Справа № 826/7030/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті

26 вересня 2022 року м. Київ № 826/7030/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О., розглянувши у підготовчому провадженні справу

за позовом ОСОБА_1

до Офісу Генерального прокурора

третя особа Прокуратура міста Києва

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

за участю сторін:

від позивача: Балабон В.О.

від відповідача: Була Р.Б.

від третьої особи: Гаврилюк О.М.

прийняв до уваги таке:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся з позовом до Генеральної прокуратури України (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.12.2020 позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора України від 23 березня 2015 року № 214к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника прокурора м. Києва у зв`язку з припиненням трудового договору відповідно до пункту 7-2 статті 36 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора м. Києва з 24 березня 2015 року. Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24 березня 2015 року по 08 грудня 2020 року у розмірі 1 266 709, 24 грн. Зобов`язано Офіс Генерального прокурора проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону № 1682-VII.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2021 апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.12.2020 скасовано в частині задоволених позовних вимог про стягнення з Офісу Генерального прокурора середнього заробітку за час вимушеного прогулу та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В решті рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 грудня 2020 року залишено без змін.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Офісу Генерального прокурора на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та приймаючи у цій частині нове рішення, суд апеляційної інстанцій дійшов висновку, що Офіс Генерального прокурора не є належним відповідачем в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки заробітна плата нараховувалася та виплачувалася позивачу прокуратурою м. Києва. При цьому, можливість заміни неналежного відповідача може здійснюватися виключно під час розгляду справи в суді першої інстанції. Тому суду апеляційної інстанції зазначив, що вказане не позбавляє позивача права на звернення з відповідною позовною вимогою до належного відповідача.

Постановою Верховного Суду від 2312.2021 касаційні скарги ОСОБА_1 та Офісу Генерального прокурора задоволено частково.

Змінено рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.12.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 16.02.2021 в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Прокуратура м. Києва, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, виклавши мотивувальну частину в цій частині у редакції цієї постанови.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.12.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2021 в частині позовних вимог про стягнення з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу - скасувати і в цій частині направити на новий судовий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.12.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2021 у справі № 826/7030/15 залишити без змін.

Надаючи оцінку викладеним у касаційній скарзі доводам Офісу Генерального прокурора стосовно неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права в частині встановлення порушення відповідачами статті 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості відносно позивача, колегія суддів зазначає, що ЄСПЛ з посиланням на оцінку Верховного Суду у справі № 800/186/17, де останній указав, що мета люстраційних заходів полягала не у покаранні а у відновленні довіри до державних установ (пункт 92), дійшов висновку, що характер і суворість передбачених Законом №1682-VII не були такими, щоб вважатися "кримінальними" для цілей Конвенції. Отже кримінальний аспект статті 6 Конвенції є незастосовним ЄСПЛ вважав, що порушене заявниками питання про те, чи існувало достатнє обґрунтування застосування до них таких серйозних заходів, передбачених Законом №1682-VII, має бути розглянуте у контексті скарг заявників за статтею 8 Конвенції (рішення у справі "Полях та інші проти України", пункт 158-159).

У цій справі Верховний Суд не бачить підстав вважати інакше, а тому вважає за необхідне виключити з мотивів судового рішення у цій справі висновки судів про порушення відповідачами статті 62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. У зв`язку з цим оскаржувані судові рішення на підставі частини четвертої 351 КАС України підлягають зміні в частині мотивів, з яких суди попередніх інстанцій виходили, задовольняючи означені позовні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції у частині задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу позивача шляхом зобов`язання нарахувати та виплатити на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу відповідно до Порядку № 100 та ухвалюючи у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з висновку про заявлення позивачем позову у цій частині до неналежного відповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності, або залучення співвідповідачів.

Проте суд першої інстанції вищенаведених вимог процесуального закону не дотримався, та, вирішуючи спір по суті у частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, не з`ясував хто є належним відповідачем у справі щодо зазначеної позовної вимоги та не вирішив питання про залучення до участі у справі співвідповідача, а випадку його відсутності, зокрема у разі ліквідації такого органу, - залучення його правонаступника, яким може бути і Офіс Генерального прокурора, на якого згідно з частиною другою статті 89 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII покладено функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Офісом Генерального прокурора.

Оскільки вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судів попередніх інстанцій, тому колегія суддів уважає передчасним висновок суду апеляційної інстанції про заявлення ОСОБА_1 позовної вимоги про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу до неналежного відповідача.

З огляду на наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що під час нового розгляду справи у цій частині суду першої інстанції необхідно ретельно дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків і надати оцінку вказаним обставинам, зокрема визначити належного відповідача, або його правонаступника, та правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права і постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України та приписів Порядку № 100.

Ухвалою Окжружного адміністративного суду міста Києва від 14.02.2022 адміністративну справу прийнято до провадження. Справа буде розглядатись за правилами загального провадження.Призначено підготовче засідання на 29.03.2022 о 10:45 год.

У підготовче судове засідання 26.09.2022 прибули учасники справи.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст.183 КАС України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Під час підготовчого провадження відповідно до ч.2 ст.180 КАС України судом здійснені відповідні дії необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, суд вважає, що підготовче провадження по справі підлягає закриттю, а справа призначенню до судового розгляду по суті.

Керуючись ст.ст.180, 183, 241, 294 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Закрити підготовче провадження та призначити справу № 826/7030/15 до судового розгляду у судовому засіданні на 18 жовтня 2022 року о 11:30 год. за адресою: м. Київ, вул. Болбочана Петра 8, корпус 1, каб. № 32.

Копію ухвали направити сторонам.

Суддя Р.О. Арсірій