Справа № ЗП/260/67/22
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 вересня 2022 рокум. Ужгород№ ЗП/260/67/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Рейті С.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство» про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Брустурянське лісомисливське господарство» звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання адміністративного позову, яким просить, у якості заходів забезпечення позову: зупинити дію наказу Західного офісу Держаудитслужби № 231 від 02.08.2022 року в частині включення до Плану проведення заходів державного фінансового контролю Західного офісу Держаудитслужби на ІІІ квартал 2022 року ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство» за період роботи з 01.07.2019 року по 30.06.2022 року та заборонити Західному офісу Держаудитслужби в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області вчиняти дії, спрямовані на проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство» за період з 01.07.2019 року по 30.06.2022 року.

Необхідність забезпечення адміністративного позову вказаним способом аргументована тим, що невжиття відповідних заходів щодо зупинення дії наказу та заборони вчиняти дії щодо проведення ревізії, початок якої заплановано на 26.09.2022 року до набрання законної сили судовим рішенням у справі, предметом якої є оскарження цього наказу та дій контролюючого органу щодо призначення такої ревізії, призведе до її проведення (внесення відповідних записів у журнал контрольних заходів) та вважатиметься такою зміною обставин, внаслідок якої подальше ухвалення адміністративним судом можливого рішення про визнання протиправними (незаконними) дій контролюючого органу щодо призначення ревізії вже не призведе до захисту прав або інтересів заявника, що призведе до порушення закріпленого Конвенцією «права на суд».

Так, у випадку початку проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство» за період з 01.07.2019 року по 30.06.2022 року незаконність її призначення судом досліджуватися не буде, внаслідок чого заявник не зможе реалізувати своє право на судовий захист від безпідставного та необгрунтованого здійснення фінансового контролю щодо себе.

Розглянувши заявлене клопотання про забезпечення адміністративного позову та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Підстави забезпечення позову, передбачені ч.2 ст.150 КАС України, є оціночними, відтак, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити - чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.6 ст.154 КАС України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

Таким чином, ухвала про забезпечення позову повинна бути судом вмотивована, а саме із зазначенням: 1) висновків про існування обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі; 2) в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

У той же час забезпечення адміністративного позову не є самостійним способом захисту порушеного права, та не повинне призводити до вирішення позовних вимог або досягнення іншої мети, не пов`язаної з забезпеченням права особи до вирішення справи по суті.

При цьому, проаналізувавши доводи заявника покладені в обгрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову обраним способом, суд дійшов висновку, що спірним наказом від 02.08.2022 року № 231 затверджено План проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на ІІІ квартал 2022 року (в частині інспектувань), яким передбачено ревізію фінансово-господарської діяльності заявника.

У заяві не зазначено очевидних ознак протиправності оспорюваного наказу.

Доводи заявника щодо протиправності проведення ревізії фінансово-господарської діяльності за період з 01.07.2019 року по 30.06.2022 року є доводами по суті справи, правова оцінка яким буде надана судом з урахуванням доводів відповідача і наданих ним доказів. Оцінка цих доводів на стадії розгляду заяви про забезпечення позову фактично призведе до вирішення спору, тому, за відсутності очевидних ознак протиправності оспорюваного акта, суд утримається від таких оцінок.

Доводи заявника щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі і наполягання позивача на тому, що у разі проведення перевірки на підставі оскаржуваного рішення, захист прав позивача стане неможливим, так як мета перевірки буде досягнута, суд відхиляє, оскільки заява не містить фактів і доказів щодо очевидного протиправного характеру перевірки та/або використання відповідачем своїх повноважень щодо проведення ревізії всупереч меті, з якою ці повноваження надані.

Ймовірність проведення ревізії до завершення розгляду справи існує, але наведені заявником доводи не дають підстав стверджувати про її протиправний характер. Вочевидь для суду, мета перевірки, сама по собі, не спрямована на завдання шкоди правам та інтересам позивача й не є нелегітимним та/або надмірним втручанням в його господарську діяльність.

Доводи заявника щодо необхідності докладання значних зусиль та витрат, зокрема, але не виключно, звернення до суду з позовом про оскарження наслідків перевірки тощо, суд відхиляє, оскільки такі доводи ґрунтуються на припущенні настання саме негативних наслідків. У разі наявності у заявника заперечень (зауважень) щодо змісту акта ревізії, він має можливість підписати його із застереженням та подати письмові заперечення (зауваження) і документи, які спростовуватимуть встановлені ревізією факти і висновки.

Щодо посилань заявника на постанови Верховного Суду, то згідно з ч. 7 ст. 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Посилання заявника на відсутність у відповідача дискреції щодо варіантів вибору поведінки не мають значення для вирішення заяви.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає про відсутність передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство» про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст. 256 КАС України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя С.І. Рейті