Справа № 640/32460/21
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2022 року м. Київ № 640/32460/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - відповідач), в якому просить:

-зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції видалити з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларації ОСОБА_1 , як кандидата на посаду за період 2016 рік, подані 12.02.2017 о 19:41 год.; 12.02.2017 о 19:48 год.; 12.02.2017 о 19:52 год.; 14.03.2017 о 07:51 год.; 14.03.2017 о 07:53 год.; 14.03.2017 о 07:55 год.; 20.04.2017 о 23:48 год.; 14.06.2017 о 07:07 год.; 19.06.2017 о 07:39 год.; 04.07.2017 о 00:35 год.; 04.07.2017 о 00:51 год.; 06.12.2017 о 01:13 год., а також щорічні за періоди 2016-2019 рр., подані 13.03.2017 о 23:45 год.; 26.03.2018 о 22:49 год.; 06.03.2019 о 17:05 год.; 31.05.2020 о 23:48 год.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він не є і не був особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а був лише кандидатом на посаду. З огляду на те що, за результатами участі у конкурсі позивача не призначено на відповідну посаду, позивач вважає, що на даний час відсутні правові підстави для наявності інформації щодо нього в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Також позивач просив видалити щорічні декларації за 2016-2019 рр., оскільки по зазначеним щорічним деклараціям він не займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» чи посаду, пов`язану з високим рівнем корупційних ризиків.

Водночас ОСОБА_1 вважає, що підставою для видалення його щорічних декларації за 2016 -2019 роки є рішення Конституційного Суду України від 27.10.2020 № 13-р/2020.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.11.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Вказаною ухвалою відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву разом з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення проти позову.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні, оскільки відповідач не наділений повноваженнями щодо видалення з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацій кандидатів на посаду, а положеннями антикорупційного законодавства не встановлений порядок видалення (вилучення) інформації з зазначеного Реєстру.

Також, відповідачем зазначено , що з поданих ОСОБА_1 декларацій за 2016 - 2019 рр, вбачається , що останній є суб`єктом декларування, тобто особою, яка займає посаду особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на якого поширюються положення Закону України «Про запобігання корупції» ще з 2016 року, оскільки, протягом всього зазначеного періоду і до тепер він перебуває на посадах державної служби.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій вважає необґрунтованими викладені відповідачем у відзиві доводи та наполягає на задоволенні позовних вимог.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З метою участі у конкурсі позивачем подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції позивачем у період з лютого по грудень 2017 року подано декларації як кандидата на посаду за 2016 рік для участі у конкурсі на зайняття вакантних посад.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 19.07.2019, у якій просив видалити з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларації:

1.Кандидата на посаду за період 2016 рік подану 12.02.2017 о 19:41 год.

2. Кандидата на посаду за період 2016 рік подану 12.02.2017 о 19:48 год.

3. Кандидата на посаду за період 2016 рік подану 12.02.2017 о 19:52 год.

4. Кандидата на посаду за період 2016 пік подану 14.03.2017 о 07:51 год.

5. Кандидата на посаду за період 2015 пік подану 14.03.2017 о 07:53 год.

6. Кандидата на посаду за період 2016 рік подану 14.03.2017 о 07:55 год.

7. Кандидата на посаду за період 2016 рік подану 20.04.2017 о 23:48 год.

8. Кандидата на посаду за період 2016 рік подану 14.06.2017 о 07:07 год.

9. Кандидата на посаду за період 2016 рік подану 19.06.2017 о 07:39 год.

10. Кандидата на посаду за період 2016 рік подану 04.07.2017 о 00:35 год.

11. Кандидата на посаду за період 2016 рік подану 04.07.2017 о 00:51 год.

12. Кандидата на посаду за період 2016 рік подану 06.12.2017 о 01:13 год.

Також просив видалити щорічні декларації , а саме :

1. Шорічну за період 2016 рік подану 13.03.2017 о 23:45 год.

2. Щорічну за період 2017 рік подану 26.03.2018 о 22:49 год.

3. Щорічну за період 2018 рік подану 06.03.2019 о 17:05 год.

4. Щорічну за період 2019 рік подану 31.05.2020 о 23:48 год.

Листом від 04.11.2021 № 190-07/80169-21 відповідачем роз`яснено позивачу процедуру формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру та зазначено про відсутність правових підстав для видалення декларації з Реєстру.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закон України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VІI (далі- Закон) суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Приписами пункту «а» пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1700-VІI суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1700-VІI особа, яка претендує на зайняття посади, зазначеної у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, та особа, зазначена у пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, до призначення або обрання на відповідну посаду, подає в установленому цим Законом порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Положеннями статті 47 Закону України №1700-VІI визначено, що подані декларації включаються до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що формується та ведеться Національним агентством.

Інформація про особу в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігається упродовж всього часу виконання цією особою функцій держави або місцевого самоврядування, а також упродовж п`яти років після припинення виконання нею зазначених функцій, крім останньої декларації, поданої особою, яка зберігається безстроково.

Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затверджений рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3.

Підпунктом 4 пункту 5 розділу II зазначеного Порядку передбачено, що суб`єкти декларування подають декларації відповідно до статті 45 Закону з додержанням таких вимог: декларація суб`єкта декларування, який є особою, що претендує на зайняття посад, зазначених у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, у якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено законодавством, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Пунктом 10 розділу II Порядку № 3 встановлено, що усі документи, які подав суб`єкт декларування, зберігаються в Реєстрі і автоматично оприлюднюються (за винятком конфіденційної інформації) у публічній частині Реєстру відповідно до цього Порядку.

Документи, які суб`єкт декларування подав до Реєстру, зберігаються у Реєстрі упродовж всього часу виконання цією особою функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, а також упродовж п`яти років після припинення виконання нею зазначених функцій, крім останньої поданої такою особою декларації, яка зберігається безстроково (пункт 10 розділу II Порядку № 3).

Приписами пункту 3 частини першої статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI визначено, що кожна особа має право вимагати виправлення неточної, неповної, застарілої інформації про себе, знищення інформації про себе, збирання, використання чи зберігання якої здійснюється з порушенням вимог закону.

Згідно з частиною четвертою статті 10 Закону № 2939-VI зберігання інформації про особу не повинно тривати довше, ніж це необхідно для досягнення мети, задля якої ця інформація збиралася.

Суд зазначає, що Національне агентство забезпечує відкритий цілодобовий доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства надається шляхом можливості перегляду, копіювання та роздруковування інформації, а також у вигляді набору даних (електронного документа), організованого у форматі, що дозволяє його автоматизоване оброблення електронними засобами (машинозчитування) з метою повторного використання.

Зазначені в декларації відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, місця проживання, дати народження фізичних осіб, щодо яких зазначається інформація в декларації, місцезнаходження об`єктів, які наводяться в декларації (крім області, району, населеного пункту, де знаходиться об`єкт), є інформацією з обмеженим доступом та не підлягають відображенню у відкритому доступі.

Інформація про особу в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігається упродовж всього часу виконання цією особою функцій держави або місцевого самоврядування, а також упродовж п`яти років після припинення виконання нею зазначених функцій, крім останньої декларації, поданої особою, яка зберігається безстроково.

Разом з тим, приписами пункту 3 частини першої статті 10 Закону №2939-VI визначено, що кожна особа має право вимагати виправлення неточної, неповної, застарілої інформації про себе, знищення інформації про себе, збирання, використання чи зберігання якої здійснюється з порушенням вимог закону.

Водночас, необхідною умовою для зберігання документів, які суб`єкт декларування подав до Реєстру є:

- виконання цією особою функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону - у такому випадку інформація зберігається протягом усього часу проходження такої служби;

- після припинення виконання особою функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності - у такому випадку інформація зберігається упродовж п`яти років, крім останньої поданої такою особою декларації, яка зберігається безстроково.

Суд погоджується з доводами відповідача, що Закон № 1700-VІI та Порядок № 3 не містять у собі положення щодо видалення інформації з Реєстру, а визначає лише загальне поняття - «ведення реєстру».

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 на момент звернення до суду працював провідним спеціалістом відділу в Одеському окружному адміністративному суді, що підтверджується наявним в матеріалах справи службовим посвідченням. Тобто займав посаду державної служби категорії «В», а тому є суб`єктом декларування відповідно до ст. 3 Закону України « Про запобігання корупції».

Також позивачем подано щорічні декларації за 2016-2019 рр.

Відповідно до Роз`яснення НАЗК від 23.12.2021 № 11 щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Обов`язок подавати щорічну декларацію виникає в суб`єкта декларування щороку протягом строку здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, або перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності (щорічна декларація (продовжується діяльність)).

Тобто, подаючи щорічні декларації за 2016-2019 рр. позивач підтвердив, що він є суб`єктом декларування відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 13.03.2017 о 23:45 год. подано щорічну декларацію за 2016 рік , тобто в 2017 році позивач вже був суб`єктом декларування відповідно до Закону, а тому при вступі на службу в 2017 році був зобов`язаний подати декларацію як кандидата на посаду.

Оскільки інформація зберігається в реєстрі виключно щодо діючих державних службовців, а також тих державних службовців, які припинили свою діяльність, суд вважає, що декларації, подані позивачем до Реєстру як кандидата на посаду за 2016 рік та щорічні за 2016-2019 підлягають збереженню протягом усього часу проходження такої служби, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль або цілі згідно з пунктом 2 та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті (див. рішення ЄСПЛ у справі «Ельсхольц проти Німеччини» (Elsholz v. Germany) [ВП], заява № 25735/94, п. 45, ECHR 2000-VIII).

Отже, суд зазначає, що зберігання інформації в реєстрі відповідно особи повинно відбуватися на підставі Закону, що в даному випадку відповідачем дотримано.

Згідно із частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність та обґрунтованість прийнятого ним оскаржуваного рішення

Системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Беручи до уваги положення статті 139 КАС України відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 72-77, 90, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; , РНОКПП НОМЕР_1 ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П.Шулежко