою не підтверджено фактичне здійснення господарських операцій з придбання товарів ТОВ «ЗТЗ» у вищевказаних контрагентів - постачальників. Первинні документи, виписані вищевказаними контрагентами - постачальниками на адресу ТОВ «ЗТЗ», суперечать вимогам діючого законодавства України, у зв`язку з не підтвердженням фактичного виконання робіт та внесенням в ці документи даних, які не відповідають дійсності. До того ж, документально оформлені операції таких контрагентів - постачальників з ТОВ «ЗТЗ», неможливо підтвердити стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів. У зв`язку з цим, контрагенти - постачальники не могли фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного. Таким чином, первинні документи, виписані від ТОВ «ЕЙР БАДЖЕСТ» (), ТОВ «СКЛАД ПРОМ» (попередня назва - ТОВ «ОБІ ВАН») () та ТОВ «МЕТЕРЛІНК» (код ЄДПРОУ 42536143) на адресу ТОВ «ЗТЗ», у періоді, за який проведено перевірку, не можна вважати належно оформленими, та такими, які підтверджують факт придбання товарів, а тому віднесення, відображених в них сум ПДВ, до податкового кредиту є безпідставним. Таким чином, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, прийнявши оскаржуване податкове повідомлення-рішення, вважає, що діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих органам ДФП прав, а тому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 29.08.2022 провадження у справі зупинено до 26.09.2022.

Ухвалою суду від 26.09.2022 провадження у справі поновлено.

Протокольною ухвалою суду від 26.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 26.09.2022.

У судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечила та надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Враховуючи норми ч.3 ст.243 КАС України, у судовому засіданні 26.09.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Сторони під час розгляду справи у судовому засіданні повідомили, що ними надано всі необхідні документи для вирішення спору по суті.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

ТОВ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД» () є юридичною особою, яка зареєстрована Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради 24.02.2016 за № 0039591, за адресою: 69067, м. Запоріжжя, вул. Демократична, буд. 73.

У період часу з 17.05.2021 по 27.05.2021, відповідно до наказу від 11.05.2021 № 1181-п на підставі направлення № 1968 від 14.05.2021, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 та пп.75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, фахівцями відповідача проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ЗТЗ» з питань дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні показників декларацій з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «БАЗОПТТОРГ» () за період серпень 2019 року (включено до податкового кредиту Декларації з податку на додану вартість за жовтень 2019 року) та за вересень 2019 року (включено до податкового кредиту Декларації з податку на додану вартість за жовтень 2019 року та до податкового кредиту Декларації з податку на додану вартість за листопад 2019 року), ТОВ «МІК ТРЕЙДОПТ» () за період листопад 2019 року (включено до податкового кредиту Декларації з податку на додану вартість за грудень 2019 року), ТОВ «ЕЙР БАДЖЕСТ» () за період листопад 2019 року, ТОВ «СКЛАД ПРОМ» () за період грудень 2019 року та ТОВ «МЕТЕРЛІНК» () за період грудень 2019 року (включено до податкового кредиту Декларації з податку на додану вартість за березень 2020 року та до податкового кредиту Декларації з податку на додану вартість за квітень 2020 року), за результатом якої складено Акт від 31.05.2021 №4095/08-01-09-05/40297125 (т.1 а.с.14-66).

Висновками до Акту перевірки від 31.05.2021 №4095/08-01-09-05/40297125 встановлено порушення позивачем вимог, зокрема: пп. 14.1.36 пп.14.1.181 пп.14.1.231 п.14.1 ст. 14, п.44.1 ст. 44, п.198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, які підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету на загальну суму 2 639 456,00 грн. за періоди: листопад 2019 року на суму 862 680,00 грн., грудень 2019 року на суму 640 820,00 грн., березень 2020 року на суму 336 648,00 грн., квітень 2020 року на суму 799 308,00 грн.

За результатами проведеної перевірки та на підставі висновків Акту перевірки від 31.05.2021 №4095/08-01-09-05/40297125, відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення від 19.08.2021 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 3 299 320,00 грн., у т.ч. за податковим зобов`язанням 2 639 456,00 грн. та 659 864,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1 а.с.77-78).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до ДПС України зі скаргою від 30.08.2021 № 30/08, проте рішенням ДПС України №29208/6/99-00-06-01-03-06 від 28.12.2021 про результати розгляду скарг, скарга залишена без задоволення, податкове повідомлення-рішення від 19.08.2021 № без змін.

Позивач не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням звернувся до суду із позовом про його скасування.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені у статті 198 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22, пунктом 185.1 статті 185 та пунктом 186.1 статті 186 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів (послуг), місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

За пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України вважається дата здійснення першої з подій: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Підпунктом 198.6 пункту 198 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

У відповідності до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Крім того, вимоги до первинних документів викладені у частині другій статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999, а саме: первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, наявність належним чином оформлених первинних документів, зокрема, податкових накладних є підставою для включення до податкового кредиту платника сум ПДВ за такими накладними.

При цьому, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Доводи ж податкового органу про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на віднесення певних витрат до складу валових витрат з податку на прибуток чи віднесення до складу податкового кредиту певних сум податку на додану вартість.

При дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у перевіряємому періоді позивач мав фінансово-господарські взаємовідносини з контрагентами-постачальниками, зокрема: ТОВ «ЕЙР БАДЖЕСТ» (), ТОВ «СКЛАД ПРОМ» (попередня назва - ТОВ «ОБІ ВАН») () та ТОВ «МЕТЕРЛІНК» (код ЄДПРОУ 42536143).

У грудні 2019 року позивачем придбано у ТОВ «СКЛАД ПРОМ» (попередня назва - ТОВ «ОБІ ВАН») () товар (блок дизеля 6ЧН21/21, секція радіаторна водяна Р62.131.000, компресор ПК -35М, проводка, кабелі і кінцевики тепловозу, кришка циліндру, електростартер ПС-У2, підшипник 814712, бандаж, підшипник 30-32532ЛІМ, контролер КМ-2105, акумуляторна батарея 32ТН-450У2, турбокомпресор ТК-18Н-02 та інші деталі та запчастини) на підставі договору № 02-12/2019 від 02.12.2019 (т. 1 а.с.105-108).

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій за вказаним договором позивачем надано: прибуткові накладні №3 від 06.12.2019 на загальну суму постачання 968 880,00 грн., сума ПДВ 161 480,00 грн.; №4 від 06.12.2019 на загальну суму постачання 720 000,00 грн., сума ПДВ 120 000,00 грн.; №6 від 06.12.2019 на загальну суму постачання 960 000,00 грн., сума ПДВ 160 000,00 грн.; №7 від 06.12.2019 на загальну суму постачання 908 040,00 грн., сума ПДВ 151 340,00 грн.; №8 від 06.12.2019 на загальну суму постачання 288 000,00 грн., сума ПДВ 48 000,00 грн.; податкові накладі №1428 від 06.12.2019, № 1422 від 06.12.2019, № 1425 від 06.12.2019, № 1413 від 06.12.2019.

Зазначені податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстру податкових накладних 20.12.2019.

Поставку товару здійснено автомобілем, який належить ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на підставі договору про надання послуг з перевезення вантажів від 17.04.2018 №1704/2018 ЦСВ, про що свідчить товаро-транспортна накладна №10 від 06.12.2019.

В подальшому, отриманий товар використаний у господарській діяльності позивача для ремонту тепловозів та тепловозного устаткування і обладнання.

Так, вал колінчастий 6ЧН21/21, отриманий згідно видаткової накладної №6 від 06.12.2019 та Проводка, кабелі та кінцевики тепловозу, отримані згідно накладної №7 від 06.12.2021 використані позивачем для капітального ремонту тепловозу ТГМ-4Б зав №0454, замовник ДП НАЕК «Енергоатом» ВП Запорізька AEC» (), за договором на виконання робіт №75/230-19/1-121-01-19-08728 від 28.10.2019.

Субпідрядником по виконанню зазначених ремонтних робіт визначено ТОВ «НВК «Дизельсервіс» () та укладено Договір на виконання ремонту тепловозу та тепловозного обладнання №1 від 01.07.2019. Про виконання робіт свідчить Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-58/1 від 19.12.2019 на суму 120 000,00 грн., в тому числі ПДВ 20 000,00 грн., податкова накладна №8 від 19.12.2019. Для виконання ремонтних робіт Субпідряднику передано матеріали згідно Акту приймання-передачі матеріалів №1 від 06 грудня 2019 року та факт використання переданих матеріалів згідно Акту передачі використаних матеріалів №2 від 19.12.2019. Сертифікати якості на встановлене устаткування були передані замовнику, на його вимогу.

У акті перевірки (арк.25 акту) контролюючим органом зазначено, що перевіркою встановлено документальне оформлення ТОВ «ЗТЗ» фінансово-господарський операцій з придбання товару (блок дизеля 6ЧН21/21, секція радіаторна водяна Р62.131.000, компресор ПК -35М, проводка, кабелі і кінцевики тепловозу, кришка циліндру, електростартер ПС-У2, підшипник 814712, бандаж, підшипник 30-32532Л1М, контролер КМ-2105, акумуляторна батарея 32ТН-450У2, турбокомпресор ТК-18Н-02 та інші деталі та запчастина) у контрагента-постачальника ТОВ «ЕЙР БАДЖЕСТ» () за листопад 2019 року на суму ПДВ 862680 грн., згідно Договору № 22/2019ЕБ від 22.11.2019.

Однак, як встановлено судом із наданих до матеріалів справи документів, у листопаді 2019 року позивачем на згідно з Договором № 22/2019ЕБ від 22.11.2019 у ТОВ «ЕЙР БАДЖЕСТ» () придбано інший товар, ніж зазначено у акті перевірки, зокрема: «гильза цилиндра Д50М.01.002, втулка распредвала средняя Д50.01.020А, вкладыш коренной Д50.02.005.1А, поршень ПД1М. 04.001, крышка цилиндра Д50С.06.сб, втулка верхней головки шатуна Д50.24.003, шестерня ведомая 2ТЗ10Л.30.58.112, рессора ТЭМ2.35.30.016, ролик Д-IV 15x25Н ТУ.37.006075-76, палец V300,30.55.117, вкладыш МОП 8ТХ263.178, шестерня ведущая Z=17 2Т310Л.30.58 123, подшипник роликовый 86-32330К2М, подшипник роликовый 80-92417К1М, калорифер T3M2.10.70.02S, аккумуляторная батарея 32ТН-450, вал коленчатий 0210.09.000-1, втулка цилиндра-0210.04.002-3, вал распределительный 0210.17.010, коллектор выпускной 0210.85.000-4-02, коллектор впускной 0210.85.000-4-02, вал ротора 1802.06.020, колесо турбинное с валом 0210.46.070, колесо турбинное 0210.46.003, колесо насосное с валом 0210.46.080, колесо насосное 0210.46.006, вал насосного колеса 0210.46.034-1, вал турбинный ГТР1 55-303-30А, вал турбинный ГТР2 14.03.07.000, вал насосный 14.03.00.030, вал приводной в сборе 55-302-00, двухмашинный агрегат А-706, генератор КГ-12,5к, топливоподкачивающая помпа 2Д100-32-010, маслоподкачивающая помпа 2Н.00.010спч, электродвигатель топливоподкачивающего насоса П-22, 0,9кВт, 75В П-22 0,Ю9кВТ, 75В, электродвигатель топливоподкачивающего насоса П-22 0,9кВТ, 75В, теплообменник УГП ТГМ3.10.92.000».

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій за вказаним договором позивачем надано: видаткові накладні №1 від 25.11.2019 на загальну суму постачання 2 610 480,00 грн., сума ПДВ 435 080,00 грн.; № 2 від 26.11.2019 на загальну суму постачання 2 565 600,00 грн., сума ПДВ 427 600,00 грн.; податкові накладні №12 від 25.11.2019, № 13 від 26.11.2019. Зазначені податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстру податкових накладних 10.12.2019.

Поставку даного товару здійснено автомобілем, який належить ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на підставі договору про надання послуг з перевезення вантажів від 17.04.2018 №1704/2018 ЦСВ, про що свідчить товаро - транспортні накладні № Р1 від 25.11.2019 та №Р2 від 26.11.2019, на підставі договору .

Розрахунки між ТОВ «ЗТЗ» та ТОВ «ЕЙР БАДЖЕСТ» за перевіряємий період проведені у безготівковій формі, на загальну суму 1 373 488,40 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 2106 від 11.12.2019 на 543 488,40 грн.; №2278 від 26.12.2019 на суму 420 000,00 грн.; № 1059 від 27.12.2019 на суму 100 000,00 грн.; № 2301 від 27.12.2019 на суму 310 000,00 грн.

В подальшому, отриманий товар від ТОВ «ЕЙР БАДЖЕСТ» використаний позивачем для ремонту тепловозів та тепловозного устаткування і обладнання. Так, шестерня відома 2T310Л.30.58.112 та акумуляторна батарея 32ТН-450 отримані згідно видаткової накладної № 1 від 25.11.2019 використані для капітального ремонту тепловоза ТЗМ2 №801, замовник Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (), за договором на виконання № 20/2019/465 від 15.02.2019.

Субпідрядником по виконанню даних ремонтних робіт визначено ТОВ «НВК «Дизельсервіс» () та укладено Договір на виконання ремонту тепловозу та тепловозного обладнання №1 від 01.07.2019. Про виконання робіт свідчить Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-57/1 від 18.12.2019 на суму 60 000,00 грн., в тому числі ПДВ 10 000,00 грн., податкова накладна № 7 від 18.12.2020. Для виконання ремонтних робіт Субпідряднику передано матеріали згідно Акту приймання-передачі матеріалів № 1 від 02 грудня 2019 року та факт використання переданих матеріалів згідно Акту передачі використаних матеріалів №2 від 18.12.2019. Сертифікати якості на встановлене устаткування були передані замовнику, на його вимогу.

Колектор випускний 0210.85.000-4-02 та колектор впускний 0210.85.000-4-02, отримані згідно видаткової накладної № 2 від 26.11.2019 використаний для капітального ремонту тепловозу ТГМ-4Б зав №0454, замовник ДП НАЕК «Енергоатом» ВП Запорізька АЕС» (), за договором на виконання робіт №75/230-19/1-121-01-19-08728 від 28.10.2019.

Субпідрядником по виконанню даних ремонтних робіт визначено ТОВ «НВК «Дизельсервіс» () та укладено Договір на виконання ремонту тепловозу та тепловозного обладнання №1 від 01.07.2019. Про виконання робіт свідчить Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-58/1 від 19.12.2019 на суму 120 000,00 грн., в тому числі ПДВ 20 000,00 грн., податкова накладна № 8 від 19.12.2019. Для виконання ремонтних робіт Субпідряднику передано матеріали згідно Акту приймання-передачі матеріалів №1 від 06 грудня 2019 року та факт використання переданих матеріалів згідно Акту передачі використаних матеріалів №2 від 19.12.2019. Сертифікати якості на встановлене устаткування були передані замовнику, на його вимогу.

У грудні 2019 року позивачем у ТОВ «МЕТЕРЛІНК» () придбано товар (вали, вкладиші, колеса турбінні в асортименті, кришки люків, циліндрі тощо) на підставі Договору № 09-12/2019МР від 09.12.2019.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій за вказаним договором позивачем надано: видаткові накладні: №11 від 16.12.2019 на загальну суму постачання 2 019 888,00 грн., сума ПДВ 336 648,00 грн., №12 від 16.12.2019 на загальну суму постачання 2 234 400,00 грн. ,сума ПДВ 372 400,00 грн., №13 від 16.12.2019 на загальну суму постачання 2 561 445,60 грн., сума ПДВ 426 907,60 грн.; податкові накладні: № 1 від 16.12.2019, № 2 від 16.12.2019, № 3 від 16.12.2019.

Зазначені податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстру податкових накладних 09.01.2020.

Поставку даного товару здійснено автомобілем, який належить ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), на підставі договору про надання послуг з перевезення вантажів від 17.04.2018 №1704/2018 ЦСВ, про що свідчить товаро-транспортна накладна №17 від 16.12.2019.

Товар, разом з видатковими накладними, сертифікатами якості та товаро-транспортними відображені в бухгалтерському обліку.

Розрахунки між ТОВ «ЗТЗ» та ТОВ «Метерлінк» в перевіряємому періоді проводеноу безготівковій формі, на загальну суму 1 235 652,60 грн., про що свідчать платіжні доручення № 51 від 10.01.2020 на суму 715 652,60 грн.; № 305 від 22.01.2020 на суму 520 000,00 грн.

В подальшому отриманий від ТОВ «МЕТЕРЛІНК» товар використаний для ремонту тепловозів та тепловозного устаткування і обладнання.

