Справа № 640/8373/22
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2022 року м. Київ № 640/8373/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А. при секретарі судового засідання Корніюк А.В.

за участі представників сторін:

від позивача - Руденко О.В.,

від відповідача - Пилипенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовомДержавного підприємства "ЗАВОД 410 ЦА"
до Державної служби експортного контролю України
проскасування постанови №13/22 від 20.05.2022
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Державне підприємство «Завод 410 ЦА» з позовом до Державної служби експертного контролю України та просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби експертного контролю України від 20.05.2022 №13/22.

Мотивуючи позовні вимоги позивач вказує, що відповідачем допущено порушення наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 16.12.2013 №1490, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17.01.2014 за №101/24878 про затвердження Порядку розгляду справ про порушення юридичними особами вимог законодавства в галузі державного експортного контролю. Також ДП «Завод 410 ЦА» стверджує про відсутність порушень Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» від 20.02.2003 № 549-IV, адже послуги які були надані останнім стосуються товару, який не підлягає міжнародному експертному контролю.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, де останній стверджує про правомірність прийнятого рішення та наполягає на тому, що послуги, які були надані позивачем стосуються товару, який підлягає міжнародному експертному контролю, що, у свою чергу, зумовило порушення ДП «Завод 410 ЦА» вимог абзацу 2 статті 24 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» від 20.02.2003 № 549-IV.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до посвідчення про реєстрацію №769/11/2019 Державної служби експертного контролю України Державне підприємство «Завод 410 ЦА» зареєстроване в Державній службі експертного контролю України як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів, про що зроблено відповідний запис за №769.11 у Реєстрі суб`єктів здійснення міжнародних передач товарів Держекспортконтролю.

Згідно із посвідченням про реєстрацію №769/21/2022 Державної служби експертного контролю України Державне підприємство «Завод 410 ЦА» зареєстроване в Державній службі експертного контролю України як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів, про що зроблено відповідний запис за №769.21 у Реєстрі суб`єктів здійснення міжнародних передач товарів Держекспортконтролю.

Судом встановлено, що Державною службою експертного контролю України винесено постанову про накладення на суб`єкта здійснення міжнародних передач товарів - юридичну особу штрафу за порушення вимог законодавства в галузі державного експертного контролю від 20.05.2022 №13/22, якою за порушення Державним підприємством «Завод 410 ЦА» положень абзацу 2 статті 24 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» від 20.02.2003 № 549-IV, керуючись полоденнями абзацу 4 частини 1 статті 25, статті 26 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» від 20.02.2003 № 549-IV накладено на останнього штраф у розмірі 100 відсотків вартості послуг, які були надані та складає 7 928 252, 88 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення, постанова).

У спірному рішенні зафіксовано наступні обставини: «Установлено, що на виконання умов контракту від 13.07.2021 №ЕХТ-1-2- 29-21/116, укладеного між Республіканською державною установою «Авіаційне управління Авіаційної служби Комітету Національної безпеки Республіки Казахстан» та Підприємством, останнім надано послуги з технічного обслуговування літака АН-74Т-200А, заводський №365.470.122.1082.

Зазначений літак було ввезено на митну територію України в митному режимі 31 (Тимчасове ввезення), про що свідчить митна декларація №UА100020/2021/523961 (відмітка митного органу 28.07.2021).

Відповідно до акту надання послуг від 08.10.2021 Підприємством здійснено технічне обслуговування літака АН-74Т-200А, заводський № 365.470.122.1082 в повному обсязі на загальну суму 301 095 доларів США.

За результатами основних експертиз, проведених Держекспортконтролем, зазначений літак був ідентифікований як такий, що відповідає опису товарів за позицією МL10.а «Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю», який є Додатком до «Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1807 від 20.11.2003 у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 327 від 25.04.2018 (далі - Список).

Відповідно до примітки 2 Списку, «контроль за міжнародними передачами послуг військового призначення здійснюється у тому ж обсязі, що і контроль стосовно відповідних «виробів військового призначення» та «технологій військового призначення», зазначених у позиціях МL1 - МL22 цього списку».

Крім того, згідно з висновком відділу державної експертизи міжнародних передач ракетної, космічної та авіаційної техніки департаменту державної експертизи Держекспортконтролю (службова записка № 311/19/13-22 від 12.04.2022), зробленим на підставі висновків Центрального науково - дослідного інституту озброєння та військової техніки Збройних сил України (№ 189/3/539 від 18.02.2022), Державного науково-дослідного інституту авіації Міністерства оборони України (№ 521/6/373 від 17.02.2022), а також відділу експортного контролю Міністерства оборони України (№ 419/132 від 20.12.2021), літак АН-74Т-200А, заводський № 365.470.122.1082, відповідає опису товарів за позицією ML10.а зазначеного Списку, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю.

Таким чином, надання Підприємством послуг з технічного обслуговування літака АН-74Т-200А, заводський № 365.470.122.1082, Республіканській державній установі «Авіаційне управління Авіаційної служби Комітету Національної безпеки Республіки Казахстан», яка є іноземним суб`єктом господарської діяльності, є міжнародною передачею послуг військового призначення, які в установленому порядку допущені для цивільного використання і підлягають державному експортному контролю.».

Вирішуючи спір по суті суд враховує наступне.

Діяльність, пов`язану з державним контролем за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання, з метою забезпечення захисту національних інтересів України, дотримання нею міжнародних зобов`язань щодо нерозповсюдження зброї масового знищення, засобів її доставки, обмеження передач звичайних видів озброєння, а також здійснення заходів щодо недопущення використання зазначених товарів у терористичних та інших протиправних цілях регулює Закон України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» від 20.02.2003 № 549-IV (далі - Закон № 549-IV).

Згідно із статтею 1 вказаного закону міжнародні передачі товарів - експорт, імпорт, реекспорт товарів, їх тимчасове вивезення за межі України або тимчасове ввезення на її територію, транзит товарів територією України, а також будь-які інші передачі товарів, що здійснюються за межами України; експорт - продаж або передача на інших законних підставах товарів іноземним суб`єктам господарської та іншої діяльності з вивезенням або без вивезення цих товарів за межі митного кордону України, включаючи реекспорт товарів, у тому числі: продаж або передача товарів в Україні посольству чи представнику будь-якої юридичної особи іноземної держави, іноземцю чи особі без громадянства; продаж або передача в Україні чи за її межами права управління (контролю) товарами відповідно юридичній особі іноземної держави чи її представнику, іноземцю чи особі без громадянства, у тому числі через засоби зв`язку; розкриття технології іноземцю чи особі без громадянства; фактичне відвантаження товарів з метою подальшої їх передачі або переміщення за межі України; товари - товари військового призначення та подвійного використання; товари військового призначення в сукупності чи окремо - це, серед іншого: вироби військового призначення - озброєння, боєприпаси, військова та спеціальна техніка, спеціальні комплектуючі вироби для їх виробництва, вибухові речовини, а також матеріали та обладнання, спеціально призначені для розроблення, виробництва або використання зазначених виробів; послуги військового призначення - надання іноземним юридичним чи фізичним особам в Україні або за її межами послуг, у тому числі посередницьких (брокерських), у сфері розроблення, виробництва, будівництва, складання, випробування, ремонту, технічного обслуговування, модифікації, модернізації, експлуатації, управління, демілітаризації, знищення, збуту, зберігання, виявлення, ідентифікації, придбання або використання виробів чи технологій військового призначення, а також надання зазначеним юридичним особам іноземної держави чи її представникам або іноземцям послуг з фінансування таких робіт; товари подвійного використання - окремі види виробів, обладнання, матеріалів, програмного забезпечення і технологій, спеціально не призначені для військового використання, а також послуги (технічна допомога), пов`язані з ними, які, крім цивільного призначення, можуть бути використані у військових або терористичних цілях чи для розроблення, виробництва, використання товарів військового призначення, зброї масового знищення, засобів доставки зазначеної зброї чи ядерних вибухових пристроїв, у тому числі окремі види ядерних матеріалів, хімічних речовин, бактеріологічних, біологічних та токсичних препаратів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України; послуги (технічна допомога) подвійного використання - надання іноземним юридичним особам чи іноземцям в Україні або за її межами технічної підтримки, пов`язаної з ремонтом, розробленням, виробництвом, використанням, складанням, випробуванням, модифікацією, модернізацією, підтримкою в робочому стані, включаючи авторський та гарантійний нагляд, або будь-яке інше технічне обслуговування систем, обладнання та їх компонентів, програмного забезпечення та технологій, що підлягають державному експортному контролю. Послуга (технічна допомога) може набувати форми інструктажу, підвищення кваліфікації, навчання, практичного освоєння методів роботи, надання консультацій і може включати передачу технічних даних; військове кінцеве використання - використання будь-яких товарів з метою розроблення, виробництва, складання, випробування, ремонту, технічного обслуговування, модифікації, модернізації, експлуатації, зберігання, виявлення, ідентифікації, придбання виробів військового призначення, у тому числі: використання виробничого, випробувального або технологічного обладнання та його компонентів; використання будь-яких складових частин зазначених товарів, а також обладнання, матеріалів, програмного забезпечення і технологій чи надання будь-яких послуг; включення таких товарів до складу виробів військового призначення; суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів - зареєстрований центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, державний замовник у сфері оборони та суб`єкт господарювання України, який має намір здійснювати або здійснює міжнародні передачі товарів, включаючи посередницьку (брокерську) діяльність; дозвіл - документ, виданий центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, який надає право на експорт чи імпорт товарів. Дозвіл може бути разовим, генеральним або відкритим; висновок - документ, виданий центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, який надає право на тимчасове ввезення або вивезення товарів чи їх транзит, проведення переговорів, пов`язаних з укладанням зовнішньоекономічних договорів (контрактів) про міжнародні передачі товарів військового призначення або про експорт товарів подвійного використання та інших товарів до держав, стосовно яких установлено часткове ембарго на поставки таких товарів. Висновок може бути разовим, генеральним або відкритим; державний експортний контроль - комплекс заходів з контролю за міжнародними передачами товарів, їх використанням юридичною чи фізичною особою, що здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, та іншими державними органами з метою забезпечення захисту інтересів національної безпеки та відповідно до міжнародних зобов`язань України; система внутрішньофірмового експортного контролю - комплекс заходів організаційного, правового, інформаційного та іншого характеру, що виконується суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів з метою дотримання ним та підпорядкованими йому структурними підрозділами вимог законодавства в галузі експортного контролю; сертифікат кінцевого споживача - документ, яким кінцевий споживач визначає місце та мету кінцевого використання (встановлення) товарів і гарантує, що ці товари не будуть використані в інших цілях, ніж зазначені в сертифікаті, не будуть передані іншому споживачу на території держави призначення або реекспортовані без дозволу відповідного державного органу, а також бере на себе інші гарантії (зобов`язання) щодо імпортованих товарів, передбачені умовами зовнішньоекономічного договору (контракту) чи вимогами держави - експортера товару.

Правову основу державного експортного контролю становлять Конституція України, цей та інші закони України, акти Президента України і Кабінету Міністрів України, інші нормативно-правові акти, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 3 Закону № 549-IV).

У відповідності до частини 1 статті 4 Закону № 549-IV державна політика в галузі державного експортного контролю формується відповідно до таких основних принципів: пріоритетність національних інтересів України - політичних, економічних та військових, захист яких є необхідним для забезпечення національної безпеки; обов`язковість виконання міжнародних зобов`язань України щодо нерозповсюдження зброї масового знищення, засобів її доставки та встановлення державного контролю за здійсненням міжнародних передач товарів військового призначення і подвійного використання, а також забезпечення здійснення заходів щодо недопущення використання зазначених товарів у терористичних та інших протиправних цілях; законність; здійснення експортного контролю тільки тією мірою, що необхідна для досягнення його цілей; узгодження процедур і правил державного експортного контролю з міжнародно-правовими нормами та практикою; забезпечення взаємодії з міжнародними організаціями та іноземними державами в галузі державного експортного контролю з метою зміцнення міжнародної безпеки і стабільності, у тому числі з метою запобігання розповсюдженню зброї масового знищення та засобів її доставки.

Статтею 5 Закону № 549-IV регламентовано, що методами здійснення державного експортного контролю є: ідентифікація товарів, що передбачає встановлення відповідності конкретних товарів, які є об`єктами міжнародних передач, найменуванню та опису товарів, внесених до списків товарів, що підлягають державному експортному контролю; надання дозволів чи висновків на здійснення міжнародних передач товарів або проведення переговорів щодо здійснення таких передач; здійснення митного контролю та митного оформлення товарів відповідно до законодавства; застосування санкцій до суб`єктів господарювання, які порушили порядок здійснення таких передач, установлений цим Законом та іншими актами законодавства в галузі експортного контролю.

Відповідно до частин 5, 6 статті 6 Закону № 549-IV реалізацію державної політики в галузі державного експортного контролю забезпечують центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, а також міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, розвідувальні органи України, уповноважені згідно із законодавством здійснювати заходи в галузі державного експортного контролю. Зазначені органи виконавчої влади можуть також залучати до участі в здійсненні заходів державного експортного контролю інші центральні органи виконавчої влади, представництва України за кордоном та юридичних осіб, діяльність яких безпосередньо не пов`язана з державним експортним контролем, за згодою їх керівників.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, безпосередньо або спільно з іншими центральними органами виконавчої влади та розвідувальними органами України сприяє здійсненню діяльності, пов`язаної з міжнародною передачею товарів, коли це відповідає національним інтересам, передусім завдяки створенню нових і збереженню існуючих робочих місць у галузі високих технологій, або обмежує чи забороняє провадження такої діяльності в разі, коли це суперечить національним інтересам України, її міжнародним зобов`язанням, цілям боротьби з тероризмом, а також у разі, коли є підстави вважати, що зазначені товари належать до зброї масового знищення чи призначені для створення такої зброї, засобів її доставки, або за відсутності належних гарантій (зобов`язань) щодо кінцевого використання товарів.

У той же час, Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 №159 затверджено Положення про Державну службу експортного контролю України (далі - Положення №159), у відповідності до якого Державна служба експортного контролю України (Держекспортконтроль) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки і який реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю.

Пунктом 3 Положення №159 визначено, що основними завданнями Держекспортконтролю є: 1) реалізація державної політики у сфері державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, подвійного використання та інших товарів, щодо яких відповідно до Закону України "Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання" можуть застосовуватися процедури державного експортного контролю (далі - товари), а також внесення на розгляд Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки пропозицій щодо забезпечення її формування; 2) забезпечення захисту національних інтересів та зміцнення міжнародного авторитету України під час здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів шляхом забезпечення виконання міжнародних зобов`язань України, пов`язаних з нерозповсюдженням зброї масового знищення, засобів її доставки та обмеженням передач звичайних видів озброєння для недопущення їх застосування у терористичних та інших протиправних цілях; 3) надання у передбачених законом випадках адміністративних послуг у сфері державного експортного контролю.

За правилами підпунктів 11, 12 пункту 4 Положення №159 Держекспортконтроль відповідно до покладених на Службу завдань: проводить перевірку щодо відповідності законодавству документів, на підставі яких здійснено міжнародну передачу товарів, доставку товарів до кінцевих споживачів, а також кінцевого використання товарів у заявлених цілях; проводить у передбачених законом випадках розслідування, пов`язані з порушенням суб`єктами здійснення міжнародних передач товарів вимог законодавства у сфері державного експортного контролю, та за їх результатами притягує таких суб`єктів до відповідальності у межах, визначених законом.

Аналіз вказаних положень дає суду підстави дійти до висновку, що Держекспортконтроль є суб`єктом, який здійснює заходи державного експортного контролю шляхом проведення перевірки щодо відповідності законодавству документів, на підставі яких здійснено міжнародну передачу товарів, доставку товарів до кінцевих споживачів, а також кінцевого використання товарів у заявлених цілях; проводить у передбачених законом випадках розслідування, пов`язані з порушенням суб`єктами здійснення міжнародних передач товарів вимог законодавства у сфері державного експортного контролю, та за їх результатами притягує таких суб`єктів до відповідальності у межах, визначених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, спірним аспектом є класифікація літака АН-74Т-200А, заводський номер 365.470.122.1082 як товару спеціального призначення для військового використання.

Позивач у позовній заяві наполягає, що літак АН-74Т-200А, заводський номер 365.470.122.1082 є літаком призначеним для вантажних перевезень, у той час коли відповідач вказує на те, що такий літак ідентифікований як товар військового призначення, що відповідає позиції ML10.а Списку.

При наданні оцінки доводам сторін, у взаємозв`язку із наявними в матеріалах справи документами, суд вказує про наступне.

Положеннями статтей 8, 9 Закону № 549-IV передбачено, що порядок здійснення контролю за міжнародними передачами товарів установлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів України, актів Президента України залежно від конкретних груп товарів та видів їх міжнародних передач.

Найменування та опис товарів, міжнародні передачі яких підлягають державному експортному контролю, вносяться до списків товарів, що підлягають державному експортному контролю (далі - списки).

Списки складаються за відповідними групами товарів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, із залученням заінтересованих центральних органів виконавчої влади. До складання списків можуть також залучатися представники підприємств, наукових установ, організацій, а також їх об`єднань.

Списки затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Додаток до Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2017 №596 (далі - Порядок №596) затверджено Список

товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.1997 №767 затверджено Положення про проведення експертизи в галузі державного експортного контролю (далі - Положення №767), яке визначає порядок проведення експертизи щодо товарів, міжнародні передачі яких підлягають державному експортному контролю, суб`єктів господарювання, які мають намір здійснювати міжнародні передачі таких товарів (далі - суб`єкти), та державних замовників у сфері оборони, які мають намір здійснювати імпорт товарів військового призначення та товарів, які містять відомості, що становлять державну таємницю (далі - державні замовники).

Згідно із пунктом 2 Положення №767 товари, міжнародні передачі яких підлягають державному експортному контролю, - товари, внесені до списків, складених і затверджених відповідно до статті 9 Закону України "Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання", а також товари, щодо яких можуть застосовуватися процедури державного експортного контролю відповідно до статті 10 зазначеного Закону; об`єкти експертизи - товари, міжнародні передачі яких підлягають державному експортному контролю, а також суб`єкти, які мають намір здійснювати міжнародні передачі таких товарів.

Відповідно до пункту 3 Положення №767 експертиза в галузі державного експортного контролю проводиться Держекспортконтролем відповідно до статті 11 Закону України "Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання".

У той же час, положеннями пункту 4 Положення №767 регламентовано, що суб`єктами експертизи в галузі державного експортного контролю є замовники експертизи, її організатори, а також експерти.

Замовниками експертизи можуть бути центральні органи виконавчої влади, інші державні органи та суб`єкти, заінтересовані у проведенні такої експертизи.

Організаторами експертизи можуть бути юридичні і фізичні особи, які на підставі запиту, доручення або договору із замовниками організують та проводять експертизу.

Експертами можуть призначатися відповідні посадові особи Держекспортконтролю, інших центральних органів виконавчої влади та державних органів, а також фахівці підприємств, установ та організацій.

Згідно із пунктом 8 Положення №767 державна і недержавна експертиза в галузі державного експортного контролю може бути попередньою, основною, повторною та додатковою.

Попередня експертиза проводиться з метою:

- визначення відповідності найменувань та описів товарів, поданих на експертизу, найменуванню та опису товарів, внесених до відповідних списків товарів, міжнародні передачі яких підлягають державному експортному контролю;

- визначення можливостей проведення реєстрації суб`єктів, у тому числі юридичних чи фізичних осіб, що мають намір провадити посередницьку (брокерську) діяльність, пов`язану з міжнародними передачами товарів військового призначення, а також державних замовників;

- оцінки стану додержання суб`єктами законодавства з питань експортного контролю та наявності у цих суб`єктів відповідних організаційних документів, які регламентують таку роботу;

- оцінки можливості здійснення міжнародних передач товарів, визначених суб`єктами до конкретних держав.

Основна експертиза передбачає здійснення заходів, передбачених пунктом 3 цього Положення, з метою підготовки обгрунтованого висновку для прийняття рішення про можливість та умови здійснення міжнародних передач конкретних товарів (груп товарів), міжнародні передачі яких підлягають державному експортному контролю.

Повторна експертиза може проводитися у разі порушення встановлених вимог і правил під час попередньої чи основної експертизи або на вимогу замовника експертизи за наявності обгрунтованих претензій до висновків попередньої та основної експертизи.

Додаткова експертиза проводиться, якщо виявлено обставини, які впливають або можуть вплинути на результат попередньої та основної експертизи.

Аналізуючи вказані положення суд приходить до наступних висновків:

по-перше, державному експертному контролю підлягають товари, які внесені до списків, складених і затверджених відповідно до статті 9 Закону № 549-IV за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання, а також товари, щодо яких можуть застосовуватися процедури державного експортного контролю відповідно до статті 10 Закону № 549-IV.

По-друге, експертиза в галузі державного експортного контролю проводиться Держекспортконтролем відповідно до статті 11 Закону № 549-IV, замовником якої можуть бути центральні органи виконавчої влади, інші державні органи та суб`єкти, заінтересовані у проведенні такої експертизи.

По-третє, державна і недержавна експертиза в галузі державного експортного контролю може бути попередньою, основною, повторною та додатковою. При цьому, безпосередньо під час попередньої експертизи уповноваженим на те органом встановлюється відповідність найменувань та описів товарів, поданих на експертизу, найменуванню та опису товарів, внесених до відповідних списків товарів, міжнародні передачі яких підлягають державному експортному контролю.

Матеріалами справи підтверджено, що ДП «Завод 410 ЦА» звернулось до відповідача із зверненням щодо проведення попередньої експертизи літаків та реєстрації в Держекспортконтролі як суб`єкта здійснення їх міжнародних передач (р/с №769.25), за наслідком розгляду якої останній листом від 06.07.2021 №4266/13-21 повідомив, що відповідно до інформації підприємства, літаки, які наведені у заяві на проведення попередньої експертизи товарів від 22.06.2021 №205 не визначені у жодному із списків.

Звідси слідує, що позивачем вчинено дії з метою проведення попередньої експерти, серед іншого літака АН-74Т-200А, заводський номер 365.470.122.1082 та отримано інформацію від суб`єкта державного експертного контролю про відсутність останнього у відповідних списках товарів, міжнародні передачі яких підлягають державному експортному контролю.

Суд критично ставиться до тверджень відповідача, що лист від 06.07.2021 №4266/13-21 є виключно роз`ясненням, а не результатом попередньої експертизи мотивуючи це наступним.

Так, Положенням №767 не регламентовано, яким чином оформлюються результати проведення попередньої експертизи, проте, враховуючи пункт 8 Положення №767 метою її проведення є безпосереднє визначення відповідності найменувань та описів товарів, поданих на експертизу, найменуванню та опису товарів, внесених до відповідних списків товарів, міжнародні передачі яких підлягають державному експортному контролю, та у випадку визначення відповідних товарів такими, що підлягають державному експертному контролю, що в подальшому має своїм наслідком проведення основної експертизи, тобто здійснення Державною службою експертного контролю України заходів, з метою підготовки обґрунтованого висновку для прийняття рішення про можливість та умови здійснення міжнародних передач конкретних товарів (груп товарів), міжнародні передачі яких підлягають державному експортному контролю.

Отже, наведене в сукупності зумовлює висновок суду про те, що відповідачем фактично було проведено попередню експертизу літака АН-74Т-200А, заводський номер 365.470.122.1082 та не встановлено, що вказаний товар, підлягає державному експертному контролю.

Окремо з приводу посилань відповідача на положення статті 10 Закону № 549-IV, що вказано і у листі від 06.07.2021 №4266/13-21, суд вкаже про наступне.

Так, статтею 10 Закону № 549-IV визначено, що при отриманні центральними органами виконавчої влади, що здійснюють державний експортний контроль, та розвідувальними органами України, які беруть участь у заходах експортного контролю, інформації про наміри або можливість використання будь-яких товарів, не внесених до списків, у державах, що є їх кінцевими споживачами, для розроблення, виробництва, складання, випробування, ремонту, технічного обслуговування, модифікації, модернізації, експлуатації, управління, зберігання, виявлення, ідентифікації або для розповсюдження зброї масового знищення чи засобів її доставки зазначені органи зобов`язані поінформувати про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, який має право у зв`язку з цим застосовувати до таких товарів процедури державного експортного контролю.

Державний експортний контроль здійснюється також і стосовно експорту, імпорту або тимчасового вивезення товарів, не внесених до списків, у разі, коли:

такі товари ввозяться на територію України з наданням міжнародного імпортного сертифіката на вимогу держави-експортера;

експорт або тимчасове вивезення таких товарів за межі України здійснюється до держав, стосовно яких резолюціями Ради безпеки Організації Об`єднаних Націй, інших міжнародних організацій, членом яких є Україна, чи національним законодавством установлене повне або часткове ембарго на постачання таких товарів.

Якщо будь-якому суб`єкту господарювання повідомлено центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, або йому стало відомо іншим шляхом про можливість повного чи часткового використання будь-яких товарів, що передбачаються для експорту або тимчасового вивезення до інших держав, для розроблення, виробництва, складання, випробування, ремонту, технічного обслуговування, модифікації, модернізації, експлуатації, управління, зберігання, виявлення, ідентифікації або для розповсюдження зброї масового знищення чи засобів її доставки, або для військового кінцевого використання у державах, стосовно яких резолюціями Ради безпеки Організації Об`єднаних Націй, інших міжнародних організацій, членом яких є Україна, чи національним законодавством установлене повне або часткове ембарго на постачання товарів військового призначення, цей суб`єкт зобов`язаний звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, за отриманням дозволу на право здійснення експорту цих товарів незалежно від того, зазначені вони у списках чи ні.

Аналіз вказаної нори Закону № 549-IV дає суду підстави вважати, що виключно у разі якщо будь-якому суб`єкту господарювання повідомлено центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, або йому стало відомо іншим шляхом про можливість повного чи часткового використання будь-яких товарів, що передбачаються для експорту або тимчасового вивезення до інших держав, для розроблення, виробництва, складання, випробування, ремонту, технічного обслуговування, модифікації, модернізації, експлуатації, управління, зберігання, виявлення, ідентифікації або для розповсюдження зброї масового знищення чи засобів її доставки, або для військового кінцевого використання у державах, стосовно яких резолюціями Ради безпеки Організації Об`єднаних Націй, інших міжнародних організацій, членом яких є Україна, чи національним законодавством установлене повне або часткове ембарго на постачання товарів військового призначення, цей суб`єкт зобов`язаний звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, за отриманням дозволу на право здійснення експорту цих товарів незалежно від того, зазначені вони у списках чи ні.

Суд вказує, що позивачем, за наслідком проведення попередньої ідентифікації товару ідентифіковано останній як товар, який не є товаром військового використання, не є товаром військового використання, але товар допущений (може бути допущений) до цивільного використання, не є товаром подвійного використання (довідка щодо попередньої ідентифікації товару (ів)).

Тобто, станом на час звернення до відповідача із заявою щодо проведення попередньої експертизи товару позивач не володів інформацією, що відповідний товар може бути ідентифікований, як такий, що підлягає державному експертному контролю, а тому твердження Держекспертконтролю про незастосування ДП «Завод 410 ЦА» положень статті 10 Закону № 549-IV, як однозначний висновок про те, що товар підлягав державному експертному контролю вважати обґрунтованим не вбачається за можливе.

У той же час, суд відмічає, що лист від 06.07.2021 №4266/13-21 відповідача не містить також таких відомостей.

Отже, наведені доводи Держекспертконтролю не можуть бути покладені в основу рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Переходячи безпосередньо до оцінки фактичних обставин справи, а саме чи є літак АН-74Т-200А, заводський номер 365.470.122.1082 товаром військового призначення, тобто таким, що підлягає державному експертному контролю, суд враховує наступне.

Так судом встановлено, що між позивачем та Республіканською державною установою «Авіаційне управління Авіаційної служби Комітету Національної безпеки Республіки Казахстан» укладено контракт №ЕХТ-1-29-21/116 від 13.07.2021, у відповідності до якого виконавець зобов`язується надати послуги в обсязі Додатку №1 до Контракту (надалі - послуги) на літаку Ан-74Т-200А реєстраційний №74082 заводський №365.470.122.1082 (далі - літак), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги відповідно до умов контракту.

Згідно листа від 14.07.2021 №43/2/31138 Республіканської державної установи «Авіаційне управління Авіаційної служби Комітету Національної безпеки Республіки Казахстан» літак Ан-74Т-200А (заводський номер 365.470.122.1082, бортовий номер 74082) не є спеціально призначеним для воєнного використання, не є модифікованим для воєнного призначення, не облаштований для воєнного використання, не є бойовим літаком чи іншим літаком призначеним для воєнного використання, не оснащений обладнанням чи приборами спеціально розробленими, призначеними і (чи) модифікованими (переробленими) для воєнного використання, не призначений для використання у воєнній розвідці, нападу чи нанесення удару. Воєнної підготовки, транспортування чи висадки повітряного десанту чи воєнного оснащення, матеріально-технічного забезпечення, бойового (ударного) використання тощо.

У вказаному листі зазначено про те, що вказаний літак виготовлений ДП «АНТК Антонов» виключно для цивільних вантажно-пасажирських перевезень і немає воєнного оснащення чи інших компонентів.

Поряд з цим, згідно наявного Переліку даних сертифікату типу ТЛ 0009 від 04.09.2012 відповідний літак призначений для вантажних перевезень.

Також, відповідно до листа ДП «Антонов» від 18.11.2021 №460/13431-21 вказано, що в діючій конструкторській та експлуатаційній документації на літак Ан-74Т-200А реєстраційний №74082 заводський №365.470.122.1082 не передбачено, що він спеціально призначений для військового використання і він не модифікувався для військового використання.

Поряд з цим, у листі від 26.07.2021 №706/8758-21 ДП «Антонов» вказав, що літак Ан-74Т-200А реєстраційний №74082 заводський №365.470.122.1082 є цивільним літаком та виготовлений на підставі індивідуальних умов замовника.

У листі від 18.11.25021 №460/13431-21 ДП «Антонов» вказав, що літак Ан-74Т-200А заводський номер 365.470.122.1082 серійний номер 22-04, призначений для перевезення народно-господарчих вантажів та може використовуватись для перевезення людей в транспортній кабіні або хворих і поранених в санітарному варіанті, виготовлено згідно Технічних умов №72.0000.000.000ТУ для цивільного сертифікованого літака Ан-74Т-200А та додаткових технічних умов (оформлених на підставі окремих вимог замовника) №72.07.0000.000.053ТУ, які передбачають наступні зміни до типової конструкції літака Ан-74Т-200А:

- мінімальний склад екіпажу складає три чоловіка: два пілота та бортмеханік;

- в кабіні екіпажу встановлено крісло для перевіряючого або спеціаліста з завантаження;

- виконано заміну на сучасне сертифіковане обладнання комплектуючих виробів бортового радіо-електронного комплексу, систем літака та побутового обладнання;

- з метою розширення транспортних можливостей вантажного літака Ан-74Т-200А і вимогам замовника, встановлені сидіння для перевезення 67 людей (особового складу) її або ноші для перевезення 40 хворих і поранених.

У зв`язку з тим, що встановлені сидіння і ноші не відповідають вимогам діючих норм льотної придатності для цивільних літаків, тому в додаткових технічних умовах №72.07.0000.000.053ТУ (розділ 3, п.3.4) зроблено запис, що дія Сертифікату типу на цей літак не розповсюджується.

В діючий конструкторській та експлуатаційній документації на цей літак не передбачено, що він спеціально призначений для військового використання і він не модифікувався для військового використання.

Поряд з цим, у вказаному листі ДП «Антонов» зазначив про те, що експлуатанти літаків відмовились від технічного обслуговування цих літаків на ХДАВП та ДП «Антонов».

Окрім цього, в матеріалах справи міститься лист ДП «Антонов» від 22.12.2021 №460/15235-21, яким підтверджено раніше надану інформацію відповідачу, зокрема, відносно літака АН-74ТК-200, заводський номер №365.470.122.1082 та вказано про те, що останній не призначений і не модифікований для військового використання, в діючій конструкторській та експлуатаційній документації відповідна інформація відсутня, також вказаний літак не має військового обладнання та не призначений для десантування військ і вантажів.

Поряд з цим, згідно із наданих відповідачем матеріалів судом також встановлено наявність листа ДП «Антонов» від 20.09.2021 №460/10904-21, у відповідності до якого літак АН-74ТК-200, заводський номер №365.470.122.1082 останній вважає, що вказаний літак відноситься до державного повітряного судна, який експлуатується в авіації Прикордонних військ КНБ Республіки Казахстан.

У той же час, досліджуючи матеріали, які долучені до відзиву на позовну заяву відповідачем, суд перш за все вказує, що Держекспортконтролем надано також матеріали, які стосуються літака, заводський номер №365.470.122.1089, який не відображений в оскаржуваній постанові, а тому всі доводи та матеріали, які стосуються останнього не підлягають оцінці судом при вирішенні даної адміністративної справи.

Між тим, зі змісту спірного рішення слідує, що останнє базується на висновках відділу державної експертизи міжнародних передач ракетної, космічної та авіаційної техніки департаменту державної експертизи Держекспортконтролю (службова записка №311/19/13-22 від 12.04.2022), зробленим на підставі висновків Центрального науково - дослідного інституту озброєння та військової техніки Збройних сил України (№ 189/3/539 від 18.02.2022), Державного науково-дослідного інституту авіації Міністерства оборони України (№ 521/6/373 від 17.02.2022), а також відділу експортного контролю Міністерства оборони України (№ 419/132 від 20.12.2021).

Відповідно до службової записки Департаменту державної експертизи адресованої Першому Заступнику Голови Держекспортконтролю від 06.12.2021 зважаючи на потребу в подальшому опрацюванні виявленої під час розслідування можливої невідповідності інформації про відповідні літаки, що викладена у висновках розробника, виробника та державного посередника, з метою остаточного з`ясування питання їх віднесення до «літальних апаратів», які «спеціально призначені» або «модифіковані для військового використання», а також з огляду на те, вищезазначені окремі технічні умови замовника погоджувались представництвом замовника (Міністерством оборони України) запропоновано надіслати відповідні запити (разом з копіями технічних умов №72.07.0000.000.022ТУ-2, №72.07.0000.000.053 ТУ) на адреси Міністерства оборони України та Державного підприємства «АНТОНОВ» із такими запитаннями, зокрема, є (або ні) літак АН-074Т-200А (заводський №365.470.122.1082, серійний номер 22-04), який виготовлений згідно з додатковими технічними умовами №72.07.0000.000.053 ТУ, оформленими на підставі окремих вимог замовника «спеціально призначеними» або модифікованими для військового «використання».

10.12.2021 відповідачем скеровано відповідний запит ДП «АНТОНОВ», на який останній, як вже було вказано судом вище листом від 22.12.2021 №460/15235-21 надано відповідь про те, що літак АН-74ТК-200, заводський номер №365.470.122.1082 не призначений і не модифікований для військового використання, в діючій конструкторській та експлуатаційній документації відповідна інформація відсутня, також вказаний літак не має військового обладнання та не призначений для десантування військ і вантажів.

Поряд з цим, у матеріалах справи наявний лист експертного відділу Міністерства оборони України від 20.12.2021 №419/132, що літак Ан-74Т-200А (зав. 365.470.122.1082) використовується у військовій сфері і відповідає опису товарів за позицією МL 10.а Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 № 1807.

У той же час, згідно із службової записки від Департаменту державної експертизи від 20.01.2022 вказано, що з урахуванням того, що службова записка від 02.11.2021 №1302/19/34-21 та додатки до неї (справа 34/1дск, том 85 тощо) не пов`язані із вирішенням питання про можливість видачі документів, зазначених у статті 11 Закону, а також те, що ці матеріали не містять відомостей та документів, передбачених Положенням, провести ідентифікацію конкретних екземплярів літаків у передбаченому Законом порядку не вбачається за можливе.

На вказані службовій записці наявна резолюція від 02.02.2022, якою вказано про відсутність відповідних висновків департаменту та зазначено про прохання підготувати чіткі і однозначні висновки щодо ідентифікації товарів.

03.02.2022 відповідач звернувся до Міністерства оборони України із листом №616/13-22, у якому вказано про наступне:

«Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» від 20.02.2003 № 549-ІУ, Державною службою експортного контролю, в рамках здійснення повноважень у галузі державного експортного контролю, була визначена потреба в залученні Міністерства оборони України з метою отримання інформації стосовно літаків Ан-74ТК-200 (заводський № 365.470.122.1089, серійний № 22-08), Ан-74Т-200А (заводський № 365.470.122.1082, серійний № 22-04), які були виготовлені на замовлення Внутрішніх Військ Міністерства внутрішніх справ Республіки Казахстан та експлуатуються Національною гвардією та Прикордонними військами Комітету національної безпеки Республіки Казахстан (листи Держекспортконтролю від 10.12.2021 № 8362/13-21, від 28.12.2021 № 8777/13-21).

За результатами такого залучення, Держекспортконтролем отримано листи начальника відділу експортного контролю Міністерства оборони України від 20.12.2021 №419/132 та від 12.01.2022 № 419/20, які, на жаль, не містять відповідей по суті порушених Держекспортконтролем питань стосовно згаданих літаків, та не можуть вважатися інформативними в частині з`ясування обставин, що є предметом розслідування Держекспортконтролю стосовно можливого порушення законодавства в галузі державного експортного контролю.

Враховуючи зазначене, а також вищевикладені розбіжності та суперечності, просимо ретельно опрацювати дане питання та сприяти Держекспортконтролю у встановлені об`єктивних обставин у питанні віднесення (або не віднесення) згаданих літаків до товарів військового призначення.».

Відповідно до відомостей Центрального науково-дослідного інституту озброєння та військової техніки Збройних Сил України, які наведені у листі від 18.02.2022 №189/3/539 на даний час інформація щодо використання літака Ан-74ТК-200 (заводський №365.470.122.1082, серійний №22-04) у військовій сфері відсутня.

Поряд з цим, у листі Державного науково-дослідного інституту авіації від 17.02.2022 №521/6/373 зафіксовано, серед іншого наступне: «… літак типу Ан-74Т-200А, заводський №365.470.122.1082, серійний №22-04) є багатоцільовою транспортною модифікацією літака типу Ан-74, що призначена для транспортування вантажів, особового складу і поранених та виконання пошуково-рятувальних робіт при проведенні тактичних, миротворчих і гуманітарних місій. При переобладнанні літака № 22-04 за технічними умовами № 72.07.0000.000.053 ТУ на ньому замінено застаріле радіонавігаційне обладнання на сучасне обладнання цивільного призначення міжнародного класу, а також зі складу літака виключено спеціальне бортове радіоелектронне обладнання військового призначення, що унеможливлює його використання, як військового літака.

Разом з цим, з конструкції літака не виключено обладнання для його спеціального застосування (жорсткі сидіння, обладнані прив`язною системою і аварійним кисневим живленням та вузли для установки стійок з носилками), призначене для транспортування особового складу, хворих і поранених.

Інформуємо, що надана у цьому листі інформація щодо зазначених літаків не є висновком щодо сфери застосування товару.

З метою якісної ідентифікації указаних літаків та прийняття обґрунтованого рішення щодо сфери застосування товару пропонуємо Замовнику (ДСЕК України) звернутись за уточнюючою інформацією до експлуатантів вказаних літаків (МВС та КНБ Казахстану), розробника літаків (ДП «Антонов») і виробника літаків (ДП «ХГАПП»), а також до Державної авіаційної служби України.».

Згідно із службовою запискою від 08.04.2022 відповідач сформував висновок про те, що літак Ан-74Т-200А (заводський №365.470.122.1082, серійний №22-04) відповідає опису товарів за позицією МL10.а Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають держаному контролю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 № 1807.

Згідно з приміткою 2 до згаданого Списку, контроль за міжнародними передачами послуг здійснюється у тому ж обсязі, що і контроль стосовно відповідних «виробів військового призначення» та «технологій військового призначення», зазначених у позиціях МL1 - МL22 цього списку.

Суд проаналізувавши надані матеріали зазначає, що останні містять суттєві суперечності в частині ідентифікації літака Ан-74Т-200А (заводський №365.470.122.1082, серійний №22-04) як такого, що може бути призначений (використаний) у військовій сфері.

Суд відмічає, що відповідач посилаючись у спірній постанові на лист відділу експортного контролю Міністерства оборони України (№ 419/132 від 20.12.2021) фактично суперечить власній позиції, яка викладена у листі від 03.02.2022 №616/13-22, де зазначено, що листи начальника відділу експортного контролю Міністерства оборони України від 20.12.2021 № 419/132 та від 12.01.2022 № 419/20, які, на жаль, не містять відповідей по суті порушених Держекспортконтролем питань стосовно згаданих літаків, та не можуть вважатися інформативними в частині з`ясування обставин, що є предметом розслідування Держекспортконтролю стосовно можливого порушення законодавства в галузі державного експортного контролю.

Також в оскаржуваній постанові міститься посилання на висновки Центрального науково-дослідного інституту озброєння та військової техніки Збройних сил України (№189/3/539 від 18.02.2022), Державного науково-дослідного інституту авіації Міністерства оборони України (№ 521/6/373 від 17.02.2022), проте такі висновки не містять в собі чіткої ідентифікації літака (заводський №365.470.122.1082, серійний №22-04), як такого, що підлягає державному експортному контролю. Наведене безпосередньо відображено і в змісті вказаних висновків.

Суд наголошує, що фактично щодо літака (заводський №365.470.122.1082, серійний №22-04) наявна досить суперечлива інформація в частині його ідентифікації як товару військового призначення, а надані відповідачем документи не дають суду підстави однозначно дійти до висновку, що такий товар підлягає міжнародному експертному контролю.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На переконання суду, за наявності прямо протилежної інформації щодо ідентифікації літака (заводський №365.470.122.1082, серійний №22-04) обґрунтовано стверджувати, що такий літак підлягає міжнародному експертному контролю не вбачається за можливе.

Відповідно абзацу 2 частини 1 статті 24 Закону № 549-IV порушеннями вимог законодавства в галузі державного експортного контролю є здійснення міжнародних передач товарів без отримання в установленому порядку дозволів, висновків чи документів про гарантії або здійснення таких передач на підставі дозволів, висновків чи документів про гарантії, отриманих шляхом подання підроблених документів чи документів, що містять недостовірні відомості.

Абзацом 2 частини 1 статті 25 Закону № 549-IV передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, накладає на суб`єктів здійснення міжнародних передач товарів - юридичних осіб штрафи за порушення, передбачені абзацами другим та третім статті 24 цього Закону: у разі якщо за висновками центральних органів виконавчої влади та інших державних органів не завдано шкоду національним інтересам України (політичним, економічним, військовим) та не порушено міжнародні зобов`язання України, - у розмірі 100 відсотків вартості товарів, які були об`єктом відповідної міжнародної передачі.

Суд вкотре вказує, що аналіз матеріалів справи не надає можливості чітко ідентифікувати літак (заводський №365.470.122.1082, серійний №22-04) як такий, що підлягає міжнародному експертному контролю, а відомості, які слугували підставою для винесення спірної постанови, також не дають чіткого та однозначного висновку про наведене.

Всі інші доводи відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву не можуть бути в повній мірі оцінені судом, оскільки останні не відображені в оскаржуваному рішенні.

Таким чином, за висновком суду, у разі відсутності певного товару у Списку товарів, що підлягають державному експортному контролю, а також у разі коли щодо відповідного товару наявні різні (відмінні) між собою висновки різних суб`єктів, уповноважених надавати оцінку щодо ідентифікації відповідного товару, стверджувати про наявність порушення позивачем абзацу 2 частини 1 статті 24 Закону № 549-IV не вбачається за можливе.

Отже, підсумовуючи наведене суд вважає, що спірне рішення не відповідає критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України.

Що ж стосується тверджень Державного підприємства «Завод 410 ЦА» в частині порушення порядку норм процесуального права суд вкаже про наступне.

Згідно із статтею 26 Закону № 549-IV штрафи, передбачені статтею 25 цього Закону, від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, накладаються керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, чи його заступником.

Про вчинення правопорушення, зазначеного у статті 24 цього Закону, уповноваженою посадовою особою центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, що його виявила, складається протокол, який разом з поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та документами, що стосуються справи, протягом трьох днів надається посадовим особам, зазначеним у частині першій цієї статті.

Керівник чи заступник керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, приймає рішення про накладення штрафу протягом десяти днів після отримання документів, зазначених у частині другій цієї статті.

Рішення керівника чи заступника керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, про накладення штрафу оформляється постановою про накладення на суб`єкта здійснення міжнародних передач товарів штрафу за порушення у сфері державного експортного контролю відповідно до цього Закону.

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови в триденний термін після її прийняття вручається під розписку керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта здійснення міжнародних передач товарів чи надсилається поштою, про що робиться запис у справі. Другий і третій примірники залишаються в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, який наклав штраф.

Форми протоколу та постанови затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері державного експортного контролю.

Штраф підлягає сплаті суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів в п`ятнадцятиденний термін з дня його накладення. У разі несплати штрафу в зазначений термін він стягується державним виконавцем у порядку, визначеному законодавством.

Рішення про накладення штрафу в справах про порушення, передбачені цим Законом, може бути оскаржено в суді. При цьому виконання постанови про накладення штрафу зупиняється до прийняття відповідного рішення суду.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 16.12.2013 №1490, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17.01.2014 за №101/24878 затверджено Порядок розгляду справ про порушення юридичними особами вимог законодавства в галузі державного експортного контролю (далі - Порядок №1490), який установлює процедури розгляду Державною службою експортного контролю України (далі - Держекспортконтроль) справ про порушення суб`єктами здійснення міжнародних передач товарів - юридичними особами (далі - юридичні особи) вимог законодавства в галузі державного експортного контролю.

Відповідно до пункту 1.2 розділу I Порядку №1490 завданням провадження у справах про порушення юридичними особами вимог законодавства в галузі державного експортного контролю (далі - справа) є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до законодавства, забезпечення виконання винесеного рішення, виявлення причин та умов, що призводять до вчинення юридичними особами порушень вимог законодавства в галузі державного експортного контролю (далі - порушення), а також запобігання порушенням.

За правилами пунктів 2.1-2.3 розділу II Порядку №1490 у разі виявлення ознак можливих порушень посадова особа профільного підрозділу Держекспортконтролю готує повідомлення, у якому наводиться інформація щодо підстав для його складання з посиланням на ідентифікацію товарів, про які йдеться в цьому повідомленні, та особливості здійснення їх міжнародних передач (якщо така ідентифікація проводилася Держекспортконтролем) і зазначенням відповідного абзацу статті 24 Закону.

Повідомлення передається до відповідального підрозділу Держекспортконтролю для здійснення заходів, передбачених статтями 23-28 Закону.

Після встановлення факту порушень, передбачених абзацами другим, четвертим - шостим та десятим статті 24 Закону, уповноважена особа зобов`язана надіслати на адреси Міністерства доходів і зборів України та юридичної особи повідомлення про зупинення на підставі статті 16 Закону дії дозвільного документа, за яким установлено факт порушення.

Уповноважена особа Держекспортконтролю складає протокол про порушення юридичною особою вимог законодавства в галузі державного експортного контролю (далі - протокол) за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку, та готує матеріали, необхідні для вирішення справи.

Пунктами 3.1, 3.3-3.7 розділу III Порядку №1490 регламентовано наступне.

У разі виявлення ознак порушень законодавства уповноваженою особою складається протокол щодо юридичної особи та відповідна кількість протоколів про адміністративне правопорушення, якщо за таке порушення передбачено адміністративну відповідальність.

Протокол про адміністративне правопорушення складається згідно з вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Протокол складається за участю керівника (уповноваженого представника) юридичної особи, щодо якої він складається. Повноваження уповноваженого представника юридичної особи, яка притягається до відповідальності, засвідчуються довіреністю. Запрошення для складання протоколу надсилається за місцезнаходженням юридичної особи реєстрованим поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про його вручення не пізніше ніж за десять днів до дати складання протоколу. У запрошенні зазначається дата, час і місце складання протоколу.

У протоколі зазначаються: номер, дата, місце його складання; посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; повне найменування юридичної особи, щодо якої складено протокол, її місцезнаходження, код за ЄДРПОУ та номери засобів зв`язку; суть та обставини порушення; нормативно-правовий акт, вимоги якого порушено; пояснення керівника (уповноваженого представника) юридичної особи, щодо якої складено протокол; відомості про повторне вчинення порушень юридичною особою, щодо якої складено протокол; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Пояснення керівника (уповноваженого представника) юридичної особи, щодо якої складено протокол, викладаються в довільній формі та додаються до протоколу у вигляді додатка.

У разі неявки до Держекспортконтролю керівника (уповноваженого представника) юридичної особи, яка притягається до відповідальності, протокол може бути складено без його участі лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення цієї юридичної особи про дату, час і місце складання протоколу. У цьому випадку протокол складається в той самий день, на який було викликано керівника (уповноваженого представника) юридичної особи, яка притягається до відповідальності, та робиться відповідний запис у протоколі про те, що керівник (уповноважений представник) юридичної особи, яка притягається до відповідальності, для підписання протоколу не з`явився.

Один примірник протоколу після його підписання надається керівнику (уповноваженому представнику) юридичної особи, щодо якої його складено. У разі коли керівник (уповноважений представник) юридичної особи, щодо якої порушено справу, не з`явився для підписання протоколу, один його примірник надсилається на адресу юридичної особи реєстрованим поштовим відправленням одночасно з викликом на розгляд справи.

Протокол разом з поясненнями керівника (уповноваженого представника) юридичної особи, документами, що стосуються справи, та проектом відповідної постанови протягом трьох днів після його складення передається посадовими особами відповідального підрозділу керівнику для розгляду справи.

Аналіз вказаних положень дає суду підстави дійти до наступних висновків.

По-перше, у разі виявлення ознак порушень законодавства уповноваженою особою складається протокол щодо юридичної особи та відповідна кількість протоколів про адміністративне правопорушення, якщо за таке порушення передбачено адміністративну відповідальність.

По-друге, протокол складається за участю керівника (уповноваженого представника) юридичної особи, щодо якої він складається. При цьому, у разі неявки до Держекспортконтролю керівника (уповноваженого представника) юридичної особи, яка притягається до відповідальності, протокол може бути складено без його участі лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення цієї юридичної особи про дату, час і місце складання протоколу. У цьому випадку протокол складається в той самий день, на який було викликано керівника (уповноваженого представника) юридичної особи, яка притягається до відповідальності, та робиться відповідний запис у протоколі про те, що керівник (уповноважений представник) юридичної особи, яка притягається до відповідальності, для підписання протоколу не з`явився.

Судом встановлено, що відповідачем 09.05.2022 складено протокол №13/22 про порушення суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів - юридичною особою вимог законодавства в галузі державного експертного контролю.

Листом від 28.04.2022 №1517/34-22 Державною службою експертного контролю України запрошено представника Державного підприємства «Завод 410 ЦА» прибути 09.05.2022 з метою складання протоколу про порушення суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів - юридичною особою вимого законодавства в галузі державного експертного контролю. Матеріалами справи підтверджено, що вказане запрошення отримано позивачем 13.05.2022 вх. №1009.

Аналіз вказаних обставин свідчить про те, що запрошення уповноваженої особи Державного підприємства «Завод 410 ЦА» прибути 09.05.2022 з метою складання протоколу про порушення суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів - юридичною особою вимог законодавства в галузі державного експертного контролю отримано після дати, яку визначено для складання останнього. Отже, на переконання суду у відповідача були відсутні правові підстави для складання відповідного протоколу 09.05.2022, адже станом на час його складання були відсутні належні та достатні докази на підтвердження своєчасного сповіщення позивача про дату, час і місце складання протоколу. Суд зазначає, що посилання відповідача на скерування відповідного запрошення ДП «Завод 410 ЦА» на електронну пошту не може вказувати на те, що останній належним чином повідомлений про дату, час та місце складання протоколу. Більше того, у протоколі від 09.05.2022 №13/22 відсутній запис про те, що керівник (уповноважений представник) юридичної особи, яка притягається до відповідальності, для підписання протоколу не з`явився.

Отже, суд констатує, що відповідачем порушено процедуру порушення справи, яка регламентована розділом III Порядку №1490.

У той же час, відповідно до пунктів 4.1, 4.2 розділу IV Порядку №1490 керівник під час підготовки справи до розгляду вирішує такі питання: дотримання вимог законодавства під час складання протоколу; наявність необхідних додаткових матеріалів; чи підлягають задоволенню клопотання осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Після вирішення питань, зазначених у пункті 4.1 цього розділу, керівник визначає дату розгляду справи. За дорученням керівника начальник відповідального підрозділу чи його заступник письмово повідомляє юридичну особу та заінтересованих осіб про дату розгляду справи.

Відповідно до пунктів 5.1-5.3 розділу V Порядку №1490 справа розглядається в присутності керівника (уповноваженого представника) юридичної особи, яка притягається до відповідальності. Запрошення на розгляд справи надсилається за місцезнаходженням юридичної особи реєстрованим поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про його вручення не пізніше ніж за десять днів до дати розгляду справи. У запрошенні зазначаються дата, час і місце розгляду справи.

Повноваження уповноваженого представника юридичної особи, яка притягається до відповідальності, засвідчуються довіреністю.

За відсутності керівника (уповноваженого представника) юридичної особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення цієї юридичної особи про дату, час і місце розгляду справи, а також в разі ненадходження від юридичної особи клопотання про відкладення розгляду справи.

У разі надходження повідомлення про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням розгляд справи відкладається на один місяць, про що складається постанова про відкладення розгляду справи. При цьому перебіг строку притягнення юридичної особи до відповідальності, який установлений пунктом 1.9 розділу I цього Порядку, зупиняється. Уповноваженою особою протягом трьох робочих днів з моменту одержання такого повідомлення надсилається письмовий запит державному реєстратору щодо надання витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У разі одержання інформації про зміну місцезнаходження юридичної особи запрошення на розгляд справи надсилається на цю адресу.

Якщо відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців зміни щодо місцезнаходження юридичної особи не вносилися та протягом місяця до Держекспортконтролю не надійшло повідомлення від юридичної особи про зміну місцезнаходження, справу може бути розглянуто за відсутності керівника (уповноваженого представника) юридичної особи.

Якщо керівник дійде висновку про необхідність присутності керівника (уповноваженого представника) юридичної особи під час розгляду справи та/або в разі надходження клопотання про відкладення розгляду справи, керівник виносить постанову про відкладення розгляду справи.

Рішення про відкладення розгляду справи може бути прийнято за умови дотримання встановленого пунктом 1.9 розділу I цього Порядку строку притягнення юридичної особи до відповідальності.

Згідно із пунктом 5.4 розділу V Порядку №1490 керівник (уповноважений представник) юридичної особи має право: бути заслуханим, давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, оскаржувати рішення уповноваженої особи у справі. Керівник (уповноважений представник) юридичної особи також має право висловлюватися рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо він не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Аналіз наведених норм Порядку №1490 суд формує наступні висновки.

Справа розглядається в присутності керівника (уповноваженого представника) юридичної особи, яка притягається до відповідальності. Запрошення на розгляд справи надсилається за місцезнаходженням юридичної особи поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про його вручення не пізніше ніж за десять днів до дати розгляду справи. У запрошенні зазначаються дата, час і місце розгляду справи. За відсутності керівника (уповноваженого представника) юридичної особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення цієї юридичної особи про дату, час і місце розгляду справи, а також в разі ненадходження від юридичної особи клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом встановлено, що листом від 09.05.2022 №1681/34-22 відповідач запросив позивача для участі у розгляді справи про порушення суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів - юридичною особою вимог в галузі державного експертного контролю на 20.05.2022 на 12:00 год. Вказане запрошення надійшло ДП «Завод 410 ЦА» 13.05.2022 вх. №1013.

Аналізуючи вказані обставини суд констатує, що запрошення позивача для участі у розгляді справи про порушення суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів - юридичною особою вимог в галузі державного експертного контролю було надіслано відповідачем у порядок та спосіб встановлений Порядком №1490. Доводи ДП «Завод 410 ЦА» в цій частині є необґрунтованими, адже запрошення ним отримано 13.05.2022, а розгляд відповідної справи призначено на 20.05.2022, що, у свою чергу, не перешкоджало його уповноваженому представнику прибути на розгляд справи.

Підсумовуючи вказане суд приходить до висновку, що доводи позивача в частині процесуальних порушень Державної служби експертного контролю України знайшли своє підтвердження в частині, що стосується процедури складання протоколу про порушення суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів - юридичною особою вимого законодавства в галузі державного експертного контролю.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про не відповідність спірного рішення критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, а відтак наявні підстави для задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Згідно із частиною 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Положеннями частини 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що адміністративний позов підлягає до задоволення, то судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору підлягають стягненню на користь останнього із відповідача.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 242, ч. 3 ст. 243, 244-245, 250, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державного підприємства «Завод 410 ЦА» (03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, б. 94, ) до Державної служби експертного контролю України (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, б. 19-21, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби експертного контролю України про накладення на суб`єкта здійснення міжнародних передач товарів - юридичну особу штрафу за порушення вимог законодавства в галузі державного експертного контролю від 20.05.2022 №13/22.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби експертного контролю України (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, б. 19-21, ) на користь Державного підприємства «Завод 410 ЦА» (03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, б. 94, ) сплачений ним судовий збір у розмірі 24 810 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева

Повний текст рішення складено та підписано 26.09.2022