Справа № 500/2711/22
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2711/22

27 вересня 2022 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, військового збору та пені на загальну суму боргу 362696, 64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість перед бюджетом та державними цільовими фондами, яка виникла в результаті несплати грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Позивач зазначає, що податковим органом було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку відповідача, за результатами якої встановлено порушення, які призвело до неутримання та неперерахування до бюджету податкових зобов`язань. За результатом проведеної перевірки податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення про донарахування податкових зобов`язань та застосування штрафних (фінансових) санкцій, які відповідачем оскаржено в адміністративному та в судовому порядку, рішення суду набрали законної сили.

Окрім цього, зазначає про нарахування відповідачу сум пені у зв`язку із несплатою узгодженого грошового зобов`язання у встановлені законодавством строки за період з 02.08.2017 по 29.02.2020.

Ухвалою суду від 04.08.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій встановлено строк подання відповідачу відзиву на позовну заяву, в тому числі клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

05.08.2022, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача, зі змісту якого слідує, що відповідач частково погоджується з позовними вимогами, зокрема в частині нарахування грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору (і основного платежу і штрафних санкцій) на загальну суму 258861,50 грн, однак не погоджується із нарахуванням відповідачу пені в розмірі 103835,14 грн за період з 02.08.2017 по 29.02.2020.

Відповідач вказує, що нарахування податковим органом пені в сумі 103835,14 грн є протиправним, оскільки, на переконання відповідача, її нарахування мало бути розпочато відповідно до положень підпункту 129.1.1. пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, а не за весь період самостійно невизначеного платником податків податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору (арк. справи 45-54).

25.08.2022, на адресу суду надійшла відповідь на відзив представника позивача у справі, у якій він заперечив проти доводів відповідача щодо хибності нарахування податковим органом сум пені за вказаний період та зазначив, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 500/1326/20 в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство «ОТП Банк», про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.02.2020 №, № та №, - відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2021 року у справі № 500/1326/20 (пров. № А/857/2983/21) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі №500/1326/20 - без змін.

Податковий орган зазначає, що згідно пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. В силу дії приписів пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України (в редакції чинній на день винесення податкових повідомлень-рішень), у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

При цьому контролюючий орган вказує, що підпунктом 129.1.2. пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2017) встановлено, що пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Позивач зазначає, що згідно інтегрованих карток платника податків, 25.11.2021 нараховано 103835,14 грн пені, а саме:

95847,82 грн пені по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування та

7987,32 грн пені по військовому збору,

за фактом настання граничного строку сплати узгоджених грошових зобов`язань визначених контролюючим органом в податкових повідомленнях- рішеннях від 24.02.2020 №, № за результатом судового оскарження - постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2021 року у справі № 500/1326/20, на суми заниження податкових зобов`язань (на 192243,51 грн з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на 16020,29 грн по військовому збору) за 2016 рік, за період з 02.08.2017 по 29.02.2020.

Отже, на думку позивача, пеню у сумі 103835,14 грн нараховано відповідачу на суму визначених контролюючим органом за результатами перевірки грошових зобов`язань згідно приписів статті 129 Податкового кодексу України, в редакції, чинній на день настання строку погашення грошових зобов`язань (арк. справи 57-66).

14.09.2022, на адресу суду надійшли письмові заперечення представника позивача на відповідь на відзив податкового органу, у якому зазначено, що відповідно до висновків акту перевірки від 27.01.2020, суми донарахувань які стягуються в межах даної судової справи, контролюючим органом донараховано шляхом «визначення», а не шляхом «встановлення заниження» податкового зобов`язання, що на переконання відповідача, виключає можливість застосування до правовідносин щодо нарахування відповідачу пені в сумі 103835,14 грн приписів підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, (арк. справи 67-69).

Ухвалою суду від 26.09.2022, в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Як слідує з матеріалів судової справи та не спростовується сторонами, - позивач, ОСОБА_1 , є фізичною особою-резидентом та перебуває на податковому в Тернопільському управлінні ГУ ДПС у Тернопільській області обліку.

Станом на 16.06.2022, у ОСОБА_1 наявний податковий борг перед держаним бюджетом на загальну суму 362696,64 грн, який включає:

заборгованість зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 336322,21 грн, з них: 192243,51 грн - податкових зобов`язань, 48230,88 - грн штрафних санкцій та 95847,82 грн пені;

заборгованість зі сплати військового збору, що сплачується фізичним особами за результатами річного декларування в розмірі 26374,43 грн, з них: 14382,04 грн донарахована сума збору, 4005,07 грн штрафних санкцій та 7987,32 грн пені.

Заявлена в позовних вимогах сума податкового боргу ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: довідкою про наявність податкового боргу станом на 16.06.2022 (арк. справи 8), розрахунками сум позовних вимог з податкового боргу (арк. справи 9, 10), податковим повідомленням рішенням № від 24.02.2020 (арк. справи 19), №2 від 24.02.2020 (арк. справи 19 зворот), №000263302 від 24.02.2020 (арк. справи 20), які винесено на підставі акту перевірки від 27.01.2020 №91/19-00-33-02/ НОМЕР_1 (арк. справи 13-18), розрахунками пені (арк. справи 22, 23), постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2021 у справі №500/1326/20 (арк. справи 24-26), світлокопіями інтегрованої картки платника податку ОСОБА_1 з платежу «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» за період з 31.12.2019 по 30.11.2021 (арк. справи 27-28) та з платежу «військовий збір, що сплачується фізичним особами за результатами річного декларування» за період з 31.12.2019 по 30.11.2020 (арк. справи 29-33).

Так, судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Тернопільській області проведено документальну невиїзну перевірку з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, результати якої оформлено актом від 27.01.2020 №91/19-00-33-02/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено порушення:

- підпункту 168.1.3 пункту 168.1 статті 168, абз. «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, а саме: недекларування та несплату платником податків податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік;

- пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, а саме: недекларування та несплату платником податків військового збору;

- підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, підпункту «в» пункту 176.1 статті 176, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України, а саме: неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік.

За результатами перевірки контролюючим органом, на підставі встановлених порушень, винесено податкові повідомлення-рішення, а саме:

- № від 24.02.2020, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 240304,39 грн;

- №2 від 24.02.2020, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму 20025,36 грн;

- №000263302 від 24.02.2020, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму штрафних санкцій 170,00 грн.

Скориставшись своїм правом на адміністративне оскарження, ОСОБА_1 оскаржив відповідні податкові повідомлення-рішення до вищестоящого органу, проте рішенням про результати розгляду скарги від 07.05.2020 №15510/6/99-00-08050406 ДПС України податкові повідомлення-рішення від 24.02.2020 №№, 2, 000263302, - залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями відповідач 09.06.2020 звернувся до суду із відповідним позовом про скасування податкових повідомлень-рішень від 24.02.2020 №№, 2, 000263302

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 у справі №500/1326/20 в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство «ОТП Банк», про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.02.2020 №, № та №, - відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2021 року у справі № 500/1326/20 (пров. № А/857/2983/21) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі №500/1326/20 - без змін.

Суд зазначає, що станом на дату завершення податкової перевірки відповідача та винесення податкових повідомлень-рішень, - 16.01.2020 року, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» №466-IX від 16.01.2020 було внесено зміни у Податковий кодекс України.

Так, відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції Закону №466-IX від 16.01.2020), податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Відповідно до приписів пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України (в редакції Закону №466-IX від 16.01.2020), контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо:

дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (підпункту 54.3.2.).

Згідно пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (пункт 57.3 статті 57 Податкового кодексу України).

При цьому частиною другою пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України (в редакції Закону №466-IX від 16.01.2020) передбачено, що у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 у справі № 500/1326/20 встановлено, що відповідач правомірно виніс податкові повідомлення-рішення від 24.02.2020 №, № та №, донарахування по яких складають частину заявлених позивачем у цій справі сум податкового боргу, а також те, що зазначене рішення суду набрало законної сили станом на 07.05.2021, суд дійшов висновку, що ці обставини не підлягають доказуванню.

Таким чином, суми податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 192243,51 грн основного платежу та 48230,88 - грн штрафних санкцій, а також сума військового збору, що сплачується фізичним особами за результатами річного декларування в розмірі 14382,04 грн основного платежу, 4005,07 грн штрафних санкцій, - є узгодженими за результатами судового оскарження станом на 07.05.2021.

Сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, визнається згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України є податковим боргом.

Таким чином, заборгованість відповідача перед бюджетами та державними цільовими фондами з податку на доходи фізичних осіб та військового збору на загальну суму 258861,50 грн, є податковим боргом.

Як підтверджується матеріалами справи, у зв`язку з несплатою податкового боргу, згідно статті 59 Податкового кодексу України, відповідачу була надіслана податкова вимога форми "Ф" № 0-1918 від 14.12.2021 (арк. справи 12), у якій, окрім узгодженої за результатами судового оскарження суми боргу з податку на доходи фізичних осіб та військового збору в розмірі 258861,50 грн, - платнику податків нараховано пеню в розмірі 103835,14 грн, з яких: 95847,82 грн пені по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування та 7987,32 грн пені по військовому збору.

Так, як слідує з інтегрованої картки платника податків з податку на доходи фізичних осіб, у відповідача, станом на 31.12.2020, - податковим органом виведено нульове сальдо щодо розрахунків відповідача із бюджетом, а з військового збору наявна переплата у сумі 1638,25 грн.

Однак, станом на 25.11.2021, відповідачу, у інтегрованих картках з вказаних загальнообов`язкових платежів поновлено раніше скасовані суми грошових зобов`язань, які нараховані за податковими повідомленнями-рішеннями від 24.02.2020 №, № та № згідно рішення суду від 07.05.2021 у справі 500/1326/2, апеляційне провадження №А/857/2983/21, а також нараховано пеню у сумі 95847,82 грн по податку на доходи фізичних осіб та у сумі 7987,32 грн по військовому збору.

