Справа № 640/6982/21
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 вересня 2022 року

м. Київ

справа №640/6982/21

адміністративне провадження №К/990/25102/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Єресько Л.О., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року

у справі №640/6982/21

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Києві,

третя особа: Державне бюро розслідувань

про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Державне бюро розслідувань, в якому, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, просив:

- визнати протиправним з моменту прийняття та скасувати наказ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві від 26 лютого 2021 року №71-о/с «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити позивача на посаді слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві з 01 березня 2021 року або на різнозначній посаді в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Києві;

- стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, середній заробіток позивача за весь час вимушеного прогулу без утримання податків й інших обов`язкових платежів, починаючи з 01 березня 2021 року по день прийняття судом рішення про поновлення на роботі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково.

Змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Києві, з 01 березня 2021 року на 09 квітня 2021 року.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

15 вересня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року у справі №640/6982/21.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Згідно пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, позивач, посилаючись на пункт 3 частини четвертої статі 328 КАС України, вказує на відсутність висновку Верховного Суду стосовно питання застосування:

- пункту 7 частини першої статті 2 Закону України «Про державну службу» в частині визнання суб`єктом призначення виконуючого обов`язки директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Києві, на момент підписання оскаржуваного наказу. Позивач також наголошує, що норми пункту 2 частини третьої статті 13 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» прямо протирічать пункту 7 частини першої статті 2, пункту 17 частини третьої статті 3 пункту 4 частини першої статті 83, статті 91 Закону України «Про державну службу», які діяли на момент прийняття оскаржуваного рішення, в частині права звільнення скаржника з державної служби;

- пункту 2 частини третьої статті 13 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» в частині визнання права звільняти працівника з посади державної служби виконуючим обов`язки директора Територіального управління Державного бюро розслідувань та видання оскаржуваного наказу.

Також в обґрунтування підстав касаційного оскарження позивач посилається на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку із вимогами пункту 1 частини другої статті 353 КАС України (а саме: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу) із вмотивованим і аргументованим посиланням на положення частини п`ятої статті 13 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» та вимоги статті 9 КАС України.

Отже, доводи, які викладені в матеріалах касаційної скарги, вказують на наявність обставин, визначених пунктами 3 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України, що є підставою для відкриття касаційного провадження з метою перевірки обставин вказаних скаржником.

Крім цього, як на підставу касаційного оскарження у цій справі скаржник зазначає також пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України (необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні) та вказує на необхідність відступлення від висновку Верховного Суду, який викладено в постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі №640/11024/20 та від 02 червня 2022 року у справі №420/3541/20.

Водночас, Верховним Судом встановлено, що суд апеляційної інстанції при вирішенні спору по суті позовних вимог та ухваленні, зокрема, судового рішення від 03 серпня 2022 року, висновки, які викладені в зазначених постановах, не застосував, будь-яких посилань на вказані судові рішення суду касаційної інстанції оскаржувана постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року не містить, що свідчить про невиконання скаржником обов`язкових умов та обґрунтувань пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України (зокрема, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні).

Таким чином, Суд не бере до уваги посилання скаржника на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

У касаційній скарзі позивачем порушено питання про визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновлення такого строку.

В обґрунтування такого клопотання скаржник зазначає, що вперше з касаційною скаргою звернувся до Верховного Суду у строк, передбачений статтею 329 КАС України, проте ухвалою Верховного Суду від 06 вересня 2022 року вперше подану касаційну скаргу було повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

При цьому позивач зазначає, що в межах присічного строку та без суттєвих затримок і зайвих зволікань, він повторно звернувся до суду касаційної інстанції із даною касаційною скаргою.

Вказані обставини підтверджуються доданими до касаційної скарги документами та даними комп`ютерної бази «Діловодство спеціалізованого суду».

Відповідно до вимог частини другої та третьої статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

За наведених обставин, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, в зв`язку з чим такий строк слід поновити.

Керуючись статтями 328, 329, 330, 334, 340 КАС України в редакції Закону №2147-VІІІ, Суд-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

2. Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити процесуальний строк.

3. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року у справі №640/6982/21.

4. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.

5. Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва справу №640/6982/21.

6. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

Л.О. Єресько

Ж.М. Мельник-Томенко ,

Судді Верховного Суду