Справа № 120/4488/22
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 вересня 2022 р. Справа № 120/4488/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, код ЄДРПОУ ВП 44069150) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі ГУ ДПС у Вінницькій області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що вона є власником нерухомості, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 713,90 кв. м. Відповідачем винесено податкові повідомлення рішення від 25.10.2021: №1050406/1-2406-0204, відповідно до якого визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у розмірі 31032,46 грн.; №1-0204, відповідно до якого визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у розмірі 31743,50 грн.; №1050406/2-2406-0204, відповідно до якого визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у розмірі 30318,56 грн.

На переконання ОСОБА_1 , вищезазначені податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки ГУ ДПС у Вінницькій області не враховано пільги зі слати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначені пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України. Згідно з підпунктом «в» вищезазначеної норми база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Ухвалою суду від 20.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

14.07.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зокрема, вказав, що нарахування податку на нерухоме майно проводилось виходячи з того, що, відповідно до пп. 266.1.1 п.266.1 ст. 266 ПК України та ст. пп. «г» пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК країни ФОП ОСОБА_1 являється платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме є власником об`єкту житлової нерухомості (житлового будинку), що підтверджено даними з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №268639729 від 02.08.2021. Згідно даних інформаційних баз державного реєстру речових прав вищезазначений об`єкт нерухомості віднесено до типу майна - будинок.

Як зазначає представник відповідача, позивачу направлено лист (№19835/6/02-32-24-06-23 від 09.08.2021) про надання довідки, щодо належності об`єкта майна за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 713,90 кв. м. до житлового чи нежитлового типу. Платником було надано копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно, де було вказано тип об`єкта - будинок, орган який видав свідоцтво - виконавчий комітет Гайсинської міської ради. Окрім того, ГУ ДПС у Вінницькій області було направлено запит (№ 18956/5/02-32-24-06-21 від 31.08.2021) голові міської ради, на який отримано відповідь (№32017/6 від 08.10.2021) про те, що будівля АДРЕСА_2 - це житловий будинок з мансардою загальною площею 713,9 кв. м., в тому числі житловою площею - 76,4 кв. м.

Щодо розрахунку суми податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки сторона відповідача вказує, що відповідно до наявних в базах даних ГУ ДПС у Вінницькій області типів об`єктів нерухомого майна - ставка податку по житловій нерухомості - житловий будинок, затверджена Гайсинською міською радою на 2018 рік, згідно 20 сесії 7 скликання від 17.02.2017 - 0,2% від мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2017 (3723,00 грн.), та становить 3723,00 * 0,2% = 7,45 грн., на 2019 рік, згідно 36 сесії 7 скликання від 15.06.2018- 0,2% від мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2019 (4173,00 грн.), та становить 4173,00 * 0,2% = 8,45 грн., згідно 20 сесії 7 скликання від 17.02.2017 - 0,2% від мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2019 (4723,00 грн.), та становить 4723,00 * 0,2% = 9,45 грн.

З огляду на викладене, ГУ ДПС у Вінницькій області вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення правомірними, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності суд встановив, що згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 17.01.2011 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з мансардою загальною площею 190,90 кв. м. та вбудованими приміщеннями магазину площею 157,90 кв. м., кафетерію загальною площею 133,50 кв. м., готелю загальною площею 184,20 кв. м., гаражем загальною площею 47,40 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 . Загальна площа будинку - 713,90 кв. м., житлова площа - 76,40 кв. м.

25.10.2021 ГУ ДПС у Вінницькій області винесено податкові повідомлення-рішення:

- №1050406/2-2406-0204, яким ОСОБА_1 згідно з п.п. 54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України та відповідно до п.п. 266.7 п.266.7 ст.266 ПК України визначено суму зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2018 рік у розмірі 30318,56 грн.;

- №1050406/1-2406-0204, яким ОСОБА_1 згідно з п.п. 54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України та відповідно до п.п. 266.7 п.266.7 ст.266 ПК України визначено суму зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2019 рік у розмірі 31032,46 грн.;

- №1-0204, яким ОСОБА_1 згідно з п.п. 54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України та відповідно до п.п. 266.7 п.266.7 ст.266 ПК України визначено суму зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2020 рік у розмірі 31743,50 грн.

