Справа № 640/1047/21
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року м. Київ № 640/1047/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Центр забезпечення виробництва" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Західного офісу Держаудитслужби в особі філії Управління Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ"

про визнання протиправним та скасування висновку

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Філії "Центр забезпечення виробництва" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Західного офісу Держаудитслужби в особі філії Управління Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області (далі - відповідач), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ", в якому просить: визнати протиправним та скасувати висновок Західного офісу Держаудитслужби від 30 грудня 2020 року про результати моніторингу закупівлі прокат товстолистовий, ідентифікатор в електронній системі закупівель № UA-2020-04-16-001764-a.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що висновок відповідача про порушення позивачем законодавства про публічні закупівлі є необґрунтованим.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник Державної аудиторської служби України у відзиві на позов заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що процедуру моніторингу проведено в установленому порядку та за наявності визначених законом підстав, а висновок про вчинення позивачем порушення законодавства про публічні закупівлі відповідає дійсним обставинам.

Третя особа у письмових поясненнях вказує, що висновок відповідача про невідповідність пропозиції торгів Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ" Тендерної документації є необґрунтованим та спростовується наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

На підставі наказу Управління Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області від 09 грудня 2020 року №56-од «Про початок моніторингу процедур закупівель» розпочато процедуру моніторингу закупівлі № UA-2020-04-16-001764-a згідно частини 2 статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі».

За наслідками проведеного моніторингу Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області складно висновок від 29 грудня 2020 року №238, яким зафіксовано порушення: частини 2 статті 21, пункту 4 частини 1 статті 30 Закону України «Про публічні закупівлі» та з огляду на встановлені порушення законодавства зобов`язано позивача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень у встановленому законодавством порядку шляхом розірвання договору з дотриманням положень Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення законодавства у сфері публічних закупівель, викладеного у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявленого порушення.

Не погоджуючись з таким висновком, позивач звернувся з даним позовом до суду.

У відповідності до пункту 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43 (далі - Положення №43), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Приписи підпункту 3 пункту 3 Положення №43 серед основних завдань Держаудитслужби України визначають здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів.

При цьому, за нормами абзацу 5 підпункту 3 пункту 4 Положення №43 Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, реалізує державний фінансовий контроль через здійснення моніторингу закупівель.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про основні засади державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірки закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 5 Закону України «Про основні засади державного фінансового контролю в Україні» контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Порядок та підстави проведення органом державного фінансового контролю перевірок закупівель встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель.

Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.

Порядок здійснення моніторингу публічних закупівель регламентовано положеннями статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон), частиною 1 якої передбачено, що моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).

Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

Моніторинг процедури закупівлі не проводиться на відповідність тендерної документації вимогам частини четвертої статті 22 цього Закону.

Моніторинг процедур закупівель здійснюється також щодо процедур закупівель, особливості яких передбачені у законах, що визначені у частинах восьмій та дев`ятій статті 3 цього Закону.

Вичерпний перелік підстав моніторингу закупівлі, порядок прийняття рішення про початок його здійснення, а також строки його проведення визначені у частинах 2-4 статті 8 Закону.

При цьому законодавцем до підстав для прийняття керівником органу державного фінансового контролю або його заступником (або уповноваженою керівником особою) рішення про початок моніторингу процедури закупівлі віднесено, зокрема, дані автоматичних індикаторів ризиків (пункт 1 частини 2 статті 8 Закону), виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель (пункт 4 частини 2 статті 8 Закону).

У свою чергу абзацом 2 частини 2 статті 8 Закону передбачено, що для аналізу даних, що свідчать про ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, може використовуватися: інформація, оприлюднена в електронній системі закупівель; інформація, що міститься в єдиних державних реєстрах; інформація в базах даних, відкритих для доступу центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Приписи частини 6 статті 8 Закону визначають, що за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

При цьому, за правилами частини 7 цієї ж статті у висновку обов`язково зазначаються: 1) найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код замовника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо якого здійснювався моніторинг процедури закупівлі; 2) назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником (у разі поділу на лоти такі відомості повинні зазначатися щодо кожного лота) та назви відповідних класифікаторів предмета закупівлі і частин предмета закупівлі (лотів) (за наявності) та його очікувана вартість; 3) унікальний номер оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір про закупівлю у разі застосування переговорної процедури закупівлі; 4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу процедури закупівлі; 5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

У висновку може зазначатися додаткова інформація, визначена органом державного фінансового контролю.

Якщо за результатами моніторингу процедури закупівлі не виявлено порушень законодавства у сфері публічних закупівель, у висновку зазначається інформація про відсутність порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

Якщо під час моніторингу, за результатами якого виявлено ознаки порушення законодавства у сфері публічних закупівель, було відмінено тендер чи визнано його таким, що не відбувся, орган державного фінансового контролю зазначає опис порушення без зобов`язання щодо усунення такого порушення.

Якщо за результатами моніторингу процедури закупівлі виявлено ознаки порушення законодавства, вжиття заходів щодо яких не належить до компетенції органу державного фінансового контролю, про це письмово повідомляються відповідні державні органи.

Відповідно до абзацу 2 частини 8 статті 8 Закону протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення органом державного фінансового контролю висновку замовник оприлюднює через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.

Згідно частини 19 статті 8 Закону форма висновку та порядок його заповнення визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Приписами частини 20 статті 8 Закону передбачено, що методика визначення автоматичних індикаторів ризиків, їх перелік та порядок застосування затверджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, за погодженням з Уповноваженим органом.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для проведення моніторингу процедури закупівлі зазначено «виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель», що відображено в оскаржуваному висновку.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених вище положень частини 2 статті 8 Закону свідчить, Державна аудиторська служба України набула повноважень на проведення процедури моніторингу закупівлі UA-2020-04-16-001764-a, підстави здійснення якого належним чином відображені в оскаржуваному висновку.

Щодо обґрунтованості висновків Державної аудиторської служби України про порушення позивачем вимог пункту 8 частини 2 статті 21 Закону, суд зазначає таке.

Так, позивач у позовній заяві зазначає, що електронна система закупівель не передбачає можливості опису умов надання забезпечення тендерних пропозицій, що унеможливило опублікування ним оголошення про проведення торгів в обсязі інформації, встановленому відповідно до вимог статті 21 Закону № 922.

Частиною 2статті 21 Закону № 922 визначено, що має міститися в оголошенні про проведення відкритих торгів, зокрема, це інформація про умови надання забезпечення тендерних пропозицій.

Забезпечення проведення закупівель, створення, розміщення, оприлюднення, обмін інформацією і документами в електронному вигляді здійснюється за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, до складу якої входить вебпортал Уповноваженого органу, авторизовані електронні майданчики, між якими забезпечено автоматичний обмін інформацією та документами. Вебпортал Уповноваженого органу є онлайн-сервісом та забезпечує створення, зберігання, оприлюднення всієї інформації про закупівлі, проведення електронного аукціону, автоматичний обмін інформацією і документами та користування сервісами з автоматичним обміном інформацією, доступ до якого здійснюється за допомогою мережі Інтернет (пункт 5 частини 1 статті 1 Закону № 922).

З метою здійснення діяльності, спрямованої на забезпечення функціонування та наповнення вебпорталу Уповноваженого органу управління з питань закупівель створено державне підприємство «ПРОЗОРРО» (далі -ДП «ПРОЗОРРО») (пункт 3.1 статуту ДП «ПРОЗОРРО», затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 жовтня 2018 року № 1458).

До прав та обов`язків ДП «ПРОЗОРРО», зокрема, входить збір, обробка та розповсюдження інформації замовників та учасників процедур закупівель, а також надання послуг, пов`язаних із роботою системи електронних закупівель.

Форми документів у сфері публічних закупівель затверджені наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №490 від 22 березня 2016 року, яким затверджено форму оголошення про проведення відкритих торгів, пунктами 14 та 15 якого визначено Розмір забезпечення тендерних пропозиції (якщо замовник вимагає його надати); Вид забезпечення тендерних пропозиції (якщо замовник вимагає його надати).

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача, що позивач мав змогу зазначити інформацію про розмір та вид забезпечення тендерних пропозицій, що вказує на обґрунтованість висновку відповідача про порушення позивачем вимог пункту 8 частини 2 статті 21 Закону.

Так, пунктом 3 додатку 1 тендерної документації встановлено вимогу про надання учасником торгів правових документів щодо виготовлення та постачання продукції, а саме: «Якщо учасник не є виробником продукції, надати скановані копії документів, які підтверджують стосунки із виробником:

а) договір з виробником;

б) сертифікат дистриб`ютора, представника, дилера;

в) лист виробника про представництво його інтересів учасником;

г) інший документ (документи), що підтверджує зв`язки учасника з виробником продукції, підписаний зі сторони виробника або виробником та учасником.

Зазначені документи повинні бути дійсними на весь термін постачання продукції та обов`язково містити гарантії виробника щодо якості продукції.

Якщо в документі зазначено термін дії до кінця року постачання з автоматичною пролонгацією, надати документальне підтвердження пролонгації цього документу від виробника».

З матеріалів справи вбачається, що третьою особою в складі тендерної пропозиції надано: довідка про «Дані на товар» від 25 травня 2020року №038, згідно з якою запропонована до постачання металопродукція, яка вготовляється Публічним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» та Публічним акціонерним товариством «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь»; лист Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» №12/104 від 29 жовтня 2019 року, де зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» є дилером заводу; лист Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» №93/2062667 від 29 жовтня 2019року, де зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» є дилером заводу.

Також, у складі пропозиції торгів надано документ №93/2062667 від 29 жовтня 2019 року (файл «Представництво ЗС 2020.pdf), в якому вказано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» є дилером з постачання металопрокату виробництва ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь». Також, в наданому документі вказано, що «Даний лист надано для участі в тендерах на постачання продукції виробництва ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь». Якість продукції, що постачається гарантуємо. Даний лист дійсний до 31 грудня 2020 року»

Так, згідно наявної в матеріалах справи виписки з ЄДРПОУ Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» основним видом діяльності названого товариства є неспеціалізована оптова торгівля.

З огляду на викладене, суд погоджується з висновком відповідача, що надані третьою особою у складі пропозиції торгів не є належними доказами, що підтверджують зв`язки учасника з виробником продукції.

Крім того, у складі тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» відсутні інші документи (договір з виробником, сертифікат дистриб`ютора, представника, дилера, лист виробника про представництво його інтересів учасником).

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованим висновок відповідача, що третьою особою не було надано документи, які передбачені пунктом 3 додатку 1 тендерної документації.

У сукупності наведеного суд зазначає, що оскаржуваний висновок на предмет дотримання відповідачем положень частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є таким, що відповідає визначеним вимогам, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем не доведено наявності правових підстав для скасування оскаржуваного висновку, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Зважаючи, що у задоволенні позову сторони відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, - судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі в особі Філії "Центр забезпечення виробництва" Акціонерного товариства "Українська залізниця" відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко