Справа № 580/3031/22
Суддя: Марина БІЛОНОЖЕНКО
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року справа № 580/3031/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, у зв`язку не врахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у Акціонерному товаристві «Черкаський приладобудівний завод» з листопада 2010 року по червень 2022 року та не врахування зароблених грошових коштів: за 2010 рік -4127,93 грн., 2011 рік - 5100,00 грн., 2012 рік - 16653,40 грн., 2013 рік - 34493,06 грн., 2014 рік -43048,50 грн., 2015 рік - 52383,00 грн., 2016 рік - 77790,91 грн., 2017 рік - 122819,86 грн., 2018 рік - 207102,03 грн., 2019 рік - 159320,45, 2020 рік -207308,29 грн., 2021 рік - 221787,79 грн., 2022 рік - 28361,16 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області врахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у Акціонерному товаристві «Черкаський приладобудівний завод» з листопада 2010 року по червень 2022 року та врахувати заробітну плату: за 2010 рік - 4127,93 грн., 2011 рік - 5100,00 грн., 2012 рік - 16653,40 грн., 2013 рік -34493,06 грн., 2014 рік -43048,50 грн., 2015 рік - 52383,00 грн., 2016 рік - 77790,91 грн., 2017 рік - 122819,86 грн., 2018 рік - 207102,03 грн., 2019 рік - 159320,45, 2020 рік - 207308,29 грн., 2021 рік - 221787,79 грн., 2022 рік - 28361,16 грн.

В обґрунтування позовних вимог, викладених у позовній заяві зазначено, що відповідач не врахував до страхового стажу позивача періоди її роботи з листопада 2010 року по дату звернення із позовом в акціонерному товаристві «Черкаський приладобудівний завод». Позивачем зазначено, що невиконання вказаним підприємством обов`язку по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України не може слугувати підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача зазначеного періоду роботи, оскільки відповідальність за їх несплату несе страхувальник, а не застрахована особа.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 22.07.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

10.08.2022р., в межах строку встановленого судом, до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши, що обов`язок щодо сплати страхових внесків покладається згідно із Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» саме на страхувальника, тобто роботодавця, відтак відповідачем не порушено прав позивача щодо неврахування страхового стажу. Однак, за інформацією Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області АТ «Черкаський приладобудівний завод» станом на 01.07.2022 має заборгованість із сплати єдиного соціального внеску, зокрема, з листопада 2010 року по червень 2022 року. Наявність такої заборгованості виходячи із визначення поняття страхового стажу, призводить до того, що періоди, за які не сплачено єдиний соціальний внесок, не включаються в страховий стаж для обчислення соціальних виплат та пенсії, у зв`язку із чим, як зазначає відповідач, ознак протиправності у його діях відсутні. Крім того вказано про пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки з квітня 2021 позивачу було відомо про незарахування спірного періоду до страхового стажу.

26.08.2022р. позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначив про безпідставність доводів відповідача у відзиві на позов з підстав викладених у позові, зазначивши зокрема, що довідку за формою ОК-5, позивачем сформовано 14.06.2022р. з якої позивачка дізналася, про те, що не всі періоди стажу враховані ПФУ та звернулась до відповідача із заявою про зарахування періодів роботи до страхового стажу, однак отримав відмову у зарахуванні стажу та заробітної плати.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , позивачці призначено пенсію по інвалідності згідно Закону №1058.

Згідно відомостей трудової книжки позивачки НОМЕР_2 (а.с.29-32) позивач з 23.07.2001р. по даний час перебуває у трудових відносинах з ВАТ «Черкаський приладобудівний завод», в подальшому перетворений у ПАТ «Черкаський приладобудівний завод», у ПрАТ «Черкаський приладобудівний завод», АТ «Черкаський приладобудівний завод».

Відповідно до довідки форми ОК-5, що наявна у матеріалах справи, АТ «Черкаський приладобудівний завод» (код ЄДРПОУ - 14309572) встановлено, що у період з листопада 2010 року по березень 2022 року, відображено відомості про заробітну плату позивача та кількість трудових днів у кожному з місяців у вказаному періоді. Разом з тим, у вказаному періоді страхувальником сплачено страхові внески за періоди: січень 2011-жовтень 2011, та у червні 2012-жовтні 2012. За решту періодів відсутні відомості про сплату страхувальником страхових внесків.

29.06.2022р. представник позивача звернувся до відповідача із вимогою про зарахування до стажу позивача періоди роботи з листопада 2010 року по червень 2022 року в АТ «Черкаський приладобудівний завод», та врахувати заробітну плату.

Листом відповідача від 05.07.2022р. повідомлено представника позивача, що за інформацією Головного управління ДПС у Черкаській області АТ «Черкаський приладобудівний завод» станом на 01.07.2022 має заборгованість з єдиного соціального внеску, зокрема і за запитувані періоди. Наявність такої заборгованості призводить до того, що періоди, за які не сплачено єдиний соціальний внесок, не включаються в страховий стаж для обчислення соціальних виплат та пенсії. Вказано, що питання стосовно розрахунків по єдиному соціальному внеску АТ «Черкаський приладобудівний завод» належить до повноважень Головного управління Державної податкової служби в області та зазначено, що для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням до її страхового стажу та заробітної плати періодів з листопада до грудня 2010 року, з листопада 2011 року до травня 2012 року, з листопада 2012 до березня 2022 року (робота на АТ «Черкаський приладобудівний завод») законодавчих підстав немає.

Вважаючи дії відповідача щодо не врахування до страхового стажу позивача періоду її роботи з листопада 2010 року по червень 2022 року та не заробітної плати за вказаний період протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду, за захистом порушених прав та інтересів зі сторони суб`єкта владних повноважень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. (ч. 2 ст. 20 Закону № 1058-ІV).

Відповідно до ст. 11 Закону № 1058-ІV застрахованими особами є громадяни, які працюють на підприємствах, в установах і організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, у фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи за договорами цивільно-правового характеру.

За осіб, які працюють на вищезазначених умовах, страхувальник (роботодавець) зобов`язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати до солідарної системи в установлені строки та в повному обсязі страхові внески від об`єкту для їх нарахування.

Згідно ч. 5, 6 ст. 20 Закону № 1058-ІV, страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 нього Закону, календарний місяць; для страхувальників, зазначених у пункті 5 етапі 14 цього Закону квартал.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закон №1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно положень ст. 106 Закону №1058-ІV, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд зазначає наступне.

Як встановлено із матеріалів справи, позивач у період з листопада 2010 року по червень 2022 року дійсно працювала в ПАТ «Черкаський приладобудівний завод», в подальшому перетворене у АТ «Черкаський приладобудівний завод», що підтверджується записами у трудовій книжці позивача, копія якої знаходиться у матеріалах адміністративної справи.

При цьому, згідно відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) від 18.07.2022р., у період з листопада 2010 року по червень 2022 року страхувальником (роботодавцем) не сплачено за позивача страхові внески до ПФУ з листопада до грудня 2010 року, з листопада 2011 року до травня 2012 року, з листопада 2012 до червня 2022 року.

Суд зазначає, що внаслідок невиконання ПАТ «Черкаський приладобудівний завод» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України у вказані періоди, позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а (2а/208/245/16), постанові від 24 травня 2018 року у справі №12392/16-а та постанові від 04 вересня 2018 року у справі №482/434/17.

Таким чином, позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періодів роботи з листопада до грудня 2010 року, з листопада 2011 року до травня 2012 року, з листопада 2012 до червня 2022 року в ПАТ «Черкаський приладобудівний завод», перетвореного у АТ «Черкаський приладобудівний завод», до страхового стажу за порушення, вчинене вказаним страхувальником (роботодавцем), оскільки згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача врахувати заробітну плату позивача за період з 2010 року - по 2022 року, суд зазначає наступне.

Так, ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на зарахування періодів роботи позивача у ПАТ «Черкаський приладобудівний завод», перетвореного у АТ «Черкаський приладобудівний завод» до страхового стажу.

Відповідно питання щодо врахування заробітної плати позивача є похідним і повинне вирішуватись після вирішення питання про наявність підстав для зарахуванням періодів роботи особи до її страхового стажу.

Суд врахував, що відповідач у відповідь на заяву представника позивача відмовив у зарахуванні періодів роботи позивача до її страхового стажу у зв`язку із несплатою страхувальником страхових внесків. Відтак, спору щодо не врахування заробітної плати/врахування неналежного розміру заробітної плати позивача за період з 2010 року червень 2022 року, на час звернення позивача до суду у цій справі не існувало.

Також відповідач ще не ухвалював рішення щодо зарахуванням до страхового стажу позивачки періодів її роботи, що стали предметом дослідження у даній справі, на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого зарахування будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Стосовно доводів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідач зазначає, що рішенням від 13.04.2021р. №60 позивачу з 16.03.2021р. призначено пенсію по інвалідності з розрахунку страхового стажу 18 років 11 місяців 28 днів, у зв`язку із чим, як зазначає відповідач, з квітня 2021 позивачу було відомо про незарахування спірного періоду до страхового стажу.

Надавши оцінку вказаним доводам, суд зазначає, що відповідачем не надано до суду доказів, що у рішенні від 13.04.2022р. №60 надано оцінку періоду роботи позивача з листопада 2010 до червня 2022 року у контексті неможливості його зарахування до страхового стажу позивача із зазначенням підстав такої неможливості, як і не надано доказів вручення позивачу вказаного рішення на підтвердження доводів, що позивачу з квітня 2021 було відомо про незарахування вказаних періодів роботи до страхового стажу.

Судом встановлено, що наявні у матеріалах справи докази вказують, що правові підстави незарахування періодів роботи до страхового стажу представнику позивача повідомлено листом від 05.07.2022р. З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про необгрунтованість доводів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду із даним позовом.

Згідно частин 1,2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги суд вважає частково обгрунтованими, в зв`язку із чим адміністративний позов належить до часткового задоволення.

Згідно положень статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до положень ст. 5 Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295, КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не врахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: листопад-грудень 2010 року, листопад 2011-травень 2012 року, листопад 2012- червень 2022 року у ВАТ «Черкаський приладобудівний завод», в подальшому перетворений у АТ «Черкаський приладобудівний завод» ().

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, код ЄДРПОУ - 21366538) врахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) періоди роботи: листопад-грудень 2010 року, листопад 2011-травень 2012 року, листопад 2012-червень 2022 року у ВАТ «Черкаський приладобудівний завод», в подальшому перетворений у АТ «Черкаський приладобудівний завод» ()

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя Марина БІЛОНОЖЕНКО