Справа № 160/22738/21
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Н.В.
за участі секретаря судового засіданняТрофімова Б.Д.
представника відповідачів Засипка В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД» до Відповідача 1: Державної казначейської служби України, Відповідача 2: Державної податкової служби України, Відповідача 3: Східне Міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних витрат, -
18 листопада 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД» до Відповідача 1: Державної казначейської служби України, Відповідача 2: Державної податкової служби України, в якій позивач просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року вказана позовна заява була залишена без руху та цією ухвалою було запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви.
26 квітня 2022 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-2, в якій зазначено, що безпідставність та необґрунтованість доводів Відповідача-2 про зарахування наявної переплати з ПДВ, у тому числі і за січень 2015 року, в рахунок погашення поточних податкових зобов`язань, встановлена рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 року по справі №160/763/20, яке набрало законної сили відповідно до постанови апеляційного адміністративного суду від 16.09.2021 року. Позивач не подавав уточнюючий розрахунок до податкових декларацій з ПДВ за період січень 2015 року та не змінював напрямок бюджетного відшкодування. Відповідачем-2 не надано до матеріалів справи копію Реєстру, який саме відповідач -2 готує і подає до Державної казначейської служби України. Просив позов задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 червня 2022 року закрито підготовче провадження.
17 серпня 2022 року та 25 серпня 2022 року представником позивача подано відповідь на відзив відповідача-3, в якому зазначено про безпідставність та необґрунтованість доводів відповідача-3 про зарахування наявної переплати з ПДВ, у тому числі і за січень 2015 року, в рахунок погашення поточних податкових зобов`язань, встановлена рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 року по справі №160/763/20, яке набрало законної сили відповідно до постанови апеляційного адміністративного суду від 16.09.2021 року. Позивач не подавав уточнюючий розрахунок до податкових декларацій з ПДВ за період січень 2015 року та не змінював напрямок бюджетного відшкодування. Відповідачем-3 не надано до матеріалів справи копію Реєстру, який саме відповідач -2 готує і подає до Державної казначейської служби України. Просив позов задовольнити в повному обсязі, оскільки стягнення 3 % річних та інфляційних витрат є видом відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.
06 вересня 2022 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.
В судове засідання прибув представник Державної податкової служби України та Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, який надав пояснення по суті позовних вимог.
В судове засідання представник Державної казначейської служби України не прибув, заяв, клопотань про перенесення розгляду справи не надійшло.
В судовому засіданні 06 вересня 2022 року було оголошено перерву до 13 вересня 2022 року.
В судове засідання призначене на 13 вересня 2022, прибув представник відповідачів, просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Заяв, клопотань про відкладення або оголошення перерви щодо розгляду справи до суду не надійшло, учасники справи про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Заглухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Приватне акціонерне товариство «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД» є юридичною особою, яка зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та перебуває на обліку у Східному міжрегіональному управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Не погоджуючись з вказаним рішення, позивач звернувся з адміністративним позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за захистом порушеного права.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2017 року по справі №804/4787/16 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року по справі №804/4787/16 залишено без змін.
Постановою Верховного суду від 11 вересня 2018 року по справі №804/4787/16 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року по справі №804/4787/16 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2017 року по справі №804/4787/16 залишено без змін.
Після закінчення процедури судового оскарження, контролюючим органом самостійно не внесено до Реєстру заяви про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування за звітний період січень 2015 року.
Позивач звернувся до Офісу великих платників податків ДФС з заявою № 3617 від 07.06.2018 року про внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника відповідно до пункту 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України суми в розмірі - 10 283,00 грн. за звітний період січень 2015 року, за який подано декларацію на рахунок в банку.
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року по справі №0440/6875/18 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та Державної фіскальної служби України щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування Приватному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний завод» суми податку на додану вартість за січень 2015 року у розмірі 10283 (десять тисяч двісті вісімдесят три) грн. Зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби та Державну фіскальну службу України внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування Приватному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний завод» суми податку на додану вартість за січень 2015 року у розмірі 10283 (десять тисяч двісті вісімдесят три) грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суд від 26 березня 2019 року по справі №0440/6875/18 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року по справі №0440/6875/18 залишення без змін.

Згідно бухгалтерської довідки від 17.03.2021 року за березень 2021 року, включено суму бюджетного відшкодування за січень 2015 року в розмірі 10 283,00 гривень, здійснено повернення суми бюджетного відшкодування на електронний рахунок в Системі електронного адміністрування ПДВ.

Таким чином, оскільки, на думку позивача, в строки встановлені Податковим кодексом України контролюючим органом суму бюджетного відшкодування в розмірі 10283,00 грн. за звітний період січень 2015 року, за який подано декларацію (справа №804/4787/16) відшкодовано з порушенням строків встановлених п. 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України, а отже відповідно до п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України, товариство має право на нарахування та відповідно стягненню пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення, а саме з 27.06.2020 року по 04.03.2021 року та з 05.03.2021 р. по 15.03.2021 р. та відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України має право на стягнення 3% річних та індексу інфляції.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України (в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту200-1.3статті 200.1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту200-1.3 статті 200-1цьогоКодексуна момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.7 статті 200 ПК України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

На підставі пункту 200.8 статті 200 Податкового кодексу України до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки (пункт 200.11 статті 200 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 200.12 статті 200 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний протягом п`яти робочих днів після закінчення перевірки: або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету; або за заявою платника податку до відповідного контролюючого органу зарахувати таку суму в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Згідно із пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Наведені норми пунктів 200.12 та 200.13 статті 200 Податкового кодексу України узгоджуються з пунктами 6 та 9 Порядку № 39.

Пунктом 200.14 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов`язань з цього податку в наступних податкових періодах;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок (пункт 200.7 статті 200 ПК України).

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин Податковим кодексом України було визначено, що в разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ, вимог, передбачених пунктами 200.7 та 200.8 статті 200 цього Кодексу, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування контролюючим органом за результатами проведення камеральної чи документальної перевірки, цей орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, який протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

При цьому, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган надсилає платнику податку відповідне податкове повідомлення.

Згідно з пп. 200.7.1 п. 200.7 статті 200 Податкового кодексу України(в чинній редакції) формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до пп. 200.7.2 п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Порядок узгодження зазначеної у заяві суми бюджетного відшкодування закріплений в пункті 200.12 статті 200 Податкового кодексу України.

Так, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат:

а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки;

б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки;

г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення;

ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (п.200.13 ст. 200 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 200.15 статті 200 ПК України, у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

При цьому, пунктами 52 та 56 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, якими цей підрозділ був доповнений Законом № 1797, визначено, що до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов`язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження.

Формування, ведення, бюджетне відшкодування та офіційне публікування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

До 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 був затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (надалі по тексту - Порядок № 26), який, згідно з пунктом 3 Постанови, набирає чинності з 1 квітня 2017 року.

При цьому, Постановою встановлено, що до набрання чинності Порядком бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість за заявами, включеними до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сформованого згідно з пунктом 52 підрозділу 2розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, здійснюється у порядку, що діяв до 1 січня 2017 року.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 26 орган ДФС вносить до Реєстру, зокрема, такі дані:

- дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання);

- суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

- дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

- суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДФС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування;

- дату складення та вручення платнику податку акта перевірки;

- узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно з пунктом 6 Порядку №26 інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Пунктом 12 Порядку №26 передбачено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому, органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року по справі №804/4787/16, яке набрало законної сили, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення рішення № від та № від 07.05.2015 щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку рішення, у тому числі на додану вартість в розмірі 10283,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) у розмірі - 5141,50 грн.

У зв`язку з чим сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою та на наступний робочий день після отримання відповідного рішення контролюючий орган був зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Між тим, доказів своєчасного внесення ДПС України до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних про повернення позивачу узгодженої суми бюджетного відшкодування за спірний період, відповідачами в ході розгляду справи суду не надано.

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Аналіз викладених норм свідчить, що держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої. Якщо ж протягом згаданого строку необхідних дій для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту 200.23 статті 200 ПК України нараховується пеня.

Передумовою початку нарахування пені є невиконання контролюючим органом обов`язку з виплати заборгованості з відшкодування податку на додану вартість протягом строку, визначеного статтею 200 ПК України.

Нарахування пені пов`язується саме із недотриманням суб`єктами владних повноважень положень статті 200 ПК України, яка визначає, зокрема, комплекс дій, необхідних для своєчасного повернення сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

Наведений юридичний факт, у свою чергу, зумовлює виникнення фінансових правовідносин між боржником в особі держави та кредитором - платником податків, права якого порушені саме внаслідок несплати йому відповідної суми.

Відтак, позивач набув право на отримання відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України пені на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

15.03.2021 року позивачу було відшкодовано відповідну суму бюджетного відшкодування, шляхом повернення на електронний рахунок в Системі електронного адміністрування ПДВ, а тому, позивач набув право на нарахування пені у порядку, встановленому пунктом 200.23 статті 200 ПК України за період з дати узгодження за рішенням суду до дати погашення.

Згідно Розрахунку пені по декларації з ПДВ за січень 2015 року на суми підтвердженого та не відшкодованого бюджетного відшкодування, сума бюджетного відшкодування 10 283,00 грн. за період з 27.06.2020 року по 04.03.2021 року та з 05.03.2021 р. по 15.03.2021 р., сума пені, що підлягає стягненню становить - 533,31 грн., тобто період стягнення пені є іншим ніж визначено в рішенні №160/7633/20.

Розрахунок пені в сумі 533,31 грн. проведений відповідно до положень пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України.

Натомість, відповідачами, заперечуючи наведений розрахунок, не надано жодного доказу у спростування такого розрахунку, у зв`язку з чим, суд погоджується із таким розрахунком.

З огляду на встановлені судом обставини, частина позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства Дніпровський металургійний завод пені в розмірі - 533,31 грн. за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за період січень 2015 року є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Окрім того, позивач просить суд стягнути за період з 12.09.2018 року по 15.03.2021 року інфляційні витрати, що складають 2 104,94 грн. та 3% річних, що складають 774, 18 грн. та посилається на положення частини другої статті 625 Цивільного кодексу України.

Так, частиною 2 статті 625 ЦК України закріплено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

В силу положення статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Аналіз наведених норм свідчить, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних не є штрафними санкціями, а є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, стягнення інфляційних втрат і 3% річних, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, є способом компенсації майнових втрат кредитора, а не способом відшкодування шкоди.

Таку ж природу має і неустойка. Зокрема, пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ, що нараховується на суму заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України, є способом компенсації майнових втрат кредитора, а не способом відшкодування шкоди.

Водночас, інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимогою.

Наведену позицію підтримує Велика палата Верховного Суду у справі № 910/4590/19 від 07.04.2020 року.

При цьому, суд звертає увагу, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

В свою чергу, відповідно до статті 1 Цивільного кодексу України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Отже, в даному випадку, підлягають застосування вимоги Податкового кодексу України, якими зокрема встановлено право на отримання відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України пені на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

В той час як норми Цивільного кодексу України, щодо відповідальності боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання та на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, до відповідача суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах застосуванню не підлягають, оскільки останній не має статусу боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, відносини між сторонами засновані на владному підпорядкуванні, а не на юридичній рівності, вільному волевиявленні, та майновій самостійності їх учасників та не відносяться до цивільних.

Такі висновки суду узгоджуються з нормами п. 5.2 ст. 5 Податкового кодексу України, відповідно до якої визначено, що у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з Державного бюджету України на користь позивача 3% річних в розмірі - 774,18 грн. за прострочення строку бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період січень 2015 року та стягнення з Державного бюджету України на користь позивача інфляційних витрат в розмірі - 2 104,94 грн. за період січень 2015 року.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

В якості відповідачів у справі позивачем зазначено Державну казначейську службу України, Державну податкову службу України та Східне Міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Зважаючи на те, що порушення допущене саме Східним Міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, суд вважає, що судові витрати має понести Східне Міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 2 270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №362276 від 16.11.2021 р.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 354,80 грн. підлягає стягненню з Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків за рахунок бюджетних асигнувань, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД» (49064, м. Дніпро, вул. Маяковського, 3, ) до Відповідача 1: Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6, ), Відповідача 2: Державної податкової служби України (04053, м.Київ, Львівська площа, 8, ), Відповідача 3: Східне Міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49600, м.Дніпро, пр-т. О. Поля, б. 57, код ВП 43968079) про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних витрат - задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ПрАТ «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД» (49064, м. Дніпро, вул. Маяковського, 3, ) пеню в розмірі 533,31 гривня за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за період січень 2015 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49600, м.Дніпро, пр-т. О. Поля, б. 57, код ВП 43968079) на користь Приватного акціонерного товариства Дніпровський металургійний завод (49064, м. Дніпро, вул. Маяковського, 3, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 354,80 гривень (триста п`ятдесят чотири гривні 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 22 вересня 2022 року.

Суддя Н.В. Боженко