Справа № 420/9671/22
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9671/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП 2020» (, адреса: вул. Приморська, буд.49 м.Одеса, 65026) до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області (, адреса: вул. Успенська, буд.4, м.Одеса, 65014), Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) (; адреса:вул. Перемоги, буд.14 м.Київ, 01135) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2022 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю АТП 2020 до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області, Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки), у якому представник позивача просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) про застосування адміністративно-господарського штрафу №331394 від 21.02.2022р.;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судові витрати на користь позивача.

Позовна заява підписана представником Гудковим Сергієм Олексійовичем та сформована в системі Електронний суд.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа №420/9671/22 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 18.07.2022 року позовну заяву залишено без руху з підстав необхідності надання суду доказів на підтвердження повноважень адвоката Гудкова С.О. представляти інтереси позивача.

26.07.2022 року адвокат Гудков С.О. подав суду заяву, в додатки до якої надано ордер серії ВН №1160998 від 13.07.2022 року на надання правничої допомоги ТОВ «АТП 2020».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно ст.262 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.12.2021 року було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом автомобіля, який перебуває у користуванні позивача. У акті зазначено, що під час проведення перевірки виявлено порушення, відповідальність за які передбачена ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», абз.3 ч.1 - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону, а саме роздруківки даних роботи водія ОСОБА_1 за 22.12.2021 року, водій не використовує особисту картку водія, передбаченої п.33 наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010 р. 21.02.2022 року по відношенню до позивача винесено постанову №331394, якою накладено адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 грн. Позивач із вказаною постановою не погоджується з тієї підстави, що у ст.ст.48,60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» не зазначено жодного слова про обов`язковість наявності цифрового тахографа. Ведення індивідуальної контрольної книжки водія є допустимою тахографу альтернативною формою фіксації інформації про рух транспортних засобів та про

певні періоди роботи їхніх водіїв під час виконання внутрішніх перевезень, проте співробітниками Укртрансбезпеки було проігноровано наявність індивідуальної книжки водія, не було досліджено останню ані при проведенні перевірки, ані при розгляді Акту. Перевірка оснащеності тахографом здійснюється співробітниками Укртрансбезпеки, відповідно до повноважень, лише при здійсненні міжнародних перевезень, а при здійсненні внутрішніх перевезень проводиться лише перевірка документів на встановлений тахограф. Позивач не здійснював міжнародне перевезення вантажу під час проведення перевірки інспекторами Укртрансбезпеки, що підтверджується копією подорожнього листа №000001427 від 21.12.2021 року. Крім того, акт від 22.12.2021 року був складений за відсутності водія; у графі акту «Пояснення водія про причини порушень» не зазначено будь-якої інформації, ані, пояснень водія, ані помітки інспектора про те, що водій відмовився від надання пояснень, тобто, акт на ознайомлення та підписання водієві не надавався. Отже оскаржувана постанова від 21.02.2022 року є протиправною та підлягає скасуванню у судовому порядку.

16.08.2022 року Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) подало суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову та зазначила, що індивідуальна контрольна книжка водія не надавалась для перевірки, а долучені до матеріалів позову документи не свідчать про пред`явлення всіх необхідних документів на момент складання акта про проведення перевірки. Надання цієї книжки суду не доводить наявності такої книжки на момент перевірки та не спростовує правомірності накладеного на позивача адміністративно-господарського штрафу. Позивач зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з процедурними порушеннями, зокрема в графі Акту «Пояснення водія про причини порушень» не зазначено будь-якої інформації, ані пояснень водія, ані помітки інспектора про те, що водій відмовився від надання пояснень, тобто акт на ознайомлення та підписання водієві не надавався. В графі акту «Водій транспортного засобу -підпис - ініціали та прізвище проставлено відмітку «відмовився». Таким чином, вказана інформація не відповідає дійсності. Враховуючи викладені обставини, відповідач наполягає, що доводи та твердження позивача не підтверджують факту порушення Укртрансбезпекою законодавства про автомобільний транспорт, а постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 21.02.2022 року №331394 є правомірною та такою, що відповідає вимогам законодавства України, а відтак не підлягає скасуванню.

18.08.2022 року ТОВ АТП « 2020» подало суду відповідь на відзив, у якій, зокрема, зазначило, що інспектор під час проведення перевірки з невідомих обставин визнав непотрібною у матеріалах копії індивідуальної книжки водія, натомість, повернув водієві його документи та повідомив про відсутність порушення з боку перевізника, останній рушив далі по маршруту. Отримавши акт перевірки, позивач заперечив проти нього, надав засвідчену копію витягу з індивідуальної книжки водія у момент розгляду цього акту, проте, й під час розгляду акту, відповідач проігнорував наявність цієї книжки та прийняв оскаржувану постанову.

19.08.2022 року представник позивача подав суду клопотання про розподіл судових витрат, в якому просив стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000грн.

Розглянувши наявні матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 21.10.2020 року між ОСОБА_2 (наймодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «АТП 2020» (наймач) укладено договір найму (оренди) транспортних засобів, відповідно до умов п.п 1.1. якого наймодавець передає а наймач приймає транспортний засіб, зокрема, марки MAN, модель TGX 26.440, тип транспортного засобу - вантажний спеціалізований сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.22-25), на строк до 21.10.2023 року.

22.12.2021 року старшим державним інспектором Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Сердюком В.С. складено Акт №289377 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, відповідно до якого перевірка була проведена на ділянці а/д Харків-Краснодар км.87 відповідно до направлення на перевірку №015065 від 20.12.2021 року.

