Справа № 560/7239/22
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7239/22
РІШЕННЯ

іменем України

26 вересня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №62 від 27.06.2022 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 21.11.2005 року по 20.10.2006 року, з 23.10.2006 року по 20.10.2007 року, з 22.10.2007 року по 17.09.2008 року, з 18.09.2008 року по 25.08.2009 року, з 31.08.2009 року по 26.04.2010 року, з 27.04.2010 року по 08.07.2010 року, з 15.11.2010 року по 01.03.2011 року, з 02.03.2011 року по 28.10.2011 року, з 31.10.2011 року по 09.09.2012 року, з 17.09.2012 року по 13.06.2013 року та з 01.08.2013 року по 03.08.2015 року та призначити позивачу пенсію згідно заяви від 20.06.2022 року з моменту набуття на неї права, а саме з 05 червня 2022 року, з врахуванням довідок про заробітну плату №54 від 21.06.2010 року та 28 від 13.03.2013.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після досягнення пенсійного віку та за наявності визначеного законодавством страхового стажу, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою, в якій просив призначити пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV). Проте рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області протиправно відмовлено в призначенні пенсії.

До суду надійшов відзив, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить відмовити в задоволенні позовної заяви. Зазначає, що позивачу правомірно відмовлено в призначенні пенсії, оскільки в нього відсутній необхідний страховий стаж роботи 29 років. При цьому до страхового стажу позивача не зараховано спірні періоди роботи, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків (зборів) до пенсійного фонду російської федерації.

Вказує, що позовні вимоги щодо призначення пенсії за віком є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області правом подати відзив не скористалося.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.07.2022 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.09.2022 у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

За змістом трудової книжки НОМЕР_1 та вкладки в трудову книжку НОМЕР_2 позивач працював в російській федерації в ЗАТ "Буденергосервіс" в періоди з 21.11.2005 по 20.10.2006, з 23.10.2006 по 20.10.2007, з 22.10.2007 по 17.09.2008, з 18.09.2008 по 25.08.2009, з 31.08.2009 по 26.04.2010, з 27.04.2010 по 08.07.2010, з 15.11.2010 по 01.03.2011, з 02.03.2011 по 28.10.2011, з 31.10.2011 по 09.09.2012, з 17.09.2012 по 13.06.2013 та з 01.08.2013 по 03.08.2015.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою від 20.06.2022 про призначення пенсії за віком згідно з Законом №1058-ІV.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №62 від 27.06.2022 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку. Зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 26 років 06 місяців 28 днів (необхідний - не менше 29 років). До загального стажу не враховано періоди роботи з 04.08.2015 по 25.02.2019 згідно з трудовою книжкою (вкладка) від 04.08.2015, оскільки не надані довідки з пенсійного фонду російської федерації про сплату внесків.

Про зазначене рішення позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 01.07.2022.

За змістом довідок Закритого акціонерного товариства "Холдингова компанія "Буденергосервіс" про заробітну плату для нарахування пенсії №28 від 13.06.2013 та №54 від 21.06.2010, внески в пенсійний фонд російської федерації за період з 2005 року по 2011 рік не перераховувалися, а з 2012 року проводилася сплата страхових внесків.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Питання, що пов`язані з пенсійним забезпеченням врегульовані Законом №1058-ІV.

За змістом статті 26 Закону №1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком у період з 01.01.2022 по 31.12.2022 після досягнення 60 років та за наявності страхового стажу 29 років.

Спірним є наявність в позивача 29 років страхового стажу.

Приписами частини 1 статті 24 Закон №1058-ІV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону №1058-ІV).

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Права громадян України, які працюють за кордоном, захищаються законодавством України та держави перебування, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина 2 статті 10 Закону України "Про зайнятість населення").

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Статтею 7 Угоди між Урядом України і урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 (далі - Угода від 14.01.1993) встановлено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди від 14.01.1993 трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Зі змісту викладеного слідує, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховується при встановленні права на пенсію. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якої вони проживають.

Наведене також підтверджує, що діюче в Україні пенсійне законодавство визначає, що у разі, якщо пенсія призначена на території України, а особа працювала на території російської федерації або на підприємстві зареєстрованому на території російської федерації після 13.03.1992, то цей стаж має враховуватися на території України як власний страховий (трудовий) стаж, хоча пенсійні внески можуть сплачуватися в російській федерації. Тобто існує гарантія врахування страхового (трудового) стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків.

Отже, обчислення стажу роботи позивача з 21.11.2005 по 20.10.2006, з 23.10.2006 по 20.10.2007, з 22.10.2007 по 17.09.2008, з 18.09.2008 по 25.08.2009, з 31.08.2009 по 26.04.2010, з 27.04.2010 по 08.07.2010, з 15.11.2010 по 01.03.2011, з 02.03.2011 по 28.10.2011, з 31.10.2011 по 09.09.2012, з 17.09.2012 по 13.06.2013 та з 01.08.2013 по 03.08.2015 у ЗАТ "Буденергосервіс" (російська федерація) здійснюється згідно з законодавством російської федерації, на території якої у спірний період відбувалась трудова діяльність позивача.

Відповідно до абзацу 3 статті 3 федерального закону російської федерації від 17.12.2001 №173-ФЗ "Про трудові пенсії в російській федерації" (далі Закон рф №173-ФЗ), який застосовувався до 01.01.2015, іноземні громадяни та особи без громадянства, які постійно проживають в російській федерації, мають право на трудову пенсію нарівні з громадянами російської федерації, за винятком випадків, встановлених федеральним законом або міжнародним договором російської федерації.

Згідно з статтею 2 федерального закону російської федерації від 17.12.2001 №173-ФЗ "Про трудові пенсії в російській федерації" (далі - Закон №173-ФЗ) страховий стаж - врахована при визначенні права на трудову пенсію сумарна тривалість періодів роботи і (або) іншої діяльності, протягом яких сплачувалися страхові внески до Пенсійного фонду російської федерації, а також інших періодів, які зараховуються до страхового стажу.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону №173-ФЗ до страхового стажу включаються періоди роботи та (або) іншої діяльності, які виконувались на території російської федерації особами, вказаними в частині першій статті 3 даного федерального закону, за умови, що за ці періоди сплачувались страхові внески до пенсійного фонду російської федерації.

Водночас, ухвалою конституційного суду російської федерації від 10.07.2007 №9-П визнано пункт 1 статті 10 Закону №173-ФЗ таким, що не відповідає конституції російської федерації у тій мірі, в якій нормативні положення, що містяться в них, у взаємозв`язку з іншими законодавчими розпорядженнями, що регламентують умови призначення та розміри трудових пенсій, - за відсутності в чинному регулюванні достатніх гарантій безперешкодної реалізації пенсійних прав застрахованих осіб, які працювали за трудовим договором та виконали передбачені законом умови для набуття права на трудову пенсію, на випадок несплати або неповної сплати страхувальником (роботодавцем) страхових внесків за певні періоди трудової діяльності цих осіб - дозволяють не включати такі періоди до їх страхового стажу, що враховується при визначенні права на трудову пенсію, та знижувати при призначенні (перерахунку) трудової пенсії розмір її страхової частини.

Надалі до встановлення федеральним законодавцем відповідного правового регулювання конституційним судом російської федерації встановлено правовий механізм реалізації пенсійних прав зазначеної категорії громадян: право застрахованих осіб, які працювали за трудовим договором, на отримання трудової пенсії з урахуванням трудової діяльності, що передувала призначенню (перерахунку) пенсії, при несплаті або неналежній сплаті їх страхувальниками (роботодавцями) страхових внесків до пенсійного фонду російської федерації має забезпечуватися державою у порядку виконання за страхувальника обов`язку по перерахуванню пенсійному фонду російської федерації необхідних коштів у користь тих застрахованих осіб, яким призначається трудова пенсія (проводиться її перерахунок), за рахунок коштів федерального бюджету.

Відповідно до частини 2 статті 14 федерального закону №167-Ф3 від 15.12.2001 "Про обов`язкове пенсійне страхування в російській федерації" що страхувальники зобов`язані своєчасно і в повному обсязі сплачувати страхові внески в Пенсійний фонд російської федерації і вести облік, пов`язаний з нарахуванням і сплатою страхових внесків у вказаний фонд.

Отже, як законодавством України, так і законодавством російської федерації передбачено зарахування періоду трудової діяльності до страхового стажу при умові сплати страхових внесків до пенсійного фонду тієї країни, на території якої здійснювалась така діяльність.

Як встановив суд, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 та вкладкою в трудову книжку НОМЕР_2 позивач працював в російській федерації в ЗАТ "Буденергосервіс" в періоди з 21.11.2005 по 20.10.2006, з 23.10.2006 по 20.10.2007, з 22.10.2007 по 17.09.2008, з 18.09.2008 по 25.08.2009, з 31.08.2009 по 26.04.2010, з 27.04.2010 по 08.07.2010, з 15.11.2010 по 01.03.2011, з 02.03.2011 по 28.10.2011, з 31.10.2011 по 09.09.2012, з 17.09.2012 по 13.06.2013 та з 01.08.2013 по 03.08.2015.

Такі записи засвідчені чітким відтиском печатки вказаного товариства та не містить ні виправлень/підтирань, ні інших застережень, які б давали підстави сумніватись у їх правдивості.

Єдиною підставою для неврахування до страхового стажу позивача періодів роботи на території російської федерації слугувала обставина не підтвердження факту сплати страхових внесків за спірні періоди роботи до пенсійного фонду російської федерації.

Водночас, суд звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів). Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

Тому відмова у зарахуванні до страхового стажу позивача спірних періодів з єдиної підстави, такої як не підтвердження сплати страхових внесків роботодавцем, є протиправною, оскільки покладає на пенсіонера надмірний індивідуальний тягар за ймовірні порушення роботодавцем, а не працівником вимог законодавства. Будь-яких доказів, які б свідчили про несплату страхових внесків до пенсійних органів російської федерації з вини позивача суду не подано.

Крім цього, позивач не повинен відповідати за ймовірне неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, оскільки за правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 17.07.2019 у справі №144/669/17, від 20.03.2019 у справі №688/947/17 та від 01.03.2021 у справі №423/757/17, несплата страхувальником страхових внесків (або відсутність інформації про таку сплату в системі персоніфікованого обліку) не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Таким чином, увесь офіційно набутий трудовий стаж позивача на території російської федерації належить зарахуванню до страхового стажу.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи: з 21.11.2005 по 20.10.2006, з 23.10.2006 по 20.10.2007, з 22.10.2007 по 17.09.2008, з 18.09.2008 по 25.08.2009, з 31.08.2009 по 26.04.2010, з 27.04.2010 по 08.07.2010, з 15.11.2010 по 01.03.2011, з 02.03.2011 по 28.10.2011, з 31.10.2011 по 09.09.2012, з 17.09.2012 по 13.06.2013, з 01.08.2013 по 03.08.2015.

Як встановив суд, позивач відповідав вимогам законодавства, дотримання яких надає йому право на призначення пенсії за віком згідно з Законом №1058-ІV, станом на час звернення до пенсійного органу (20.06.2022).

При цьому порушене право позивача полягає у прийнятті суб`єктом владних повноважень рішення про відмову призначити пенсію за наявності законодавчо визначених підстав для її призначення.

З огляду на наведені обставини, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №62 від 27.06.2022, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд також зазначає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату йому пенсії за віком згідно з Законом №1058-ІV з врахуванням відомостей про заробітну плату, зазначених в довідках Закритого акціонерного товариства "Холдингова компанія "Буденергосервіс" №28 від 13.06.2013 та №54 від 21.06.2010.

Відповідно до підпункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач досяг пенсійного віку 04.06.2022, а звернувся з заявою 20.06.2022 та, як встановив суд, на час звернення мав визначений законодавством страховий стаж, то пенсія йому має бути призначена з 05.06.2022.

Щодо доводів відповідача про те, позовна вимога зобов`язального характеру є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, суд зазначає наступне.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії визначені Законом №1058-ІV.

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн, а тому, ці витрати слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (відповідача, до якого фактично заявлені позовні вимоги, оскільки вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області є похідними від задоволення/відмови в задоволенні заявлених до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області вимог про визнання протиправним та скасування рішення №62 від 27.06.2022).

Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №62 від 27.06.2022, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди з 21.11.2005 по 20.10.2006, з 23.10.2006 по 20.10.2007, з 22.10.2007 по 17.09.2008, з 18.09.2008 по 25.08.2009, з 31.08.2009 по 26.04.2010, з 27.04.2010 по 08.07.2010, з 15.11.2010 по 01.03.2011, з 02.03.2011 по 28.10.2011, з 31.10.2011 по 09.09.2012, з 17.09.2012 по 13.06.2013 та з 01.08.2013 по 03.08.2015.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 05 червня 2022 року з врахуванням відомостей про заробітну плату, зазначених в довідках Закритого акціонерного товариства "Холдингова компанія "Буденергосервіс" №28 від 13.06.2013 та №54 від 21.06.2010.

Стягнути на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014 , код ЄДРПОУ - 13967927)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк