Справа № 200/1202/22
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року Справа№200/1202/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Донецької обласної прокуратури, в якому просить: 1) визнати протиправною бездіяльність Донецької обласної прокуратури щодо затримки виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.07.2021 року про поновлення на посаді; 2) стягнути середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на посаді за період з 07.07.2021 року по 09.01.2022 року (128 робочих днів) у розмірі 96300 (дев`яносто шість тисяч триста) грн. 80 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.07.2021 у справі № 200/9042/20-а його поновлено на рівнозначній посаді в Донецькій обласній прокуратурі з 16.10.2020. Також, з Донецької обласної прокуратури на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 134670,65 грн. Рішення суду першої інстанції у частині поновлення на посаді з 16.10.2020 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2021 у вказаній справі апеляційні скарги Донецької обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора задоволені частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року у справі № 200/9042/20-а - змінено. В абзаці четвертому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 р. у справі № 200/9042/20-а виключені слова «рівнозначній». В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року у справі № 200/9042/20-а - залишено без змін.

Разом з тим, незважаючи на допущення до негайного виконання, рішення суду у частині поновлення його на роботі виконано лише 10.01.2022, шляхом видання наказу № 39-к від 10.01.2022, яким скасовано наказ про звільнення.

У зв`язку з тим, що рішення суду не виконувалося, позивачем не отримано заробітну плату за період з 07.07.2021 року по 09.01.2022 року.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, позивач, посилаючись на приписи статей 235, 236 КЗпП України, звернувся до суду із цим позовом.

25 січня 2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, про що постановлена відповідна ухвала.

15 лютого 2022 року судом постановлена ухвала про відкладення розгляду справи.

21 лютого 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначає, що відносно ОСОБА_1 було відсутнє рішення щодо успішного проходження атестації.

Виконання рішення суду щодо поновлення позивача на рівнозначній посаді прокурора відділу забезпечення обвинувачення в регіоні управління підтримання обвинувачення в суді Прокуратури Донецької області призвело б до прямого порушення вимог Закону України № 113-ІХ.

Крім того, представник відповідача звертає увагу що дії спрямовані на поновлення на посаді позивачем здійснено лише після його повідомлення листом № 07-1942вих-21 від 14.12.2021 про необхідність прибути до відділу кадрової роботи та державної служби Донецької обласної прокуратури з оригіналом трудової книжки для виконання дій, пов`язаних із поновленням на роботі. ОСОБА_1 щодо виконання рішення суду про поновлення на посаді до Обласної прокуратури звернувся із заявою про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.07.2021 у справі № 200/9042/20-а лише 29.12.2021 року.

Представник відповідача зазначає, що Європейський суд з прав людини при розгляді справи «Броуган та інші проти Сполученого Королівства», зазначив, що «негайно» не означає що це має відбутися миттєво, але означає, що це має відбутися якомога скоріше, з урахуванням місця, часу та обставин у кожній справі.

На думку представника відповідача позивачем не надано належних доказів відмови роботодавця виконувати рішення суду та не наведено фактів його умислу з метою затримки виконання відповідного судового рішення.

З урахуванням наведеного представник відповідача вважає позовні вимоги необґрунтованими.

14 червня 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечує проти доводів Донецької обласної прокуратури та наполягає на задоволенні позову.

26 вересня 2022 року закрито підготовче провадження, про що постановлена ухвала.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

З метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи судове засідання, призначене на 15 березня 2022 року, не відбулося у зв`язку з введенням воєнного стану, веденням активних бойових дій на території Донецької області.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 №259 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 на 30 діб.

Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджений Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжений з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно з опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Позивач, представники сторін у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Враховуючи наведене та приписи частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників судового процесу у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Наказом в.о. керівника Донецької обласної прокуратури від 12.10.2020 №1377-к, виданого на підставі підпункту 2 пункту 19 Розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» позивача звільнено з посади прокурора відділу забезпечення обвинувачення в регіоні управління підтримання обвинувачення в суді прокуратури Донецької області з 15.10.2020 на підставі пункту "д" частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» у зв`язку із скороченням кількості прокурорів органу прокуратури. Підставою видання наказу зазначено рішення дев`ятої кадрової комісії №11/1 від 15.07.2020, протокол №16 засідання дев`ятої кадрової комісії від 10.09.2020 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.07.2021 у справі №200/9042/20-а позовні вимоги ОСОБА_1 до Дев`ятої кадрової комісії, Офісу Генерального прокурора, Донецької обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення "Про неуспішне проходження прокурором ОСОБА_1 атестації" №11/1 від 15.07.2020 року Дев`ятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, утвореної наказом Генерального прокурора від 02.06.2020 року № 251.

Визнано протиправним та скасовано наказ в.о. керівника Донецької обласної прокуратури від 12.10.2020 №1377-к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу забезпечення обвинувачення в регіоні управління підтримання обвинувачення в суді Прокуратури Донецької області з 15.10.2020 року.

Поновлено ОСОБА_1 з 16.10.2020 року на рівнозначній посаді прокурора відділу забезпечення обвинувачення в регіоні управління підтримання обвинувачення в суді Прокуратури Донецької області в Прокуратурі Донецької області.

Стягнуто з Донецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 16.10.2020 року у сумі 134670 (Сто тридцять чотири тисячі шістсот сімдесят) гривень 65 копійок (сума без урахування обов`язкових відрахувань).

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Постановою суду апеляційної інстанції від 25.11.2021 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 р. у справі № 200/9042/20-а змінено. В абзаці четвертому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 р. у справі № 200/9042/20-а виключено слова «рівнозначній». В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 р. у справі № 200/9042/20-а - залишено без змін.

Наказом Донецької обласної прокуратури №39-к від 10.01.2022 року скасовано наказ Донецької обласної прокуратури №1377-к від 12.10.2020 року про звільнення позивача з посади прокурора відділу забезпечення обвинувачення в регіоні управління підтримання обвинувачення в суді прокуратури Донецької області. Поновлено позивача на посаді прокурора відділу забезпечення обвинувачення в регіоні управління підтримання обвинувачення в суді прокуратури Донецької області з 15.10.2020 року. Підстава: заява ОСОБА_1 , рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року у справі № 200/9042/20-а, постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2021 року у справі № 200/9042/20-а, виконавчий лист.

Позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо виконання рішення суду про поновлення його на роботі, як таку, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

За змістом ч.ч. 1, 7 ст.235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно ст.236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

За приписами ст. 1 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 65 Закону № 1404 рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Стаття 236 КЗпП України не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Добровільне виконання рішення суду боржником це його законодавчо встановлений обов`язок. Зазначений обов`язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

Таким чином, рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

За ст.236 КЗпП України виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

В постанові від 12.06.2019 у справі №826/18436/16 Верховний Суд зазначив, що наведений обов`язок виплатити поновленій на посаді особі середній заробіток за час вимушеного прогулу не залежить від обставин та причин невиконання судового рішення про поновлення такої особи на посаді.

З аналізу правових норм, що застосовуються до спірних правовідносин випливає, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок виявляється у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення оскаржуватися.

Відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 КЗпП України, згідно якої виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникає у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після ухвалення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.07.2021 року у справі №200/9042/20-а виконано наказом № 39-к від 10.01.2022 року про поновлення позивача на попередній посаді.

Отже, відповідач допустив затримку виконання рішення суду, що тягне за собою обов`язок роботодавця виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки.

У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України суд врахував правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24.12.2020 року у справі № 807/2434/15.

Суд відхиляє доводи відповідача в якості підстави невиконання рішення суду про те, що позивач звертався до відповідача із відповідними заявами, оскільки норми КЗпП України не містять застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, у разі якщо працівник не вчинив додаткових дій, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Суд вважає, що негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно виконується не з часу набуття ним законної сили (як це передбачено для переважної більшості судових рішень), а негайно з часу його проголошення (постановлення).

Аналогічна правова позиція визначена Верховним Судом в постановах від 09.02.2018 року у справі №П/811/218/14, від 16.02.2018 року у справі №807/2713/13-а.

Відповідно до ч. 3 п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року Про практику розгляду судами трудових спорів, у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Відповідно до положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.)

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до довідки про середньомісячну заробітну плату від 27.10.2021 року №21-85-89 останніми 2 календарними місяцями, які передували звільненню позивача є серпень та вересень 2020 року. Середньоденна заробітна плата позивача на момент звільнення складає 752,35 грн.

Кількість робочих днів за період з 07 липня 2021 року по 09 січня 2022 року складає 128 днів відповідно: липень 2021 року - 18 робочих днів, серпень 2021 року - 21 робочий день, вересень 2021 року - 22 робочих днів, жовтень 2021 року - 20 робочих днів, листопад 2021 року - 22 робочих дні, грудень 2021 року - 22 робочих дні, січень 2022 року 3 робочих дні.

Таким чином, відповідач має виплатити позивачу середній заробіток за 128 робочих днів в сумі 96300,80 грн. (128х752,35).

З вказаної суми слід відрахувати податки, збори та інші обов`язкові платежі, які утримуються із сум доходу, нарахованого на користь фізичної особи.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Донецької обласної прокуратури щодо несвоєчасного виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року у справі №200/9042/20-а, допущеного до негайного виконання у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді з 16 жовтня 2020 року.

Стягнути з Донецької обласної прокуратури (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, буд. 6, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року у справі №200/9042/20-а, допущеного до негайного виконання у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу забезпечення обвинувачення в регіоні управління підтримання обвинувачення в суді прокуратури Донецької області з 16 жовтня 2020 року, за період з 07 липня 2021 року по 09 січня 2022 року включно, в сумі 96300 (дев`яносто шість тисяч триста) гривень 80 копійок, з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Донецької обласної прокуратури (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, буд. 6, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Лазарєв