Справа № 620/18231/21
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2022 року м.Чернігів Справа № 620/18231/21

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Клопота С.Л., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави до Бобровицької міської ради Чернігівської області, Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з адміністративним позовом до Бобровицької міської ради Чернігівської області, Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області та просить:

- визнати протиправною бездіяльність Бобровицької міської ради Чернігівської області та Новобасанської сільської ради Чернігівської області щодо невжиття заходів з організації проведення робіт із винесення меж гідрологічного заказника місцевого значення «Свидовецький» загальною площею 893 га та охоронною зоною 1300 га, закріплення їх меж в натурі (на місцевості);

- зобов`язати Бобровицьку міську раду Чернігівської області та Новобасанську сільську раду Чернігівської області відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж території гідрологічного заказника місцевого значення «Свидовецький», що знаходиться в їх адміністративних межах та закріплення їх в натурі (на місцевості).

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відсутність встановлених меж в натурі гідрологічних заказників місцевого значення «Свидовецький» та «Болото Супій» фактично унеможливлює їх належну охорону, збереження в природному стані унікальних ландшафтів, флори та фауни. Ураховуючи привабливість вказаного природного об`єкту, болотисті масиви заказника нерідко зазнають неправомірних посягань при використанні його корисних якостей.

Відповідач в установлений судом строк відзиву на позов не подав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що рішенням Чернігівського облвиконкому від 24.12.1979 за №561 гідрологічний заказник місцевого значення «Свидовецький» (розташований в адміністративних межах сіл Веприк, Вороньки, Новий Биків, Свидовець колишнього Бобровицького району Чернігівської області) віднесені до категорії заповідних територій, а саме заказників місцевого значення.

Відповідно до рішення Чернігівського облвиконкому № 454 від 27.12.1984 «Про мережу територій та об`єктів природно-заповідного фонду області» та № 164 від 28.08.1989 «Про внесення змін і доповнень в мережу територій та об`єктів природно-заповідного фонду області та затвердження матеріалів його інвентаризації» гідрологічний заказник місцевого значення «Свидовецький» загальною площею 893 га та охоронною зоною 1300 га включені до переліку територій та об`єктів природно-заповідного фонду Чернігівської області.

Департаментом екології та природних ресурсів Чернігівської облдержадміністрації 10.10.2019 № 2/178-578 Веприківській, Вороньківській, Новобиківській та Свидовецькій сільським радам передано під охорону та дотримання встановленого режиму територію гідрологічного заказника місцевого значення «Свидовецький», загальна площа якого становить 893 га; охоронна зона - 1300 га.

У процесі децентралізації та об`єднання територіальних громад відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 730-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження території територіальних громад Чернігівської області» вказані вище органи місцевого самоврядування увійшли до новостворених ОТГ, а саме: Веприківська, Вороньківська та Свидовецька сільські ради - до Бобровицької об`єднаної територіальної громади з адміністративним центром у м. Бобровиця (Бобровицька міська рада) та Новобиківська сільська рада - до Новобасанської об`єднаної територіальної громади з адміністративним центром у с. Нова Басань (Новобасанська сільська рада).

У зв`язку із наведеним вказаний об`єкт ПЗФ 10.06.2020 передано під охорону Бобровицькій міській та Новобасанській сільській радам (охоронне зобов`язання № 2/14-578).

За охоронним зобов`язанням від 10.06.2020 № 2/17-578 землекористувач (землевласник) зобов`язаний:

- дотримуватись встановленого режиму для території (об`єкта) природно- заповідного фонду, в тому числі і Положення про нього;

- не здійснювати у межах території (об`єкта) ГІЗФ забороненої господарської діяльності;

- вживати заходів щодо попередження і ліквідації екологічних наслідків аварій та шкідливого впливу на територію (об`єкт) природно-заповідного фонду;

- дотримуватися вимог, щодо використання території (об`єкта) природно- заповідного фонду;

Наказом Директора Департаменту екології та природних ресурсів Чернігівської облдержадміністрації від 30.06.2020 № 40 затверджено положення про гідрологічний заказник місцевого значення «Свидовецький».

Згідно з п. 1.2, 1.6 Положення вказаний заказник входить до складу природно-заповідного фонду України і охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання. Заказник розташований біля сіл Свидовець, Веприк, Вороньки, Новий Биків Бобровицького району.

Пунктом 1.10 Положення визначено, що межі Заказника встановлюються в натурі, оформляються відповідними знаками та інформаційними матеріалами. Відомості про обмеження у використанні таких земельних ділянок, що встановлені законом на нормативно-правовими актами, в частині додержання природоохоронних вимог, вносяться до Державного земельного кадастру в установленому законом порядку та обов`язково враховується в схемі планування території області, містобудівній документації, схемі землеустрою і технічко-економічного обґрунтування використання та охорони земель відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Пунктом 3.4. Положення визначено, що забезпечення режиму охорони території земельних ділянок у межах Заказників здійснюється Землекористувачем.

Охоронні зобов`язання та Положення направлено Департаментом екології та природних ресурсів до Бобровицької міської та Новобасанської сільської ради листами від 11.06.2020.

Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області від 16.06.2021 № 10-25-0.2-2567/2-21 інформація про встановлення зовнішніх меж гідрологічного заказника місцевого значення «Свидовецький» в управлінні відсутня.

У листі від 06.09.2021 № 03-1 1/1743 Бобровицька міська рада повідомила, що землевпорядна документація на об`єкт природно-заповідного фонду «Свидовецький» не виготовлялась, межі в натурі не винесені. Кошти для розроблення документації із землеустрою по встановленню меж гідрологічних заказників, зокрема «Свидовецький» у бюджеті на 2021 рік не передбачалися. Проект рішення про надання згоди на розробку проекту землеустрою готується. Згідно листа Новобасанської сільської ради Чернігівської області від 25.06.2021 № 02-17/728 землевпорядна документація на об`єкт природно-заповідного фонду «Свидовецький» не розроблялась, винесення в натурі меж гідрологічного заказника не проводилось.

Таким чином заходи з метою охорони та збереження гідрологічних заказників територіальними громадами не проводились.

Внаслідок наведеного існує небезпека не лише використання землі на території об`єкта ПЗФ не за цільовим призначенням, а і його фактична втрата внаслідок незаконних дій суб`єктів господарювання, якими здійснюється незаконне самовільне розорювання гідрологічного заказника, а відсутність визначених меж в натурі цього об`єкта ПЗФ позбавляє можливості притягнути винних осіб до відповідальності, про що неодноразово громадські активісти повідомляли правоохоронні органи.

Так, Державною екологічною інспекцією в області у період з 14 по 16.06.2021 проведено заходи державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства на підвідомчих територіях Бобровицької міської ради та Новобасанської сільської ради, в тому числі стосовно дотримання вимог природоохоронного законодавства на територіях гідрологічних заказників місцевого значення, зокрема «Свидовецький».

З виїздом на місце, спільно з представниками місцевої влади, при візуальному огляді частин територій заказника виявлено можливість розорювання частини території заказника «Свидовецький» на земельних ділянках, що примикають до нього зі сторони села Свидовець. Також не встановлено не забезпечення інформаційно-охоронних знаків при вході- виході на території заказника.

Проект землеустрою на вищевказаний об`єкти природно-заповідного фонду не розроблено, його межі в натуру не винесені, у зв`язку з чим констатувати факт розорювання частин його території або охоронної зони без винесених меж в натуру не представляється можливим.

За результатами проведених перевірок, Інспекцією винесено вимоги до Бобровицької міської ради та Новобасанської сільської ради, з метою реалізації повноважень у сфері охорони навколишнього природного середовища та усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, у тому числі щодо проведення заходів із розробки проекту землеустрою по організації і встановленні меж територій природно-заповідного фонду, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, у т.ч. щодо гідрологічного заказника «Свидовецький» із терміном виконання до 01.08.2021.

Однак, незважаючи на розроблення Новобасанською сільською радою 29.07.2021 плану заходів по усуненню порушень вимог природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області, та прийняття Бобровицькою міською радою 27.07.2021 рішення виконкому про розгляд вимоги ДЕІ, яким рекомендовано передбачити кошти в бюджеті 2022 року на виготовлення проектів землеустрою спірних об`єктів ПЗФ, на даний час порушення законодавства залишаються не усунутими, Бобровицькою міською радою та Новобасанською сільською радою Чернігівської області проекти землеустрою по організації і встановленні меж території гідрологічного заказника «Свидовецький», не розроблено, що в свою чергу унеможливлює забезпечення їх належного використання та зберігання, що дає можливість незаконного використання даної території не за цільовим призначенням оскільки межі заказників невідомо де починаються та невідомо де закінчуються, земельна ділянка не внесена до Державного земельного кадастру.

Вказаний об`єкт ПЗФ перебував під охороною у відповідачів з 2020 року, а до того в органів місцевого самоврядування, які увійшли до ОТГ, однак будь- які реальні заходи, які б дійсно вплинули на ситуацію протягом тривалого часу не вживаються. Заходи, які визначено органами місцевого самоврядування після проведення перевірки Держекоінспекцією не є такими, що можуть суттєво вплинути на ситуацію вцілому, оскільки рекомендація виконкому Бобровицької міської щодо передбачення коштів на виготовлення проекту землеустрою у Бюджеті на 2022 рік не має обов`язкового характеру, а план по усуненню порушень вимог природоохоронного законодавства Новобасанської сільської ради не передбачає навіть ймовірного виготовлення технічної документації на об`єкт ПЗФ.

Вище зазначене, унеможливлює якісне забезпечення режиму заповідного об`єкту, його належну охорону та збереження, оскільки межі пам`ятки чітко не визначені, а земельна ділянка як об`єкт який потребує охорони до Державного земельного кадастру не внесена.

Враховуючи викладене, бездіяльність Бобровицької міської ради та Новобасанської сільської ради Чернігівської області щодо невжиття заходів по винесенню меж гідрологічного заказника місцевого значення «Свидовецький», та не закріпленню його меж в натурі (на місцевості) є протиправною, а тому органи місцевого самоврядування необхідно зобов`язати вжити реальних заходів по винесенню меж заказників та закріпити їх межі в натурі (на місцевості), відтак виключно рішення суду може вплинути на дійсні обставини справи та сприяти охороні вказаного об`єкта ПЗФ з огляду на наступне.

Згідно із ч. З ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.

У разі об`єднання всіх територіальних громад одного району в одну об`єднану територіальну громаду все майно спільної власності територіальних громад такого району є комунальною власністю об`єднаної територіальної громади, а пов`язані з таким майном права та обов`язки належать об`єднаній територіальній громаді з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.

У п. 6-1 розділу V «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України, припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади. Сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади.

Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 №807-ІХ та розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 730-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Чернігівської області» Свидовецька сільська рада увійшла до складу Бобровицької міської об`єднаної територіальної громади, а Веприцька, Вороньківська, Новобиківська сільські ради увійшли до складу Новобасанської сільської об`єднаної територіальної громади.

Таким чином, відповідачами на даний час є Бобровицька міська рада та Новобасанська сільська рада Чернігівської області.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

У статті 2 Земельного кодексу України визначено, що суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України, землі України за цільовим призначенням поділяються на категорії, в тому числі землі природно- заповідного та іншого природоохоронного призначення.

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, окрім іншого, організація землеустрою та вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Статтею 43 Земельного кодексу України передбачено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно з ч. З, 5 ст. 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.

Території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

Згідно з ст. 60 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» охорона територій та об`єктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно- заповідного фонду.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

При цьому з огляду на зміст абз. «в» ч. 2 ст. 25 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Відповідно ст. 47 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно- заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою: збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму; створення приміських зелених зон, збереження і використання об`єктів культурної спадщини; проведення науково-дослідних робіт; встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг; визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно- заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про землеустрій» замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Відповідно до ст. 47 абз. 4 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно- заповідного фонду розробляються для біосферних заповідників, природних заповідників, національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, парків - пам`яток садово- паркового мистецтва та зоологічних парків на землях та земельних ділянках, що включаються до складу цих територій без вилучення у землевласників та землекористувачів.

У статті 79 Земельного кодексу України вказано, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно ч. 1 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Статтею 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд» передбачено, що до природно-заповідного фонду України належать: природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища, штучно створені об`єкти - ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, пам`ятки природи, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва.

Згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно- заповідного фонду.

У частині 3 ст. 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» вказано, що власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» охорона територій та об`єктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку;

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про землеустрій», землеустрій забезпечує встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно- територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико- культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів;

Статтею 19 цього ж Закону передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать організація і здійснення землеустрою та вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

У статті 20 Закону України «Про землеустрій» вказано, що землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути).

Підставою для здійснення землеустрою, відповідно до ст. 22 Закону України «Про землеустрій» є рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою, укладені договори між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, судові рішення.

Згідно ст. 25 вказаного Закону одним із видів документації із землеустрою є проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про землеустрій» замовниками документації із землеустрою можуть бути органи місцевого самоврядування.

У статті 47 Закону України «Про землеустрій» вказано, що рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Відповідно до ст. 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради.та їх виконавчі органи (ч. ч. 1, 3 ст. 140 Конституції України).

Таким чином, місцеве самоврядування є одним із проявів здійснення народом, у формі територіальної громади, влади, яка, в свою чергу, не належить до жодної із гілок державної влади, що характеризується самостійністю у вирішенні певного кола питань.

Водночас, предметом відання місцевого самоврядування є не будь-які питання суспільного життя, а питання саме місцевого значення, тобто ті, що пов`язані передусім із життєдіяльністю територіальних громад.

Виходячи з вказаних конституційних положень в їх системному зв`язку з положеннями статті 6 Конституції України, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 вказав на те, що гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

Таким чином, для вирішення тих чи інших питань орган місцевого самоврядування повинен бути наділений відповідними повноваженнями Конституцією України та законами України.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Конституція України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до п. п. 34, 37 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо регулювання земельних відносин; прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; внесення пропозицій до відповідних державних органів щодо оголошення природних та інших об`єктів, що мають екологічну, історичну, культурну або наукову цінність, пам`ятками природи, історії або культури, які охороняються законом, прийняття рішень про оголошення в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами «сезону тиші» з обмеженням господарської діяльності та добуванням об`єктів тваринного світу.

Таким чином, з огляду на зміст зазначених норм, на відповідача покладається обов`язок із вчинення дій щодо замовлення проекту землеустрою організації і встановлення меж території гідрологічного заказника місцевого значення «Свидовецький», а також здійснення контролю за його виготовленням.

Відсутність встановлених меж в натурі гідрологічних заказників місцевого значення «Свидовецький» та «Болото Супій» фактично унеможливлює їх належну охорону, збереження в природному стані унікальних ландшафтів, флори та фауни. Ураховуючи привабливість вказаного природного об`єкту, болотисті масиви заказника нерідко зазнають неправомірних посягань при використанні його корисних якостей.

Зважаючи на наведене вище судом встановлено, що бездіяльність Бобровицької міської ради Чернігівської області та Новобасанської сільської ради Чернігівської області щодо невжиття заходів з організації проведення робіт із винесення меж гідрологічного заказника місцевого значення «Свидовецький» загальною площею 893 га та охоронною зоною 1300 га, закріплення їх меж в натурі (на місцевості), є протиправною.

Від так Бобровицьку міську раду Чернігівської області та Новобасанську сільську раду Чернігівської області необхідно зобов`язати, забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж території гідрологічного заказника місцевого значення «Свидовецький», що знаходиться в їх адміністративних межах та закріплення їх в натурі (на місцевості).

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що позов заступника керівника Менської місцевої прокуратури підлягає задоволенню повністю.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави (вул. Овдіївська, 2, м. Ніжин, Чернігівська область,16600) до Бобровицької міської ради Чернігівської області (вул. Незалежності, буд.46, м. Бобровиця, Ніжинський район, Чернігівська область,17400), Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області (вул. Шевченка, буд.49, с. Нова Басань, Ніжинський район, Чернігівська область,17461) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Бобровицької міської ради Чернігівської області та Новобасанської сільської ради Чернігівської області щодо невжиття заходів з організації проведення робіт із винесення меж гідрологічного заказника місцевого значення «Свидовецький» загальною площею 893 га та охоронною зоною 1300 га, закріплення їх меж в натурі (на місцевості).

Зобов`язати Бобровицьку міську раду Чернігівської області та Новобасанську сільську раду Чернігівської області відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж території гідрологічного заказника місцевого значення «Свидовецький», що знаходиться в їх адміністративних межах та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 вересня 2022 року.

Суддя С.Л. Клопот