Справа № 607/11003/22
Суддя: Кунець Н. Р.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2022 Справа №607/11003/22

Провадження №2-а/607/376/2022

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.,

з участю секретаря судового засідання Крупи О.А.,

представника позивача Янчишина В.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Янчишин Володимир Йосифович до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Янчишин В.Й. звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 719557 від 12.08.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121, ч. 4 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 20 400 грн та закрити провадження у справі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія БАБ № 719557 від 12.08.2022, постановленою інспектором взводу №2 роти №2 батальйону ДПП в Тернопільській області ДПП лейтенанта Погребняк А.В., його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121, ч.2 ст. 122 та ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Зокрема, йому ставиться у провинну те, що він 12.08.2022 об 18 год. 01 хв., керуючи транспортним засобом «ВМWХ5» д.н.з. НОМЕР_1 , не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п.2.9.«Д» ПДР України, ч. 2 ст. 122 КУпАП, також під час руху транспортного засобу користувався засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, чим порушив ч. 5 ст. 121 КУпАП, та керував транспортним засобом, будучи позбавленим права на керування транспортним засобом, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.09.2021 року у справі № 607/16289/21.

Із вказаною постановою позивач не погоджується та вважає її безпідставною та протиправною, оскільки в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень а тому провадження по справі повинне бути закрите на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП з огляду на наступне.

Так, позивач заперечує факт керування транспортним засобом «BMWX5» д.н.з. НОМЕР_1 , з порушенням ч. 5 ст. 121 КУпАП, так як в момент керування автомобілем він був пристебнутий паском безпеки, а відстебнув його після зупинки автомобіля до приходу поліцейського, так як мав намір вийти із автомобіля для спілкування з поліцейським.

Окрім цього, позивач також заперечує порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП та вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, оскільки він Правил дорожньою руху не порушував.

Щодо притягнення його до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, то на переконання позивача його неправомірно притягнуто до відповідальності як такого, що керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, позаяк до часу винесення оскаржуваної постанови - до 12.08.2022, він не знав про існування відносно нього рішення, яким він позбавлений права керування транспортним засобом, так як участі в судовому засіданні з цього приводу не приймав, копії рішення не отримував, відтак не знав, що повинен здати своє посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У постанові Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.09.2021 вказано, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи на 11 год. 35 хв. 21.09.2021 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав. Приймаючи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розгляд справи проводити у його відсутності. Проте позивач, не погоджується, з тим, що підпис у протоколі про ознайомлення із датою та часом розгляду справи є належним способом повідомлення особи, при цьому жодних повісток з суду він не отримував, а відтак не був повідомлений про розгляд справи 21.09.2021, відповідно і не міг знати про наявність рішення про позбавлення його права керування транспортним засобом.

Окрім цього, копію постанови від 21.09.2021 він не отримував, а лист з копією постанови суду, повернувся до матеріалів справи за закінченням терміну зберігання, що свідчить про не вручення листа з суду, та не повідомлення його, про наявність постанови від 21.09.2021, якою його позбавлено права на керування транспортними засобами.

Позивач також звертає увагу, що на відсутність даних, що рішення суду про позбавлення позивача права керування транспортним засобом виконувалось посадовими особами органів Національної поліції до 15.08.2022. Водночас, посвідчення водія знаходилось нього до 15.08.2022, оскільки саме 15.08.2022 посадовими особами органів Національної поліції у нього вилучено посвідчення водія.

Більше того, 04.05.2022 постановою серія ЕАО №5370732, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП, однак під час винесення даної постанови поліцейські жодним чином не повідомляли про наявність постанови, якою його позбавлено права на керування транспортним засобом.

Вказує, що 18.08.2022 його представник адвокат Янчишин В.Й., ознайомився з матеріалами справи №607/16289/21 та постановою від 21.09.2021, і ним подано апеляційну скаргу на вище вказану постанову.

Таким чином, він не знав та не міг знати, що на нього було накладене адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строком на два роки.

Наведені обставини на переконання позивача свідчать про відсутність у нього умислу щодо ухилення від виконання рішення суду про позбавлення його права керування транспортним засобом, при тому, що суб`єктивною стороною вказаного правопорушення є вина у формі прямого умислу, тобто правопорушення могло бути вчинене лише з прямим умислом.

Посилаючись на наведене, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.08.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку, визначеному для розгляду окремої категорії термінових адміністративних справ, з урахуванням вимог параграфу 2 глави 11 КАС України.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.09.2022, продовжено, встановлений судом Управлінню патрульної поліції ДПП у Тернопільській області, процесуальний строк для надання суду відзиву на позовну заяву з доказами, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також документів, що підтверджують надіслання відзиву і доданих до нього доказів позивачу та визначено новий строк до 14.09.2022.

26.09.2022 канцелярією суду зареєстровано відзив на позов поданий представником відповідача Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції України.

Протокольною ухвалою суду від 26.09.2022 постановленою в судовому засіданні без виходу в нарадчу кімнату, судом відмовлено у прийняті відзиву поданого представником відповідача Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції України та долучення його до матеріалів справи, з підстав пропуску встановленого судом процесуального строку для надання суду відзиву на позовну заяву з доказами, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також документів, що підтверджують надіслання відзиву і доданих до нього доказів.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Янчишин В.Й. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в судове засіданні не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був неодноразово належним чином повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв.

Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав:

Судом встановлено, що 12.08.2022 інспектором взводу № 2 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Погребняк А.В. була винесена постанова серії БАБ №719557 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 12.08.2022 об 17 год. 45 хв., в м. Тернополі на перехресті вул. Протасевича просп. Степана Бандер, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВМWХ5» д.н.з. НОМЕР_1 , не був пристебнутий ременем безпеки, під час руху транспортного засобу користувався засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, при перевірці документів у водія було встановлено, що водій позбавлений права керувати транспортним засобом постановою від 21.09.2021 Тернопільським міськрайонний судом Тернопільської області, чим порушив п.2.3 в, п. 2.1 а та п. 2.9 д ПДР України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 1.9. ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як встановлено пунктом 2. 3 (в) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів; (пункт змінено 11.11.2020).

Частина 5 ст. 121 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно п. 2.9 д ПДР України, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Частина 2 ст. 122 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

За змістом п. 2.1.а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 4 ст. 126 КУпАП, передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами

Відповідно до положень ст. 282 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до змісту ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП. Справа щодо вказаних порушень одночасно розглядалась посадовою особою поліції, відтак на нього накладено стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення. Вказані обставини відповідають положення закону, а саме ст. 36 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи із змісту пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою ст. 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно з статтею 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд зауважує, що представником відповідача не надано суду у встановлений процесуальний строк належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які свідчили б про те, що ОСОБА_1 12.08.2022 керував транспортним засобом марки «ВМWХ5» д.н.з. НОМЕР_1 , з не пристебнутим ременем безпеки та що він під час руху транспортного засобу користувався засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук.

Факт вчинення позивачем правопорушень, зокрема керування ним 12.08.2022 транспортним засобом марки «ВМWХ5» д.н.з. НОМЕР_1 , з не пристебнутим ременем безпеки та користування ним під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, зафіксоване лише в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №719557 від 12.08.2022, інших доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 та ч.2 ст.122 КУпАП, відповідачем суду у встановлений процесуальний строк не подано.

Відтак, виносячи спірну постанову працівник поліції в порушення вимог ст.252, 280, 283 КУпАП не зазначив належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які ним були зібрані та оцінені у встановленому законом порядку, та на яких ґрунтується його висновок про доведеність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 та ч.2 ст.122 КУпАП та якими спростовуються заперечення останнього щодо не вчинення цих правопорушень, зокрема, не було зафіксовано покази свідків та відсутні інші джерела доказування, які б давали можливість суду перевірити підстави притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-а, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

За даних обставин суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 121 та ч.2 ст.122 КУпАП.

Щодо позовних вимог про скасування постанови в частині притягнення до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 9-11 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Враховуючи наведені норми, ретельному дослідженню підлягає наявність в діях ОСОБА_1 умислу при здійсненні керування транспортного засобу без наявності права керування транспортними засобами.

Матеріалами справи підтверджується, що постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.09.2021 постановленою у справі 607/16289/21, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 2 роки.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 15.09.2022 у справі № 607/16289/21, поновлено адвокату Янчишину В.Й. строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду від 21.09.2021. Апеляційну скаргу адвоката Янчишина В.Й., в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задоволено та постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.09.2021 щодо ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП, в частині накладення адміністративного стягнення, змінено і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 гривень.

Підставою для поновлення адвокату Янчишину В.Й. строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду від 21.09.2021, стало те, що ОСОБА_1 , як особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, участі у розгляді справи судом першої інстанції не приймав, відомості про отримання ним копії постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.09.2021 в матеріалах справи відсутні, а про прийняте рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 дізнався 18.08.2022 після укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_2 , чому передувало вилучення у нього посвідчення водія працівниками поліції 15.08.2022.

Встановлені обставини виключають умисну поведінку ОСОБА_1 на керування транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортними засобами, оскільки як встановлено у постанові Тернопільського апеляційного суду від 15.09.2022 він жодним чином не був поінформований про факт його притягнення до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 2 роки.

Крім того суд звертає увагу, що за приписами ст. 265-1 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, поліцейський тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначене свідчить, що по процедурі тимчасового вилучення посвідчення водія особа по суті не позбавляється права керування транспортними засобами і може здійснювати дані дії у визначеному порядку до набрання законної сили відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Правомірно очікуючи повідомлення про факт винесення того чи іншого рішення в справі про адміністративне правопорушення по ст. 122-4 КУпАП, позивач здійснював керування транспортним засобом, оскільки про заборону вказаних дій не був поінформований жодним із законодавчо встановлених способів.

На підстав вищевикладеного, оскільки представником відповідача не надано у встановлений процесуальний строк належних та допустимих доказів на підтвердження наявності умислу в діях позивача ОСОБА_1 , а також враховуючи, що постановою Тернопільського апеляційного суду від 15.09.2022 у справі № 607/16289/21 задоволено апеляційну скаргу представника позивача та змінено постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.09.2021 щодо ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП, в частині накладення адміністративного стягнення та застосовано до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 17.07.2019 (справа №295/3099/17).

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), суд у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на те, що позивач заперечив свою провину у вчиненні правопорушень, Суд вважає, що провина позивача у порушенні Правил дорожнього руху України та вчиненні правопорушень, передбачених ч.5 ст. 121, ч.2 ст. 122 та ч. 4 ст. 126 КУпАП, не доведена, в той час, як відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак представником відповідача не надано суду доказів, які б спростували пояснення позивача та доводили правомірність винесеної постанови.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 719557 від 12.08.2022 є підставним та підлягає до задоволення, шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином із відповідача Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на користь позивача, слід стягнути судові витрати у розмірі 496,20 грн.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Янчишин Володимир Йосифович до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 719557 від 12.08.2022, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 та ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 та ч. 4 ст. 126 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496 гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду складено та підписано 27.09.2022.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, адреса місця знаходження: вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль, 46003.

Головуючий суддяН. Р. Кунець