Справа № 480/2778/22
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2022 року Справа № 480/2778/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2778/22 за позовом ОСОБА_1 до Начальника управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради Наймитенко Антоніни Миколаївни, Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Начальника управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради Наймитенко Антоніни Миколаївни про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою суду від 11.05.2022 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
На виконання вимог ухвали позивачем до суду подано заяву про усунення недоліків до якої додано уточнену позовну заяву, за результатами розгляду яких, судом встановлено, що недоліки позовної заяви позивачем усунуті не були.
Ухвалою суду від 15.06.2022 позивачу продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.
12.07.2022 від позивача до суду надійшла заява щодо усунення недоліків позовної заяви. Також позивачем надано уточнену позовну заяву, в якій ОСОБА_1 звертається до суду з позовними вимогами до Начальника управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради Наймитенко Антоніни Миколаївни та Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради, та в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність начальника Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради Наймитенко Антоніни Миколаївни при розгляді звернення від 09.08.2021 року , яке зареєстроване за вх.№534, щодо неповідомлення підстав відмови Управлінням праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради Бедрицькій Ж.Ф. в 2017 році в проведенні санаторно-курортного лікування та ненадання відповіді на прохання надати належним чином завірену копію заяви ОСОБА_1 щодо відмови від санаторно-курортного лікування в 4 кварталі 2017 року;
- зобов`язати начальника Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради Наймитенко Антоніну Миколаївну зорганізувати повторний розгляд звернення ОСОБА_1 від 09.08.2021 року , яке зареєстровано за вх.№ 534 та надати на нього відповідь з урахуванням висновків суду, які будуть прийняті за результатами розгляду цього позову;
- стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 100000000грн. (сто мільйонів грн.) моральної шкоди, завданої протиправними діями та допущеною бездіяльністю.
Свої вимоги позивачка обгрунтовує тим, що у серпні 2021 року вона звернулася до УПСЗН Шосткинської міської ради зі зверненням в порядку Закону України «Про звернення громадян». Проте її звернення не було розглянуто належним чином, а саме відповідачем не було надано відповідь на всі поставлення у зверненні питання. Також позивачка наголошує на тому, що вказаною бездіяльністю відповідача, їй було завдано моральну шкоду.
Ухвалою суду від 18.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідачами до суду надано відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечують, обгрунтовуючи тим, що 19.10.2017 гр. ОСОБА_1 звернулася до Управління з заявою щодо неналежної організації забезпечення інваліда першої групи санаторно-курортним лікуванням. На переконання відповідача, 08.11.2017 Управлінням була надана обґрунтована відповідь. Вказана відповідь та відповідні дії або бездіяльності Управління не визнані неправомірними, тому вказана відповідь є об`єктивною, обґрунтованою та чинною. В подальшому, 09.08.2021 (вх. № 534) та 16.08.2021 (вх. № 4374) гр. ОСОБА_1 звернулася до Управління з заявами щодо проведення санкурлікування в 2021 році в санаторіях опорно- рухового профілю. 20.08.2021 на вищевказані заяви позивачці Управлінням була надана обґрунтована відповідь за №4972.
Щодо стягнення моральної шкоди, відповідачами зазначено, що позивачкою не надано до суду жодних доказів на підтвердження факту заподіяння моральної шкоди та її ступеню, моральних або фізичних страждань внаслідок протиправної поведінки на її думку Управлінням або начальником Управління, не підтверджено наявність причинного зв`язку між моральною шкодою і протиправною бездіяльністю Управління. А також за яких обставин вони заподіяні, чому позивачка оцінила моральну шкоду на таку суму та з чого вона при цьому виходила, а також інші обставини, що мають значення для вирішення цієї вимоги. Також у відзиві вказано, що позивачкою не зазначено та не надано доказів, що дії відповідачів, які полягали на її думку в неналежному розгляду її звернення негативно відобразились на характері життя позивачки та життєвих зв`язках, внаслідок чого заподіяна моральна шкода.
Крім того відповідачі вважають, що позивачка звернулася до суду з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, встановленого п. 2 ст. 122 КАС України.
Враховуючи зазначене, відповідачі просять у задоволенні позову відмовити за необгрунтованістю та пропуском позивачем строку звернення до суду.
Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі Bellet v. France від 4 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).

Також Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).

При цьому Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний же формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Враховуючи вищевикладене, строки пересилання поштових відправлень та те, що ОСОБА_1 являється особою з інвалідністю І групи, яка потребує стороннього догляду, суд дійшов висновку, що позивач звернулася до суду в межах строку передбаченого нормами КАС України.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, 09.08.2021 ОСОБА_1 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради із заявою (зареєстрована за вх. №534 від 09.08.2021), в якій просила:

- повідомити на яких підставах їй в 2017 році було відмовлено в проведенні санаторно-курортного лікування;

- надати належним чином завірену копії нібито її заяви щодо відмови від санаторно-курортного лікування в 4 кварталі 2017 року.

Також, 16.08.2021 позивачка звернулася до Управління із заявою, в якій зазначено, що у 2021 році вона наполягає на проведенні її санкурлікування терміном 21 день за профілем лікування опорно-руховий апарат в санаторії «Горького». Санаторно-курортне лікування з супроводжуючою особою просить надати в першій декаді вересня 2021 ролу.

Листом від 20.08.2021 №4972 Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради повідомило ОСОБА_1 про те, що її побажання щодо санаторно-курортного лікування у ДП «Клінічний санаторій ім. Горького» враховано. 17.08.2021 від вищезазначеного санаторію отримано гарантійний лист для укладення тристороннього договору щодо прийняття її на оздоровлення терміном з 13.09.2021 по 30.09.2021.

Позивачка вважаючи, що їй в порушення вимог Закону України «Про звернення громадян» не було надано належну відповідь на її звернення від 09.08.2021 звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР (надалі - Закон №393/96-ВР).

Частиною першою статті 1 Закону №393/96-ВР визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 5 Закону №393/96-ВР встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

Звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Суд зазначає, що подана позивачем заява відповідає вимогам статті 5 Закону №393/96-ВР.

Питання розгляду заяв (клопотань) урегульовано статтею 15 Закону №393/96-ВР, відповідно до якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Статтею 20 Закону №393/96-ВР визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Суд зазначає, що з огляду на положення статті 15 Закону №393/96-ВР відповідач мав розглянути звернення ОСОБА_1 та надати відповідь за результатами розгляду заяви, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Судом було досліджено надану на заяву ОСОБА_1 від 09.08.2021 відповідь начальника Управління від 20.08.2021 № 4972 та встановлено, що вона не відповідає вимогам, що встановлені Законом № 393/96-ВР.

Так, згідно із тексту листа по питанням, які були поставлені позивачем у заяві відповіді надано не було. Також не було надано і заяви, яку у зверненні просила позивачка надати (мова йде про копію заяви позивачки у задоволенні якої їй було відмовлено від санаторно-курортного лікування в 4 кварталі 2017 року).

Водночас, посилання Управління у відзиві на позовну заяву до наданих ще в 2017 році обґрунтованих (як стверджує відповідач) відповідей на звернення позивачки у 2017 році щодо організації забезпечення інваліда І групи санаторно-курортним лікуванням, суд не може прийняти як належну відповідь до поставлених у заяві питань у заяві заявниці, яку було надіслано у 2021 році. Крім того, питання які поставленні ОСОБА_1 в заяві виникли за результатами ознайомлення позивачки з відповіддю Управління від 08.11.2017 №01-10/495-Б.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення вимог позивачки про визнання протиправною бездіяльності Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради щодо не надання повної та обгрунтованої відповіді на заяву ОСОБА_1 від 09.08.2021.

Як наслідок, слід також задовольнити вимоги про зобов`язання Управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.08.2021, з урахуванням висновків суду.

При цьому суд відмовляє в частині позовних вимог, які заявлені позивачкою до Начальника управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради ОСОБА_2 , оскільки нормами КАС України передбачено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності посадової особи органу державної влади (суб`єкта владних повноважень) є відповідний орган (суб`єкт владних повноважень). Будь-яких правомірних обґрунтувань щодо вчинення протиправної бездіяльності безпосередньо начальником Управління - ОСОБА_2 , позивач у позові не зазначає.

Щодо вимоги позивачки про стягнення з Управління 100 000 000 грн. моральної шкоди, завданої протиправними діями та допущеною бездіяльністю, суд зазначає наступне.

В обгрунтування завданої моральної шкоди ОСОБА_1 зазначила, що вона є особою з інвалідністю першої групи з вкрай слабким здоров`ям, була вимушена докладати додаткових зусиль для захисту своїх прав в суді. Крім того зазначила, що порушення її немайнових прав завдало їй глибокі моральні страждання.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На переконання суду, враховуючи принцип верховенства права, адекватне відшкодування шкоди, зокрема моральної, є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Сама лише констатація у судовому рішення порушення прав позивача не завжди може бути достатньою для того, щоб захист міг вважатися ефективним.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право просити про захист прав, зокрема, шляхом прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої (п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Суд звертає увагу, що моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду.

Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. Однак відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано.

Що стосується розміру моральної шкоди, то відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже, розумність і справедливість є оціночними поняттями та суд має встановити фактичні обставини справи і має широкий діапазон розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування моральної шкоди.

Суд дійшов висновку, що відповідач своїми діями/бездіяльністю завдав позивачу моральних страждань, які проявляються у її розчаруванні діяльністю органу місцевого самоврядування, психічних напруженнях та тривалих переживаннях, незручностях, які виникли у зв`язку з діями відповідача та необхідністю протягом тривалого часу - з серпня 2021 року, захищати свої права, в тому числі і в суді. Крім того, за час розгляду даної справи у суді, відповідач так і не виправив свої допущені порушення та жодним чином не спростував доводів позивача.

Також, при оцінці розміру моральної шкоди, судом враховано той факт, що позивач є особою літнього віку - 1952 року народження, та має інвалідність першої групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК. Позивачка правомірно звернулась до відповідача та мала правомірні очікування щодо надання відповіді на поставленні питання. При цьому питання стосуються її санаторно-курортного лікування.

Враховуючи принципи розумності, співмірності та справедливості суд вважає, що розмір моральної шкоди у сумі 3000 грн буде належною компенсацією позивачу за порушення її конституційного права на надання інформації.

Відповідно до норм Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору, тому питання щодо розподілу судових витрат у даній справі щодо судового збору не вирішується.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Начальника управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради Наймитенко Антоніни Миколаївни, Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради щодо не надання повної відповіді на заяву ОСОБА_1 від 09.08.2021 (вх. №534 від 09.08.2021).

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради (вул. Свободи, 43 А, м. Шостка, Сумська область, 41100, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 09.08.2021 (вх. №534 від 09.08.2021), з урахуванням висновків суду.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради (вул. Свободи, 43 А, м. Шостка, Сумська область, 41100, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець