Справа № 520/4893/22
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 вересня 2022 року № 520/4893/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), в якому просить суд:

- визнати рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління пенсійного фонду України в Івано-франківській області від 22.02.2022 року про відмову у призначенні пенсії протиправним та скасувати його;

- дати правову оцінку щодо наявності у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 права на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, зобов`язавши відповідача зарахувати стаж роботи за вислугою років в НАК «Надра України» ДП «Полтавнафтогазгеологія» з 09.10.1997 року по 10.10.2008 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 подану до ПФУ 15. 02.2022 року;

- стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що працював помічником бурильника з 09.10.1997 по 30.07.2021 року та згідно законів та записів у трудовій книжці має необхідний стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до абзацу 1 пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ.

15.02.2022 року звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області з заявою про призначення пенсії та рішенням ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 22.02.2022 йому відмовлено у призначенні пенсії.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 24.06.2022 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до доданих до заяви про призначення пенсії документів, загальний страховий стаж позивача становить 36 років 3 місяці 24 дні, з яких пільговий стаж 10 років 1 місяць 11 днів, що дає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у віці 56 років.

За результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії та доданих до неї документів Головним управлінням було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 22.02.2022 № 39.

Під час перевірки наданих позивачем документів, Головним управлінням було виявлено розбіжності в персональних даних позивача, а саме є розбіжності у даті народження: дата народження позивача, яка зазначена на першій сторінці рудової книжки НОМЕР_1 не відповідає даті, зазначеній в паспорті громадянина України.

Таким чином, до страхового стажу позивачу не врахований період роботи з 24.07.1986 по 19.09.1986, оскільки неможливо встановити, що трудова книжка НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 .

До заяви про призначення пенсії позивачем долучено довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 19.08.2021 № 1-9/12-19/264. Проте, дана довідка підтверджує право позивача на пенсію за вислугу років відповідно до п. б ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, а не на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону № 1058.

Зарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоду роботи за професією, посадою, що дає право на призначення пенсії за вислугу років чинним законодавством України не передбачено.

З огляду на наведене, враховуючи те, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж, вважає рішення Головного управління про відмову в призначенні ОСОБА_1 від 22.02.2022 таким, що відповідає закону.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

15 лютого 2022 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, котра була опрацьована за принципом екстериторіальності відповідачем.

За результатом такого опрацювання рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 22.02.2022 №39 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону №1058.

Вказано, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не враховано період роботи з 24.07.1986 по 19.09.1986, згідно із трудовою книжкою НОМЕР_1 , оскільки дата народження власника ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка зазначена на першій сторінці, не відповідає паспорту громадянина України. Уточнюючу довідку заданий період не надано.

Також зазначено, що довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 19.08.2021 №1-9/12-19/264 підтверджує право на пенсію за вислугу років відповідно до п. б ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Позивач оскаржив вказане рішення до Пенсійного фонду України.

Листом від 20.06.2022 № 13547-13601/С-03/8-2800/22 позивача повідомлено, що за наданими документами страховий стаж позивача складає 38 років 5 місяців 14 днів, в тому числі стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 - 10 років 1 місяць 11 днів, що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах при досягненні віку 56 років. Крім того, стаж роботи, який враховується для призначення пенсії за вислугу років складає 7 років 9 місяців 24 дні.

Зазначає, що зарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоду роботи за професією, посадою, що дає право на призначення пенсії за вислугу років чинним законодавством не передбачено.

Враховуючи зазначене , позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі заяви від 15.02.2022.

Також повідомляє позивача, що згідно зі Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 та від 16.01.2003 №36, передбачена посада бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ.

У разі надання уточнюючої довідки про пільговий характер роботи згідно зі Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників за період з 09.10.1997 по 10.10.2008 та копії наказів про проведення атестації робочих місць за умовами праці, буде вирішуватися питання щодо права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Позивач вважаючи рішення відповідача таким, що порушує його конституційне право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, законами України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ, „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV, які є чинними на час виникнення спірних відносин.

Згідно вступної частини Закону України "Про пенсійне забезпечення", положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років згідно із Законом № 3108-IV від 17.11.2005.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Законом України № 3108-IV від 17.11.2005 внесено зміни до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 16 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із п. 2 ч. 2ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (надалі також - Порядок застосування Списків № 1 і № 2), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджений Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, де у розділі ХХХІІІ «Загальні професії», передбачені - електрозварники та газозварники.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсіюна пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637(далі - Порядок № 637).

За п. 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

Разом з цим, відповідно до п. 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок № 442), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з п. 6 Порядку №442 атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до п. 4.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться в Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № 607/2864/15-а.

Отже, суд звертає увагу, що відсутність відомостей про проведення атестації робочого місця позивача, про характер умов праці та про зайнятість у шкідливих умовах праці повний робочий день у період з 09.10.1997р. по 10.10.2008р. унеможливлює підтвердження права останнього на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28.02.2019 у справі № 159/5032/16-а та від 10.10.2019 у справі № 599/547/17.

В той же час, судом під час розгляду справи було досліджено довідку Дочірнього підприємства «Полтавнафтогазгеологія» Національної акціонерної компанії «Надра України» від 19.08.2021 року №1-9/12-19/264 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пільгової пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якій зазначено період з 09.10.1997р. по 10.10.2008р. позивач виконував розвідувальне буріння та свердління за професією помічник бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ.

Щодо періоду роботи позивача з 09.10.1997р. по 10.10.2008р. на посаді помічник бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ, суд зазначає наступне.

Станом на час роботи позивача на вказаній посаді, чинний на той час Список № 2 (затверджений Постановою КМУ від 16.01.2003 № 36) в розділі ХІІ п. 12.1а включав професію (посаду) бурильники експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ. Помічники бурильників експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ до Списку № 2 включені не були.

В той же час, у Списку №2 за 1956 рік у пп. «а» п.1 розділі І передбачено таку посаду, як помічник бурильника. Крім того, ця посада зберігалась і у Списку №2, затвердженому постановою КМУ від 26.01.1991 №10.

Також, як зазначено у довідці Дочірнього підприємства «Полтавнафтогазгеологія» Національної акціонерної компанії «Надра України» від 19.08.2021 року №1-9/12-19/264 вказана, що професія позивача передбачена п. «б» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням спільного листа Міністерства соціального захисту населення України від 15.04.1994 року №01-3/310-02-2.

Отже, період роботи позивача на посаді помічник бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ є таким, що відповідає вимогам пункту «б» статті 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та мають бути зараховані до пільгового стажу, що надає право для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Натомість, згідно статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено право на пенсію за вислугу років. Пенсія за вислугу років також має певний пільговий характер.

Суд бере до уваги, що за змістом ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають:

б) працівники експедицій, партій, загонів, дільниць і бригад, безпосередньо зайняті на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, геофізичних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах, -після досягнення 55 років і при стажі роботи:для чоловіків - не менше 30 років, з нихне менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

При цьому період роботи безпосередньо в польових умовах протягом півроку або більше пів року зараховується за рік роботи, менше півроку - за фактичною тривалістю, а на сезонних роботах - відповідно до ст. 61 цього Закону.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статті 13і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Аналізуючи статті 13 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суд встановив, що зазначені в цих статтях роботи дають право на пенсію на аналогічних умовах.

На думку суду наявна у матеріалах справи довідка Дочірнього підприємства «Полтавнафтогазгеологія» Національної акціонерної компанії «Надра України» від 19.08.2021 року №1-9/12-19/264 уточнює особливий характер роботи або умов праці позивача у період з 09.10.1997 по 10.10.2008 року.

Дана довідка підлягає врахуванню при вирішення питання щодо права позивача на пільгову пенсію у відповідності до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком№2.

Отже, з урахуванням статті 52, пункту «б» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено право на пенсію за вислугу років, яке позивач набув як працівник геологорозвідувальної експедиції безпосередньо зайнятий на польових геологорозвідувальних та пошукових роботах у польових умовах з повним робочим днем на посаді помічника бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ.

Оскільки в силу статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що при призначенні пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років провадиться взаємне зарахування періодів роботи, то період роботи позивача з 09.10.1997 по 10.10.2008 є таким що включаються до стажу роботи, який надає право на пенсію пенсії за віком на пільгових умовах.

Взаємне зарахування періодів роботи є таким, що захищає право позивача та дозволяє врахувати періоди роботи позивача як працівника геологорозвідувальної експедиції - до пільгового стажу.

Щодо періоду роботи позивача з 24.07.1986 по 19.09.1986, який не враховано до страхового стажу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабміном України.

Порядок ведення трудових книжок, був урегульований «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162 та «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.

Згідно з п. 2.3 Інструкції № 162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У п. 2.4 Інструкції № 58, зокрема, зазначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

При цьому, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Крім того, судом взято до уваги зміст положень Порядку № 637, відповідно до п. 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність (п.4).

Суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Судом враховано, відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, правову позицію викладену Верховним Судом в постановах від 06.02.2018 у справі №677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17), від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18), 15.07.2020 у справі № 127/13762/17 (адміністративне провадження № К/9901/2935/17).

За наведених вище обставин, не зарахування відповідачем страхового стажу позивача із тих мотивів, які викладені у рішенні № 39 від 22.02.2022 року, не можна вважати обґрунтованим.

Враховуючи викладене, задоволенню підлягає вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління пенсійного фонду України в Івано-франківській області від 22.02.2022 року № 39 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (частина третя статті 245 КАС України).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Враховуючи викладене задоволенню підлягає вимога позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 подану 15. 02.2022 року, з урахування висновків суду.

Щодо підстав повторного розгляду заяви позивача саме ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Процедура прийняття, оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача від 15.02.2022 здійснювалось ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку.

Відтак, у задоволенні заявлених позовних вимог до іншого владного суб`єкта ГУ ПФУ в Харківській області слід відмовити, оскільки судом не встановлено з його боку порушень прав, свобод та законних інтересів позивача.

Проте, з огляду на неналежне виконання визначеним Пенсійним органом повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, суд зазначає про наявність підстав для покладення обов`язку повторно розглянути заяву позивача саме на ГУ ПФУ в Івано-Франківській області.

Відтак позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління пенсійного фонду України в Івано-франківській області від 22.02.2022 року № 39 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018 ) повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 подану 15. 02.2022 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 992, 40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018 ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26 вересня 2022 року.

Суддя Бадюков Ю.В.