Справа № 260/3275/22
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2022 року м. Ужгород№ 260/3275/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі судді Калинич Я.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДСНС у Закарпатській області (88020, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Болгарська, буд. 2, ) до Головного державного виконавця Ужгородського відділу Державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Котубея Сергія Андрійовича (88017, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш.Петефі, буд. 14, оф. 57, ), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 (80335, Львівська область, Жовківський район, с. Лавриків, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про скасування повідомлення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДСНС України у Закарпатській області до Головного державного виконавця Ужгородського відділу Державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Котубея Сергія Андрійовича, відповідно до якого просить суд:

1. Скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання №32235 від 05.08.2022.

2. Зобов`язати державного виконавця прийняти до виконання виконавчий лист Закарпатського окружного адміністративного суду №260/683/21 від 01.06.2022 та відкрити виконавче провадження щодо виконання вищевказаного виконавчого листа.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказує на протиправність висновків державного виконавця, викладених в оскаржуваному повідомленні стосовно того, що рішенням суду, на виконання якого позивачем на виконання до Відділу поданий виконавчий лист, не передбачено примусового характеру виконання рішення. Позивач наголошує, що рішення суду про застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень є рішенням немайнового характеру, яким відповідача фактично зобов`язано утриматися від вчинення певних дій, указаних у рішенні - експлуатувати приміщення. Таким чином, рішення суду про вжиття заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг установлює заборону боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, що в розумінні статті 10 Закону №1404-VІІІ є одним із заходів примусового виконання рішення.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року відкрито провадження у справі і призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

14 вересня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку з тим, що у резолютивній частині виконавчого листа №260/683/21 виданого 01.06.2022 року Львівським окружним адміністративним судом зазначено про зупинку експлуатації будинку пристарілих «Турбота та догляд», розташованого за адресою: 89424, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Минай, вул. Дружби, 38, до повного усунення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки. Відповідач зазначає, що резолютивна частина не вказує конкретного способу здійснення зупинки експлуатації будинку пристарілих «Турбота та догляд».

Третя особа правом на подання пояснень на позов не скористався. Про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження повідомлений належним чином, оскільки ухвалу про відкриття провадження скеровано на адресу третьої особи.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року у справі за №260/683/21 позовні вимоги Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування задоволено та зупинено експлуатацію будинку престарілих «Турбота та догляд», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Львівським окружним адміністративним судом 01 червня 2022 року виданий виконавчий лист № 260/683/21 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року у справі за №260/683/21 про застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді повного зупинення експлуатації будинку престарілих «Турбота та догляд», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

ГУ ДСНС у Закарпатській області звернулось до Ужгородського відділу Державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) із заявою з метою виконання рішення суду про примусове виконання рішення, додавши до своєї заяви виконавчий лист № 260/683/21 від 01.06.2022 року.

05.08.2022 року головним державним виконавцем Ужгородського відділу Державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) складено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

У Повідомленні від 05.08.2022 року зазначається про те, що «резолютивна частина рішення, пред`явленого на виконання виконавчого листа, передбачає зупинку експлуатації будинку престарілих, але у ній не вказано спосіб здійснення такої зупинки експлуатації», у зв`язку з чим на підставі пункту 7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається без прийняття до виконання.

Не погоджуючись із вказаним повідомленням позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд керується такими мотивами.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі по тексту - Закон №1404) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404 визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною першою статті 4 Закону №1404 передбачено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до пункту 7 частини четвертої статті 4 Закону №1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

З огляду на зміст статті 10 Закону №1404 заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

На підставі аналізу зазначених норм судом встановлено, що примусовому виконанню підлягають судові рішення, резолютивна частина яких містить зобов`язання, що може бути виконане внаслідок застосування одного із заходів примусового виконання рішення. При цьому перелік заходів примусового виконання рішення, наведений у статті 10 Закону №1404 не є вичерпним.

Судом встановлено, що виконавчий лист №260/683/21 від 01.06.2022 року виданий Львівським окружним адміністративним судом на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року, яким постановлено зупинити експлуатацію будинку престарілих «Турбота та догляд», розташованого за адресою: 89424, Закарпатська область, Ужгородський район, село Минай, вулиця Дружби, 38, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Суд враховує, що повне або часткове зупинення виконання робіт, надання послуг суб`єктом господарювання є превентивним заходом, спрямованим на запобігання виникненню надзвичайних ситуацій та пов`язаних із ними ризиків завдання шкоди життю і здоров`ю населення. Мета такого заходу досягається шляхом припинення експлуатації машин, устаткування або заборони доступу до приміщень та об`єктів, що використовуються для виготовлення суб`єктами господарювання продукції, надання послуг, виконання робіт, які не відповідають вимогам щодо безпеки праці.

Отже, за рішенням суду, яким повністю або частково зупинено реалізацію продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єкт господарювання стосовно якого вжито таких заходів контролю, зобов`язаний припинити використання приміщень, об`єктів, устаткування, ідентифікуючі ознаки яких визначено в рішенні суду.

Таким чином, рішення про вжиття заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг установлює заборону боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, що у розумінні статті 10 Закону №1404 є одним із заходів примусового виконання рішення.

Суд зауважує, що відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону №1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що висновок старшого державного виконавця про те, що рішення суду у справі № 260/683/21 не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень є помилковим.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31.07.2019 р. у справі №806/2453/17 (провадження №К/9901/46872/18).

На підставі викладеного, судом встановлено, що повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 05.08.2022 року, винесене головним державним виконавцем Ужгородського ВДВС в Ужгородському районі Котубей С.А. про повернення виконавчого документа - виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду №260/683/21 від 01.06.2022 без прийняття до виконання на підставі пункту 7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», не ґрунтується на нормах законодавства, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

У спірних правовідносинах позивач - ГУ ДСНС у Закарпатській області не є суб`єктом владних повноважень, а виступає юридичною особою, визначеною у виконавчому документі як стягувач, що дозволяє суду застосувати положення частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України з метою обрання способу, достатнього для захисту (відновлення) порушеного права позивача.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Тому, з метою повного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача прийняти до виконання виконавчий лист Львівського окружного адміністративного суду №260/683/21 від 01.06.2022 та відкрити виконавче провадження щодо виконання вищевказаного виконавчого листа.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду справи не було залучено свідків та не призначено експертиз, судові витрати з відповідача не стягуються.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді Калинич Я.М. у відрядженні з 15 вересня 2022 року по 25 вересня 2022 року (включно), рішення ухвалено 26 вересня 2022 року.

Керуючись статтями 2, 5-11, 72-77, 90, 139, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДСНС України у Закарпатській області (88020, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Болгарська, буд. 2, ) до головного державного виконавця Ужгородського відділу Державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Котубея Сергія Андрійовича (88017, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш.Петефі, буд. 14, оф. 57, ), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 (80335, Львівська область, Жовківський район, с. Лавриків, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про скасування повідомлення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Котубея Сергія Андрійовича від 05 серпня 2022 року за №32235 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Зобов`язати головного державного виконавця Ужгородського відділу Державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Котубея Сергія Андрійовича прийняти прийняти до виконання виконавчий лист Львівського окружного адміністративного суду №260/683/21 від 01.06.2022 та відкрити виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

СуддяЯ. М. Калинич