Не погоджуючись з таким податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується такими мотивами.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-17 (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пп. 15.1-15.2 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до підпункту 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку, плати за землю.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 та пунктом 266.2 статті 266 ПК України встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Положенням пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України зазначено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК).

При цьому, пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України вказано пільги зі сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Так, відповідно до приписів вищезазначеної норми, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Підпунктом 266.7.11 п.266.7 ст. 266 ПК України визначено, що за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а"-"г" підпункту 266.7.1 цього пункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

Так, з матеріалів справи вбачається, що розрахунок податку на нерухоме майно за 2018 рік є наступний: 713,90 кв. м*7,45грн +25000 = 30318,56 грн. (ППР №1050406/2-2406-0204 від 25.10.2021).

Розрахунок податку на нерухоме майно за 2019 рік наступний: 713,90 кв. м*8,45грн +25000 = 31032,46 грн. (ППР № №1050406/1-2406-0204 від 25.10.2021).

Розрахунок податку на нерухоме майно за 2020 рік наступний: 713,90 кв. м*9,45грн +25000 = 31743,50 грн. (ППР № №1-0204 від 25.10.2021).

Отже, відповідно до розрахунків податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018, 2019 та 2020 роки, сума податку розрахована виходячи із загальної площі житлового будинку 713,90 кв. м.

Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 17.01.2011 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з мансардою загальною площею 190,90 кв. м. та вбудованими приміщеннями магазину площею 157,90 кв. м., кафетерію загальною площею 133,50 кв. м., готелю загальною площею 184,20 кв.м., гаражем загальною площею 47,40 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Загальна площа будинку - 713,90 кв. м., у свою чергу, житлова площа становить - 76,40 кв. м.

Тобто об`єкт оподаткування складається з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості.

Згідно пп. "а" 14.1.129.1 п. 14.1 ст. 14 ПК України до будівель, що віднесені до житлового фонду входять житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Житлові будинки поділяються на житлові будинки садибного типу та житлові будинки квартирного типу різної поверховості.

Житловий будинок садибного типу - житловий будинок, розташований на окремій земельній ділянці, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень.

Відповідно до пп. 14.1.129-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України об`єктами нежитлової нерухомості є будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду.

У нежитловій нерухомості виділяють: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; х) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі.

Отже, Податковим кодексом України чітко розмежовано об`єкти, що за своїми технічними характеристиками підпадають під визначення об`єктів житлової нерухомості, а також об`єкти нежитлової нерухомості.

При цьому, пільги передбачені пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України розповсюджується саме на об`єкти житлової нерухомості. Зокрема, для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості база оподаткування зменшується на 120 кв. метрів.

Як встановлено судом, частина нерухомості належної позивачу на праві приватної власності, а саме приміщення житлового фонду мають площу 76,40 кв. м.

Однак відповідно до розрахунків податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018, 2019 та 2020 роки, сума податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки розрахована виходячи із загальної площі житлового будинку 713,90 кв. м.

Таким чином, податковий орган безпідставно включив до бази оподаткування загальну площу житлового будинку (76,40 кв. м.) належного позивачеві, в той час як житлова площа будинку є меншою за граничні розміри визначені вказаними вище нормами ПК України.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що податкові-повідомлення рішення від 25.10.2021 №1050406/2-2406-0204, №1050406/1-2406-0204, №1-0204 є протиправними та підлягають скасуванню.

Водночас, суд вважає безпідставним посилання позивача на те, що у даному випадку підлягає застосуванню пільга визначено пп. «в» пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України щодо зменшення бази оподаткування на 180 кв. м. Оскільки така пільга застосовується у випадку перебування у власності фізичної особи - платника податку різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), у той час як, у приватній власності ОСОБА_1 згідно наданих документів перебуває лише один об`єкт житлової нерухомості (будинок).

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу приписів частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Вінницькій області підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст.73-77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 263, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові-повідомлення рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 25.10.2021 №1050406/2-2406-0204, №1050406/1-2406-0204, №1-0204.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, код ЄДРПОУ ВП 44069150).

Рішення в повному обсязі сформовано: 26.09.2022.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна