Справа № 160/14666/22
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 вересня 2022 р. Справа № 160/14666/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Царікова О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Павлоградського районного відділу поліції в особі начальника Павлоградського районного відділу поліції підполковника поліції Варяниці Сергія Романовича (51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Шевченка, буд. 51) про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Павлоградського районного відділу поліції в особі начальника Павлоградського районного відділу поліції підполковника поліції Варяниці Сергія Романовича, в якій позивач просить суд:

- зобов`язати відповідача - Павлоградський районний відділ поліції Дніпропетровської області у особі начальника Павлоградського районного відділу поліції підполковника поліції Варяниці Сергія Романовича - відшкодувати ОСОБА_1 , власнику автомобіля марки ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_2 , якому 11.05.2022 було нанесено додаткові пошкодження в результаті транспортування працівниками ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП Дніпропетровської області на штрафмайданчик, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 - матеріальні та моральні збитки у сумі 61769,93 грн. (шістдесят одна тисяча сімсот шістдесят дев`ять грн. 93 коп) згідно наданих підтверджуючих документів.

Згідно з п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. ст. 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, з контексту наведених норм видно, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Водночас суд зазначає, що неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є орган місцевого самоврядування, а предметом розгляду - його рішення. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, але не виключно, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

В той же час, вирішуючи питання, до юрисдикції якого суду належить розгляд справи, також необхідно враховувати характер спірних правовідносин, права та інтереси, за захистом яких звернувся позивач.

Судом встановлено, що позивач є власником транспортного засобу ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_2 , який був учасником ДТП, що сталась 11.05.2022 на території с. Богуслав Павлоградського району, у зоні відповідальності ВП №1 (м. Тернівка). За кермом автомобіля був син позивача. Після проведення слідчих дій та документування ДТП, слідчим відділення поліції №1 ПРВП, ст. лейтенантом Назаровим Артемом Олександровичем було прийнято рішення про поміщення автомобіля під арешт та транспортування його на штрафмайданчик ВП №1, який розташовано за адресою: 51500, м. Тернівка, вул. Лермонтова, 15-Б. Слідчим Назаровим А. позивачеві повідомлено, що транспортування транспортного засобу здійсниться евакуатором за рахунок держави. Однак, під час транспортування автотранспортного засобу ВАЗ 21063. державний номер НОМЕР_2 до місця його відповідального зберігання на штрафмайданчик, автомобілю було завдано додаткові значні пошкодження. Таким чином, позивач вважає, що він має право на компенсацію завданої його майну шкоди, а також моральних збитків, які нанесені йому, як власникові майна та громадянинові України, посадовими особами поліції.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що виникнення спірних правовідносин обумовлено завданням шкоди майну позивача, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Критеріями відмежування справ цивільної (господарської) юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору.

Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із пунктом 8 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частинами 1-2 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом наведених правових положень суд, шляхом вчинення провадження у справах, здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Частиною 6 статті 28 ЦПК України врегульоване питання підсудності справ у разі пред`явлення позовів про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист якого подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.

Суд зазначає, що в даному випадку існує спір про право цивільне, хоча однією зі сторін у ньому виступає особа публічного права, а спірні правовідносини врегульовані нормами цивільного права. У спірних правовідносинах у цьому випадку реалізується не публічний, а приватний інтерес.

А тому, справи про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а відтак позовна заява має бути подана до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства із дотриманням правил територіальної підсудності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КАС України, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 170, 171, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №160/14666/22 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Павлоградського районного відділу поліції в особі начальника Павлоградського районного відділу поліції підполковника поліції Варяниці Сергія Романовича (51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Шевченка, буд. 51) про зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали разом з позовною заявою, доданими до нього документами надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Царікова