Справа № 120/1896/22-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вінниця

26 вересня 2022 р. Справа №120/1896/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 11 квітня 2016 № 85 його виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

В подальшому позивачем знову підписано контракт про проходження військової служби з військовою частиною НОМЕР_1 , а 05 жовтня 2017 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 109 його виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Надалі, 29 січня 2018 року позивач втретє уклав контракт про проходження військової служби у тій же військовій частині.

30 липня 2018 року наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 109 позивача виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Проте, на день виключення зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення позивачу не проведено нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за періоди з 01 січня 2016 року по 11 квітня 2016 року, з 06 жовтня 2016 року по 05 жовтня 2017 року, з 29 січня 2018 року по 30 липня 2018 року, у зв`язку із чим останній звернувся із позовом до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі № 120/7733/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зокрема, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди з 01 січня 2016 року по 11 квітня 2016 року, з 06 жовтня 2016 року по 05 жовтня 2017 року, з 29 січня 2018 року по 30 липня 2018 року.

Проте на виконання судового рішення військовою частиною не виплачено індексацію грошового забезпечення за спірні періоди, оскільки вважає, що така повинна нараховуватись випереджаючим шляхом з урахуванням місяця підвищення доходу (базового місяця) грудень 2015 року.

Позивач вважає, що військовою частиною безпідставно не проведено виплату індексації грошового забезпечення, виходячи з базового місяця січень 2008 року, а тому звернувся з позовом до суду із вимогами визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невірного нарахування індексації грошового забезпечення за періоди з 01 січня 2016 року по 11 квітня 2016 року, з 06 жовтня 2016 року по 05 жовтня 2017 року, з 29 січня 2018 року по 28 лютого 2018 року, а також зобов`язати військову частину нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за вказані періоди, враховуючи при цьому базовий місяць січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою від 17 лютого 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі, задоволено клопотання позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено розгляд її здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 21 березня 2022 року провадження у справі зупинено до припинення перебування військової частини НОМЕР_1 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

22 березня 2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. Тобто, вказаною постановою Уряд фактично запропонував у грудні 2015 року підвищити заробітні плати працівникам бюджетної сфери за рахунок збільшення посадових окладів (тарифних ставок) та підвищення постійних складових заробітної плати з тією метою, щоб з січня 2016 року розпочати обчислювати індекс споживчих цін для проведення індексації. Отже, постановою Уряду № 1013 не лише істотно змінено порядок проведення індексації доходів населення, починаючи з 01 грудня 2015 року, але й визначено базовий місяць (січень 2016 року), з якого в подальшому необхідно відштовхуватись для проведення індексації. Таким чином, військова частина НОМЕР_1 виконала умови, визначені абзацом 1 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1013, а тому при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців як базовий місяць (місяць підвищення) враховано січень 2016 року, що й передбачено абзацом 2 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1013.

09 вересня 2022 року представником позивача подано клопотання про поновлення провадження у справі, за результатами розгляду якого суд ухвалою від 26 вересня 2022 року задовольнив таке та поновив провадження у справі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України.

Згідно з витягу із наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 85 від 11 квітня 2016 року сержанта ОСОБА_1 , старшого стрільця 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини-польова пошта НОМЕР_2 , звільненого наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (по особовому складу) від 29 березня 2016 року № 32-РС у запас за пунктом "є" (призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, визначені рішенням Президента України) відповідно до пункту один частини восьмої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 11 квітня 2016 року та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із витягу із наказу командира НОМЕР_4 окремої механізованої бригади (по особовому складу) від 06 жовтня 2016 року № 93-РС слідує, що відповідно до статей 19, 20, 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ та пунктів 18, 26, 42 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (зі змінами), з сержантом запасу ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби на термін 6 (шість) місяців, прийнято у добровільному порядку на військову службу за контрактом осіб рядового, сержантського та старшинського складу.

Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 109 від 05 жовтня 2017 року підтверджується те, що сержанта ОСОБА_1 , головного сержанта-командира танка 3 танкового взводу 1 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 29 вересня 2017 року № 63-РС у запас за пунктом "ж" (як таких, що вислужили строки військової служби за контрактом, укладеним на умовах, передбачених абзацом другим частини третьої статті 23) пункту один частини восьмої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, з 05 жовтня 2017 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29 січня 2018 року позивач уклав контракт щодо проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 137 від 30 липня 2018 року старшого сержанта ОСОБА_1 , головного сержанта 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_3 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 11 липня 2018 року № 32-РС у запас за підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, з 30 липня 2018 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

У зв`язку з тим, що позивачу індексація грошового забезпечення за періоди з 01 січня 2016 року по 11 квітня 2016 року, з 06 жовтня 2016 року по 05 жовтня 2017 року, з 29 січня 2018 року по 30 липня 2018 року не нараховувалась та не виплачувалась, він за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі №380/7733/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зокрема, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди з 01 січня 2016 року по 11 квітня 2016 року, з 06 жовтня 2016 року по 05 жовтня 2017 року, з 29 січня 2018 року по 30 липня 2018 року відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15 січня 2004 року.

Листом військової частини НОМЕР_1 від 17 січня 2022 року вих. № 107 повідомлено позивача про те, індексація грошового забезпечення повинна нараховуватись випереджаючим шляхом з урахуванням місяця підвищення доходу (базового місяця) грудень 2015 року. У зв`язку з цим для проведення індексації грошового забезпечення індекс споживчих цін слід обчислювати наростаючим підсумком, починаючи з січня 2016 року. Оскільки нарахування індексації грошового забезпечення позивача проведено випереджаючим шляхом, тому сума ймовірної індексації становить нуль гривень.

До цього листа складено довідку про нараховану та виплачену позивачеві індексацію вих. № 70 від 17 січня 2022 року, у якій зазначено, що сума нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 індексації за період з січня 2016 року по лютий 2018 року становить нуль гривень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Статтею 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Водночас, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".

Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (стаття 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Відтак, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до положень частини 1 статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Статтею 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому, в силу вимог статей 18 та 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Відповідно до пункту 4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 8 пункту 4 Порядку).

Відтак, індексація доходів громадян, зокрема грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних соціальних гарантій, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Судом встановлено, що при нарахуванні ОСОБА_1 сум індексації грошового забезпечення за періоди з 01 січня 2016 року по 11 квітня 2016 року, з 06 жовтня 2016 року по 05 жовтня 2017 року, з 29 січня 2018 року по 28 лютого 2018 року відповідачем враховувався базовий місяць січень 2016 року, про що йдеться у відзиві на позовну заяву.

Водночас відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

При цьому, згідно з пунктом 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Відтак аналіз вказаних приписів свідчить про те, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадового окладу особи. У разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу у місяці підвищення береться за 1 або 100 %, тобто місяць підвищення вважається базовим і індексація в цьому місяці не проводиться, якщо сума підвищення заробітної плати перевищить суму індексації.

Суд зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07 листопада 2007 року № 1294 (надалі - Постанова №1294), якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до пункту 13 Постанови № 1294 вказана постанова набирає чинності з 01 січня 2008 року.

Відтак, з врахуванням приписів пункту 5 Порядку № 1078 саме січень 2008 року є місяцем, в якому відбулося підвищення грошових доходів військовослужбовців та є базовим при проведенні індексації.

Крім того, 30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103) ця постанова набирає чинності з 01 березня 2018 року.

Отже, з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року (з 01 березня 2018 року), якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, базовим місяцем для розрахунку індексації є відповідно березень 2018 року, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі №420/3593/20.

За наведених обставин, військовою частиною НОМЕР_1 допущено протиправні дії щодо проведення нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди з 01 січня 2016 року по 11 квітня 2016 року, з 06 жовтня 2016 року по 05 жовтня 2017 року та з 29 січня 2018 року по 28 лютого 2018 року, враховуючи базовий місяць січень 2016 року, а тому наявні підстави для задоволення позовної вимоги в цій частині.

З огляду на те, що суд дійшов висновку задовольнити позовну вимогу щодо визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування позивачеві індексації грошового забезпечення за періоди з 01 січня 2016 року по 11 квітня 2016 року, з 06 жовтня 2016 року по 05 жовтня 2017 року та з 29 січня 2018 року по 28 лютого 2018 року, враховуючи базовий місяць січень 2016 року, а тому позовна вимога щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 11 квітня 2016 року, з 06 жовтня 2016 року по 05 жовтня 2017 року та з 29 січня 2018 року по 28 лютого 2018 року включно, враховуючи базовий місяць січень 2008 року, також підлягає задоволенню.

Окрім того, задовольняючи позовну вимогу щодо зобов`язання відповідача вчинити конкретну дію, суд зважає на те, що така вимога є похідною, що залежить від задоволення основної вимоги.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, не встановлено, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди з 01 січня 2016 року по 11 квітня 2016 року, з 06 жовтня 2016 року по 05 жовтня 2017 року та з 29 січня 2018 року по 28 лютого 2018 року включно, враховуючи базовий місяць січень 2016 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди з 01 січня 2016 року по 11 квітня 2016 року, з 06 жовтня 2016 року по 05 жовтня 2017 року та з 29 січня 2018 року по 28 лютого 2018 року включно, враховуючи базовий місяць січень 2008 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 )
Відповідач: військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_7 )

Повний текст рішення суду складено 26.09.2022

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович