Справа № 420/11515/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2022-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/11515/21
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.

суддів: Танасогло Т.М. , Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Балтської міської ради Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 року у справі № 420/11515/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 до Балтської міської ради Одеської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

05.07.2021р. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 звернулись до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просили суд:

- визнати протиправними дій Балтської міської ради Одеської області щодо не виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та ненадання дозволів на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі;

- зобов`язати Балтську міську раду Одеської області виділити земельні ділянки в натурі (на місцевості).

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначали, що згідно із рішеннями Балтського районного суду Одеської області вони мають право на відповідні земельні частки (паї). Однак, органом місцевого самоврядування було протиправно відмовлено у задоволенні заяв позивачів про надання дозволів на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) із земель комунальної власності. Як стверджували позивачі, положеннями чинного законодавства не передбачено право органу місцевого самоврядування відмовляти у задоволенні таких заяв з підстав недостатньої кількості депутатів для прийняття відповідних рішень. Також, позивачі вказували, що за наслідками розгляду заяв Балтська міська рада Одеської області повинна була прийняти рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

Відповідач Балтська міська рада Одеської області з позовними вимогами не погоджувалась та вважала їх необґрунтованими з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву акцентуючи увагу на відкритому кримінальному провадженні №0000478 за фактом вчинення кримінальних проступків, передбачених ч.ч.1, 4 ст.358 Кримінального кодексу України. Як зазначав орган місцевого самоврядування, відділ земельних відносин Балтської міської ради Одеської області неодноразово включав до рекомендованого порядку денного пленарного засідання сесії ради проекти рішень про надання дозволів на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва мешканцями Балтської об`єднаної територіальної громади (на території Кармелюківського та Оленівського старостинських округів). Натомість, у зв`язку з наявністю відкритого кримінального провадження від 23.10.2019р. №0000478 дане питання знімалось із розгляду сесії ради. Вищевказаний проект рішення на розгляд сесії ради було винесено 19.03.2021р. однак, через наявність відкритого кримінального провадження від 23.10.2019р. №0000478 не набрав необхідної кількості голосів депутатів. Отже, на думку відповідача, Балтська міська рада Одеської області здійснили усі необхідні заходи щодо розгляду заяв позивачів та винесення відповідного рішення. Крім того, орган місцевого самоврядування наголошував, що наразі майже всі земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які придатні для ведення товарного сільськогосподарського виробництва або вже передані в оренду, або рішеннями Балтської міської ради Одеської області включені до переліку земельних ділянок комунальної власності право оренди на які виставлено на земельні торги.

Згідно із поданою позивачами до суду першої інстанції відповіддю на відзив, жодним нормативно-правовим актом не передбачено права органу місцевого самоврядування знімати з розгляду сесії проект будь-якого рішення, зокрема, у зв`язку з наявністю кримінального провадження. Як стверджували позивачі, доводи відповідача стосовно протиправності рішень Балтського районного суду Одеської області є лише припущеннями, які не підтверджено жодними доказами. На думку позивачів, положеннями чинного законодавства не наділено орган місцевого самоврядування правом відмовляти у задоволенні заяв про виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та надання дозволів на розробку проектів землеустрою з підстав недостатньої кількості депутатів для прийняття відповідного рішення. Також, позивачі вказували про вчинення органом місцевого самоврядування перепон з реалізації їх права на земельні ділянки. Крім того, як наголошували позивачі, передача земельних ділянок в оренду або виставлення їх на торги не може слугувати перешкодою для виділенні таких земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості).

07.09.2021р. Балтською міською радою Одеської області до Одеського окружного адміністративного суду подано заперечення на відповідь на відзив обґрунтування яких дублюють зміст відзиву на позовну заяву.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 року у справі №420/11515/21 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 .

Визнано протиправними дії Балтської міської ради Одеської області щодо не виділення позивачам земельних часток (паю) в натурі (на місцевості) та ненадання їм дозволів на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі.

Зобов`язано Балтську міську раду Одеської області прийняти рішення, якими виділити позивачам земельні ділянки в натурі (на місцевості) та надати їм дозволи на розробку технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що на момент звернення до органу місцевого самоврядування у позивачів були всі законні підстави для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) земельних часток (паїв), а у відповідача - обв`язок розглянути такі звернення та прийняти рішення про надання відповідного дозволу.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій зазначено про: неповне з`ясування окружним адміністративним судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що, на думку органу місцевого самоврядування, є підставою для скасування оскаржуваного рішення Одеського окружного адміністративного суду та прийняття нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги Балтська міська рада Одеської області вказує, що у зв`язку з наявністю відкритого кримінального провадження №0000478 за фактом вчинення кримінальних проступків, передбачених ч.ч.1, 4 ст.358 Кримінального кодексу України спірне питання неодноразово знімались із сесії ради. Проект рішення про надання позивачам дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність на розгляд сесії було винесено 19.03.2021р. натомість, через наявність відкритого кримінального провадження №0000478, він не набрав необхідної кількості голосів депутатів. З урахуванням наведеного, на думку скаржника, Балтською міською радою Одеської області вчинено усіх необхідних заходів щодо розгляду заяв позивачів та прийняття зі спірного питання відповідних рішень. Також, відповідач наголошує, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивачі намагаються отримати із комунальної власності Балтської міської територіальної громади 179,64 га. земель сільськогосподарського призначення, вартість яких складає 5571893,88грн., що може завдати значної шкоди місцевому бюджету. Крім того, відповідач вказує про те, що під час розгляду даної справи окружним адміністративним судом безпідставно залишено поза увагою ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», приписи якої стосуються нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок та укладених щодо них договорів оренди. До того ж, як вказує орган місцевого самоврядування, під час дії воєнного стану забороняється безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації.

Згідно із поданим позивачами до суду апеляційної інстанції відзивом на апеляційну скаргу, Балтською міською радою Одеської області пропущено визначений приписами чинного процесуального законодавства строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Також, позивачі зазначають, що положеннями чинного законодавства не передбачено права органу місцевого самоврядування на зняття з розгляду сесії проекту будь-якого рішення, зокрема, у зв`язку із наявністю кримінального провадження. Як зазначено у відзиві на апеляційну скаргу, твердження відповідача стосовно протиправності судових рішень, якими за позивачами визнано право на пай, є лише припущеннями органу місцевого самоврядування, які не підтверджено жодними доказами. На думку позивачів, рішення Балтського районного суду Одеської області є обов`язковими до виконання, однак Балтська міська рада Одеської області навмисно затягує розгляд спірного питання. З поміж іншого, скаржники вказують, що тимчасові обмеження, що були введенні на період воєнного стану не впливають на спірні правовідносини. Не є перешкодою для реалізації позивачами, наданого законодавчими приписами, права на землю також передача земельних ділянок в оренду або виставлення їх на торги.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що відповідними рішеннями Балтського районного суду Одеської області визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 право на земельні частки (паї).

Згідно із ухвалами Балтського районного суду Одеської області про роз`яснення рішень суду, на підставі рішень Балтського районного суду Одеської області позивачі набули право на земельні частки (пай), які мають бути виділені Балтською міською радою Одеської області.

25.05.2020р., 29.07.2020р. та 20.11.2020р. позивачі звернулись до Балтської міської ради Одеської області із заявами про надання дозволів на розробку технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель комунальної власності.

За наслідками розгляду вказаних звернень Балтською міською радою Одеської області на адреси позивачів надіслано листи, у яких зазначено, що заяви були включені до порядку денного 8 чергової сесії Балтської міської ради. За проєкт рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення проголосували 2 депутата, що є меншістю від загального складу ради. Рішення не прийнято.

Не погодившись із такими відповідями органу місцевого самоврядування позивачі за захистом прав, свобод та охоронюваних законом інтересів звернулись із позовом до суду.

Здійснюючи перегляд даної справи в апеляційному порядку колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено перелік осіб, яка мають право на земельну частку (пай), а також документи, що посвідчують право на земельну частку (пай).

Так, серед документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

З урахуванням наведеного, апеляційним судом установлено, що позивачі мають право на земельні частки (паї), що підтверджується наявними у матеріалах справи судовими рішеннями.

Згідно із частинами 1, 2 статті 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Повноваження сільських, селищних, міських рад щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) визначено статтею 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно із якою сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема, розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правовий статус і відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначено Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно із статтею 26 якого виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується, зокрема, питання регулювання земельних відносин.

Частиною 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Отже, на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради за результатами розгляду питань, які регулюють земельні відносини орган місцевого самоврядування, у межах своїх повноважень, приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

З урахуванням наведеного, рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення органу місцевого самоврядування.

За наслідками офіційного з`ясування фактичних обставин справи колегією суддів установлено, що позивачі виявили бажання одержати належні їм земельні частки (паї) в натурі (на місцевості) та подали до Балтської міської ради Одеської області відповідні заяви.

Однак, заяви позивачів про виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) органом місцевого самоврядування по суті не розглянуто та відповідні рішення за наслідками їх розгляду не прийнято.

Натомість, колегія суддів зазначає, що надіслані Балтською міською радою Одеської області на адреси позивачів листи, у розумінні законодавчих приписів, не є рішеннями органу місцевого самоврядування.

Суд також звертає увагу на те, що на рівні конкретних адміністративних процедур захист прав, свобод та інтересів особи від порушень з боку держави реалізується через механізми контролю за діяльністю носіїв публічної влади, які включають або пов`язані з механізмами оскарження. Зокрема, у п. 55 рішення ЄСПЛ у справі Класс та інші проти Німеччини (06.09.78 р.) Суд наголосив: Із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури. Суд вважає, що у сфері, яка надає, в окремих справах, такі великі можливості для зловживань, котрі можуть призводити до шкідливих наслідків для демократичного суспільства загалом, у принципі функцію наглядового контролю доцільно доручати судді (п. 56 абз. 2 рішення). Ця ж теза приведена і у Рішенні у справі Волохи проти України. У справі Броуґан та інші проти Сполученого Королівства і Алтай проти Туреччини Суд зазначив, що згідно з принципом Верховенства права судовий контроль за діяльністю виконавчої влади є одним з основоположних принципів демократичного суспільства.

При цьому, законність, пропорційність, обмеження дискреції, добросовісність (дотримання суб`єктом владних повноважень законної мети) і процедурні гарантії є тими законодавчими інструментами, які мають забезпечити захист особи від державного свавілля. Зокрема, у справі Ечюс проти Латвії Суд акцентує увагу на тому, що захист від свавілля становить сполучну ланку між Конвенцією і принципом Верховенства права.

За загальним правилом, суди повинні дослідити прийняті суб`єктом владних повноважень акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, з огляду на те, що спірне питання органом місцевого самоврядування вирішено не у встановленому законом порядку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Балтська міська рада Одеської області діяла не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» та прийнятими на їх виконання підзаконним нормативно-правовим актам.

Протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

З урахуванням встановлених у межах розгляду даної справи фактичних обставин, апеляційним судом з`ясовано, що Балтською міською радою Одеської області допущено протиправну бездіяльність стосовно неприйняття рішень за наслідками розгляду заяв позивачів про виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок.

Між тим, апеляційний суд уважає за необхідне відмітити, що до прийняття органом місцевого самоврядування рішень щодо виділення позивачам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), колегія суддів позбавлена можливості вирішувати питання про фактичне виділення таких земельних ділянок.

Відтак, беручи до уваги наведене, заявлені позивачами до Балтської міської ради Одеської області в адміністративному позові вимоги задоволенню не підлягають.

У даному випадку, справедливим та таким, що забезпечить ефективне поновлення порушених прав позивачів, на думку колегії суддів, є визнання протиправною бездіяльності Балтської міської ради Одеської області стосовно неприйняття за наслідками розгляду заяв позивачів рішень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), а також зобов`язання Балтської міської ради Одеської області розглянути заяви позивачів щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок та прийняти за наслідками такого розгляду відповідні рішення.

Означені обставини залишилися поза увагою окружного адміністративного суду, що власне й призвело до передчасних висновків про наявність у Балтської міської ради Одеської області, у межах спірних правовідносин, обов`язку із прийняття рішень, якими виділити позивачам земельні ділянки в натурі (на місцевості) та надати дозволи на розробку технічної документації із землеустрою.

Крім того, суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України з 24.02.2022р. в Україні введено воєнний стан, дію якого наразі продовжено до 21.11.2022року включно.

Отже, на дату ухвалення апеляційним судом рішення у цій справі в Україні діє воєнний стан.

Законом України від 24.03.2022 року №2145-XI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" (набрав чинності 07.04.2022 року), внесено зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема, до Земельного кодексу України.

Означеним нормативно-правовим актом розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено підпунктом 5 пунктом 27, згідно з яким під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Таким чином, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності.

Існування таких обставин унеможливлює наразі виконання органом місцевого самоврядування даного судового рішення в зобов`язальній частині, а тому, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 378 КАС України, колегія суддів уважає за необхідне застосувати у даному випадку інститут «відстрочення виконання судового рішення».

Щодо доводів позивачів стосовно пропуску органом місцевого самоврядування строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Строки на апеляційне оскарження установлено статтею 295 КАС України, згідно із якою апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Пунктом 1 частини 2 статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч.9 ст.120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Згідно із ч. 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, установлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як з`ясовано колегією суддів, окружним адміністративним судом справу №420/11515/21 розглянуто в порядку письмового провадження 13.01.2022р.

Отже, строк на апеляційне оскарження рішення суду обчислюється з дня складення повного судового рішення та може бути поновлений учаснику справи якщо апеляційна скарга подана ним протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

З матеріалів справи убачається, що копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції відповідачем отримано лише 04.05.2022р., що підтверджується відповідною розпискою (т.IV а.с.129).

У зв`язку з чим, 27.05.2022р., тобто в межах визначеного приписами чинного процесуального законодавства 30-ти денного строку, з дня вручення йому повного рішення суду, дану апеляційну скаргу здано на пошту.

Означене спростовує твердження позивачів стосовно пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження рішення окружного адміністративного суду.

При цьому, суд апеляційної інстанції відмічає, що надіслання судом першої інстанції оскаржуваного рішення на електронну адресу органу місцевого самоврядування не є належним доказом повідомлення відповідача про прийняте судом рішення, оскільки матеріали справи не містять відповідного підтвердження Балтської міської ради Одеської області про отримання судової кореспонденції, або довідки, складеної секретарем судового засідання протягом двох робочих днів з дня направлення судового рішення на електронну адресу, у разі ненадходження такого підтвердження від відповідача.

Також, матеріали справи не містять відповідної заяви суб`єкта владних повноважень з проханням щодо надіслання йому судової кореспонденції на відповідну адресу електронної пошти.

Стосовно решти доводів сторін, то суд апеляційної інстанції вказує, що належну оцінку їх обґрунтованості можливо буде надати лише після розгляду органом місцевого самоврядування спірного питання по суті та прийняття за наслідками такого розгляду відповідних рішень.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено апеляційним судом у даній справі.

Межі перегляду судом апеляційної інстанції справи визначено статтею 308 КАС України, відповідно до частини 2 якої суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відтак, у зв`язку із тим, що викладені у рішенні суду першої інстанції висновки не відповідають обставинам справи, оскаржуване рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 року у справі № 420/11515/21 підлягає скасуванню.

Здійснюючи розподіл судових витрат колегія суддів виходиться з такого.

За наслідками розгляду даної справи апеляційний суд дійшов висновку, що жодна із заявлених позивачами позовних вимог задоволенню не підлягає.

Отже, понесені позивачами судові витрати покладаються на позивачів.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2022р. відстрочено Балтській міській раді Одеської області сплату судового збору до ухвалення апеляційним судом судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги у справі №420/11515/21.

Таким чином, з Балтської міської ради Одеської області має бути стягнуто судовий збір за подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду даної апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Балтської міської ради Одеської області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 року у справі № 420/11515/21 скасувати.

Прийняти у справі нове судове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Балтської міської ради Одеської області стосовно неприйняття рішень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) за наслідками розгляду заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 .

Зобов`язати Балтську міську раду Одеської області розглянути заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок та прийняти за наслідками такого розгляду рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відстрочити виконання даного судового рішення в зобов`язальній частині до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

Стягнути з Балтської міської ради Одеської області (66101, Одеська область, м.Балта, вул.Любомирська, 193, ) на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 34050(тридцять чотири тисячі п`ятдесят)грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Танасогло Т.М. Крусян А.В.