Відповідно до розрахунків пені, які долучено до матеріалів справи, податковим органом, станом на 25.11.2021 - розраховано пеню на суму заниження податкового зобов`язання за звітний період, у якому виявлено заниження сум податку та збору, зокрема: порушення актом перевірки встановлено за грудень 2016 року з граничним терміном сплати 01.08.2017, а отже розрахунок пені податковим органом розпочато з 02.08.2017.

Відповідно до абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Отже, розрахунок пені відповідачу завершено 29.02.2020, з врахуванням обмеження строків нарахування пені, встановлених абзацом 11 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Однак, як слідує із процесуальних заяв по суті спору, відповідач з нарахуванням пені за період, за який це нарахування провів податковий орган не погоджується та зазначає, що пеня за такий період нарахуванню не підлягає, оскільки, за приписами підпункту 129.1.1 пункту 129 статті 129 Податкового кодексу України, при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, нарахування пені розпочинається починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

При цьому, покликання податкового органу на застосування підпункту 129.1.2 пункту 129 статті 129 Податкового кодексу України (а не підпункту 129.1.1 пункту 129 статті 129) вважає протиправним, оскільки цей пункт передбачає, що при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження), а тому, на думку відповідача, цей пункт для розрахунку пені може застосовуватись податковим органом за умови, коли він перевіркою встановлює суму заниження податкового зобов`язання, а не визначає суму грошового зобов`язання, як у випадку відповідача.

Оцінюючи доводи сторін щодо підставності нарахування податковим органом сум пені, яка стягується в межах даної судової справи, суд зазначає, що за висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 08.10.2019 у справі №520/3060/19 та від 26.08.2021 у справі 520/1874/2020, правильність нарахування пені контролюючим органом має бути перевірена судом в межах позову про стягнення боргу.

Так, стаття 129 Податкового кодексу України, до внесення змін Законом №№466-IX від 16.01.2020, передбачала, що нарахування пені розпочинається:

129.1.1. при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.2. при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Разом з тим, станом на дату нарахування пені згідно інтегрованої картки платника податків, а саме: 25.11.2021, - 16.01.2020 року, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» №466-IX від 16.01.2020 було внесено зміни у Податковий кодекс України, та підпункти 129.1.1 і 129.1.2 викладено в такій редакції:

« 129.1.1. при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;

129.1.2. при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження)».

Аналіз вказаних норм Податкового кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (нарахування пені), свідчить про те, що нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом та закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Тобто, нарахування пені за правилами підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України здійснюється у випадку пропуску граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 червня 2018 року у справі № 820/3878/17.

При цьому частиною другою пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України (в редакції Закону №466-IX від 16.01.2020) передбачено, що у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Зі змісту податкових повідомлень рішень від 24.02.2020 та на підставі підпунктів 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями рішеннями відповідач оскаржив їх в судовому порядку.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 у справі №500/1326/20 в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство «ОТП Банк», про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.02.2020 №, № та №, - відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2021 року у справі № 500/1326/20 (пров. № А/857/2983/21) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі №500/1326/20 - без змін.

Постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду набрала законної сили 07.05.2021, тобто, граничний термін сплати податкових зобов`язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями від 24.02.2020 №, № та №, згідно з частиною другою пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України (у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання), - 17.05.2021.

Тобто, в силу положень підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання (тобто, з 18.05.2021), визначеного цим Кодексом по день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

При цьому, суд погоджується із доводами представника відповідача в частині того, що покликання позивача на підпункт 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, в даному випадку є безпідставним, позаяк, для грошових зобов`язань, які «визначено» податковим органом за результатами проведеної перевірки, встановлено інший порядок розрахунку пені, регламентований підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, аніж для грошових зобов`язань щодо яких перевіркою виявлення його заниження.

Згідно підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Відтак, нарахуванні пені відноситься до компетенції податкового органу, а не суду, оскільки судовий орган не наділений повноваженнями та не може підміняти податковий орган, зокрема, щодо визначення періоду та в цілому процедури нарахування пені.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів адміністративної справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача в частині нарахування пені в сумі 103835,14 грн за період з 02.08.2017 по 29.02.2020, - є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг на суму 258861 (двісті п`ятдесят вісім тисяч вісімсот шістдесят одна) гривня 50 коп., з яких:

- по платежу податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування в розмірі 240474 (двісті сорок тисяч чотириста сімдесят чотири) гривні 39 коп. на р/р UA0019751, код одержувача 37977599, МФО 899998, код бюджетної класифікації 11010500, банк одержувача Казначейство України (ЕАП);

- по платежу військовий збір, що сплачується за результатами річного декларування в розмірі 18387 (вісімнадцять тисяч триста вісімдесят сім) гривень 11 коп. на р/р UA0019001, код одержувача 37977599, МФО 899998, код бюджетної класифікації 11011001, банк одержувача Казначейство України (ЕАП).

В задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 пені в сумі 103835 (сто три тисячі вісімсот тридцять п`ять) гривень 14 коп. за період з 02.08.2017 по 29.02.2020 по сплаті податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування та військового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 27 вересня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, );

відповідач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.