Перевірка здійснена щодо транспортного засобу марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 ; водій ОСОБА_1 , документ, що посвідчує особу водія паспорт НОМЕР_3 .

У Акті зафіксовано порушення, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз.3 ч.1: перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме роздруківки даних роботи водія ОСОБА_1 за 22.12.2021 року, водій не використовує особисту картку водія, передбаченої п.33 наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010 р. (а.с.13).

В Акті зазначено, що водій ОСОБА_1 від підпису відмовився.

На підставі акту №289377 від 22.12.2021 року Відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 21.02.2022 року №331394, відповідно до якої ураховуючи, що ТОВ «АТП 2020» допущено порушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт", постановлено стягнути з ТОВ «АТП 2020» адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи цей спір, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 6 ЗУ Про автомобільний транспорт державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти. Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства. Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами. визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 р. № 1567 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно п. 2, 3 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до п. 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 .

Згідно п. 25, 26, 27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. права про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно із абз.3 ч.1 ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищевикладеного слідує, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів фактично не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено про необхідність наявності в тому числі інших документів, передбачених законодавством.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.02.2020 року у справі № 820/4624/17.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 року № 385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.

Згідно п. 1.3 Інструкції № 385 ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до п. 1.4 Інструкції № 385 картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі; контрольний пристрій (тахограф)- обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; перевізники - суб`єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Згідно п. 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 року № 340 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно п. 4 наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 року № 340 цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування, крім пункту 6.1 Положення, затвердженого цим наказом, який набирає чинності для: нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 150 км, перевезення небезпечних вантажів - з 01.06.2012; перевезення вантажів колісними транспортними засобами з повною масою понад 12 тонн, нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю від 50 до 150 км - з 01.06.2013; перевезення вантажів колісними транспортними засобами з повною масою від 3,5 тонн до 12 тонн - з 01.06.2015.

Відповідно до п. 1.2, п. 1.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів № 340, це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку. Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

Згідно п. 6.1 Положення № 340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Відповідно до п. 6.3 Положення № 340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

З акту № 327126 від 22.12.2021 року вбачається, що на момент проведення перевірки відсутня картка водія ОСОБА_1 , перевезення вантажу проводиться без роздруківки даних водія. Порушено вимоги п. 3.3 наказу № 385 від 24.06.2010 р. МТЗУ, ст. 48 ЗУ Про автомобільний транспорт.

Посилання представника позивача на наказ Міністерства інфраструктури України від 01.07.2014 р. № 290, яким доповнено наказ Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 р. № 340 новим пунктом 5 такого змісту (який був чинним до 10.12.2021 року): "п.5. Державній інспекції України з безпеки на наземному транспорті забезпечити: здійснення перевірок щодо наявності встановлених тахографів виключно на транспортних засобах, якими здійснюються міжнародні автомобільні перевезення" (пп.4 пункту 5), суд не приймає до уваги, оскільки посадовими особами Укртрансбезпеки в даному випадку фактично не здійснювалася перевірка наявності встановленого тахографу на транспортному засобі МАN номерний знак НОМЕР_1 . При цьому, ТОВ «АТП 2030» не притягувалось до відповідальності за відсутність тахографа чи протоколу перевірки та адаптації тахографа.

Приписами пп.1 п. 5 наказу № 340 чітко визначено забезпечити Державній службі України з безпеки на транспорті здійснення перевірок дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, встановлених Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим цим наказом.

В той же час, перевірку транспортного засобу МАN номерний знак НОМЕР_1 , здійснено посадовими особами Укртрансбезпеки з урахуванням того, що вказаний автомобіль був обладнаний тахографом. За результатами перевірки було встановлено відсутність у водія роздруківки даних роботи водія, що є порушенням п. 3.3 Інструкції № 385.

Суд вважає необґрунтованими доводи представника позивача стосовно того, що відповідачем не прийнято до уваги наявність у водія індивідуальної контрольної книжки водія, оскільки жодних доказів того, що водій надав її під час перевірки.

Під час розгляду справи про притягнення до відповідальності докази того, що копія цього документу надавалась відповідачу позивачем до суду не надано.

Твердження позивача про те, що Акт від 22.12.2021 року складався за відсутності водія спростовуються матеріалами справи, а саме у Акті від 22.12.2021 року зазначено, що документом, який посвідчує особу водія є паспорт НОМЕР_3 , що за переконанням суду свідчить про присутність ОСОБА_1 під час складання Акту, оскільки останній надав співробітникам відповідача документ (паспорт) для підтвердження своєї особи.

Водій ОСОБА_1 , у разі наявності у нього індивідуальної картки водія під час проведення перевірки, мав можливість викласти свої заперечення у акті із зазначенням цієї обставини, чого водієм зроблено не було із відмовою підписати Акт проведення перевірки від 22.12.2021 року, що зафіксовано у самому Акті та не спростовано позивачем.

Крім того, надання індивідуальної контрольної книжки суду не доводить пред`явлення такої книжки на момент перевірки та не спростовує правомірності накладеного на позивача адміністративно-господарського штрафу (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №826/2239/16).

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не доведена наявність обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, натомість, відповідач обґрунтував та довів законність своєї постанови.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ст. 139 КАС України суд покладає судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу на позивача, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 139, 238, 239, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП 2020» (, адреса: вул. Приморська, буд.49 м.Одеса, 65026) до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області (, адреса: вул. Успенська, буд.4, м.Одеса, 65014), Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) (; адреса:вул. Перемоги, буд.14 м.Київ, 01135) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.