Так, колектор випускний ЛС.03.82.015сб, колесо турбінне 14.03.03.000, отримані згідно видаткової накладної № 13 від 16.12.2019 використані для капітального ремонту в обсязі КР-1 маневрового тепловоза ТГМ-4 №0209, замовник ТОВ «ПОБУЖСЬКИЙ ФЕРОНІКЕЛЕВИЙ КОМБІНАТ» (), за договором на виконання №695/19 від 28.11.2019.

Субпідрядником по виконанню даних ремонтних робіт визначено ТОВ «НВК «Дизельсервіс» () та укладено Договір на виконання ремонту тепловозу та тепловозного обладнання №1 від 03.01.2020. Про виконання робіт свідчить Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-17/1 від 24.03.2020 на суму 120 000,00 грн., в тому числі ПДВ 20 000,00 грн., податкова накладна № 6 від 24.03.2020. Для виконання ремонтних робіт Субпідряднику передано матеріали згідно Акту приймання-передачі матеріалів № 1 від 01 березня 2020 року та факт використання переданих матеріалів згідно Акту передачі використаних матеріалів №2 від 24.03.2020. Сертифікати якості на встановлене устаткування були передані замовнику, на його вимогу.

Вал турбінний ГТР2 14.03.07.000, отриманий згідно видаткової накладної № 13 від 16.12.2019 використаний для капітального ремонту тепловоза ТЭМ2 хоз.№81 інв.№076251 зав.№2270, замовник ПрАТ «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (), за договором на виконання робіт №435 від 31.03.2017. Про виконання робіт свідчить акт № 29 від 24.04.2020, податкова накладна № 14 від 24.04.2020, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.05.2020. Сертифікати якості на встановлене устаткування були передані замовнику, на його вимогу.

Колінчатий вал 6ЧН ТГМ4, отриманий згідно видаткової накладної №12 від 16.12.2019 використаний для поточного ремонту тепловоза ТГМ-4 зав.№1382, замовник АТ «ІНТЕРПАЙП НОВОМОСКОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД» (), за договором на виконання робіт № 114/20 від 11.03.2020.

Субпідрядником по виконанню даних ремонтних робіт визначено ТОВ «НВК «Дизельсервіс» () та укладено Договір на виконання ремонту тепловозу та тепловозного обладнання №1 від 03.01.2020. Про виконання робіт свідчить Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-31/1 від 24.07.2020 на суму 120 000,00 грн., в тому числі ПДВ 20 000,00 грн., податкова накладна № 7 від 24.07.2020. Для виконання ремонтних робіт Субпідряднику передано матеріали згідно Акту приймання-передачі матеріалів № 1 від 01 липня 2020 року та факт використання переданих матеріалів згідно Акту передачі використаних матеріалів №2 від 24.07.2020. Сертифікати якості на встановлене устаткування були передані замовнику, на його вимогу.

Суд зазначає, що з наданих позивачем первинних документів можливо встановити суть та зміст господарських операцій, вказані документи підтверджують фактичне здійснення господарської діяльності підприємства.

Таким чином, реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків повністю підтверджуються первинними та іншими документами, які надані позивачем до матеріалів справи. Вказані документи не мають дефектів форми, змісту або походження, відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 201.1, п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України, пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704.

До того ж, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Щодо посилань в Акті перевірки на відсутність реальної можливості здійснення робіт через відсутність у постачальників контрагентів позивача матеріально-технічних та трудових можливостей, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності, що було встановлено з наданої податкової інформації, суд вважає такими, що не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит з тих підстав, що згідно статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов`язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов`язаннями.

Так, відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Вказана позиція висловлена Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №1570/4299/12.

Суд звертає увагу відповідача, що Податковий кодекс України не ставить право на податковий кредит в залежність від обов`язкового підтвердження декларування відповідної суми податкових зобов`язань контрагентом. Податок на додану вартість є непрямим податком і сплачується при придбання товару (послуги) не безпосередньо до бюджету, а постачальнику товарів (послуг). І лише у такого постачальника товару (послуг), який у складі вартості придбаного товару (послуги) отримав податок на додану вартість, виникають зобов`язання стосовно сплати податку до бюджету. При цьому, покупець товарів (послуг) не може нести відповідальність за постачальника.

Разом з цим, посилання відповідача, на результати опрацювання зібраної податкової інформації, отриманої від податкових органів на обліку в яких перебуває контрагент позивача, суд розцінює безпідставними, а результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо контрагента позивача не можуть бути допустимими доказами по справі, оскільки чинним законодавством України не покладено обов`язку здійснення контролю за дотриманням постачальниками по ланцюгу вимог законодавства з оподаткування в їх господарській діяльності і можливі неправомірні дії і у разі припущення ними будь-яких порушень нести за них негативні наслідки у вигляді позбавлення права на податковий кредит з податку на додану вартість, яке виникає в результаті сплати податку на додану вартість при придбанні товарів (робіт, послуг), так як згідно Конституції і податкового законодавства передбачена індивідуальна відповідальність, згідно якої припущені порушення одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків.

Обґрунтування податковим органом своїх висновків про нереальність господарської операції на підставі інформаційних баз даних є невмотивованими, оскільки у своїй діяльності відповідач повинен керуватися Конституцією України, Податковим кодексом України, законами України, іншими нормативними актами, відповідно до яких об`єктом документальної перевірки є первинні документи, які використовуються в бухгалтерському і податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, тоді коли інформаційні бази даних податкового органу не є об`єктом документальної перевірки та не є належними доказами.

Разом з цим, Верховний Суд у постанові від 29.03.2019 №808/3412/16 (касаційне провадження №К/9901/41648/18) дійшов висновку, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними (пункт 14 постанови ВС).

Крім того, позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

Окрім того, не надання позивачем пояснень щодо походження товару, його виробника (через передачу вказаних документів безпосереднім Замовникам), не можуть слугувати підставою невизнання реальності господарських операцій, оскільки будь-які пояснення не є первинними документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», їх наявність або відсутність не є підставою не визнавати факт проведення господарських операцій, що посвідчені належним чином складеними первинними документами на їх виконання. Аналогічна правова позиція зазначена в постанові ВС від 17.06.2021 по справі №815/498/18.

Порушення податкової дисципліни контрагентами «по ланцюгу» не є підставою для притягнення до відповідальності платника податку, оскільки вона є індивідуальною. Аналогічна правова позиція зазначена зокрема у постанові ВС від 21.04.2021 по справі №815/2417/16.

Неприпустимість притягнення до відповідальності одного суб`єкта господарювання за неправомірні дії іншого підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини. Так, в пункті 7.1 рішення у справі «Булвес АД проти Болгарії» Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: ...Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.

Вищенаведений висновок Європейський Суд з прав людини повторно підтвердив у рішенні по справі «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії», пунктом 23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, як зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Отже, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

У разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 у справі Інтерсплав проти України).

Рішення Європейського Суду з прав людини згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» мають в Україні значення джерела права.

Оцінюючи згадані документи в сукупності та кожен зокрема суд вважає, що такі не дають підстав для сумніву щодо реальності здійснення вищенаведених операцій або висновку про їх нездійснення. Таким чином, висновок контролюючого органу про нереальний характер спірних операцій є передчасним, оскільки цей висновок не відповідає фактам, покладеним в його основу. Так, законодавцем презюмується реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, а також достовірність документів податкового обліку, доки податковим органом це не спростовано належними та допустимими доказами. Викладені обставини та факти не відповідають таким ознакам, позаяк мають характер припущень.

Ці обставини вироком суду або постановою слідчого у кримінальній справі не були встановлені, а лише, як зазначено у Акті перевірки, витікають із отриманої податкової інформації щодо контрагентів позивача та його вже контрагентів.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що висновки про порушення позивачем вимог п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України зроблені відповідачем в Акті перевірки, є необґрунтованими та недоведеними, у зв`язку з чим спірне рішення контролюючого органу, прийнято відповідачем на підставі встановлених Актом порушень, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 24810,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2145 від 11.01.2022.

Оскільки у спірних відносинах права позивача порушені прийняттям протиправного рішення Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір належить стягнути у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД» (69067, м. Запоріжжя, вул. Демократична, буд. 73, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 19.08.2021 № .

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 24 810,00 грн. (двадцять чотири тисячі вісімсот десять гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 27.09.2022.

Суддя Ю.В. Калашник