Справа № 380/8439/22
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року

справа №380/8439/22

зал судових засідань №10

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

встановив:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 (місцезнаходження: АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_3), в якому просить суд:

-визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3, які полягають у відмові внесення змін в рядок 21 послужного списку особової справи полковника у відставці ОСОБА_1 члена його сім`ї - ОСОБА_2 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести зміни в рядок 21 послужного списку особової справи полковника у відставці ОСОБА_1 члена його сім`ї ОСОБА_2 на підставі Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 №5-рп/99, статей 2, 3, 20 Сімейного кодексу України, статті 291 Цивільного кодексу України, п.3.18 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 №333 (зі змінами), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.06.2014 за №611/25388..

Позивач, ОСОБА_1 , позовні вимоги обґрунтовує тим, що він, 03.10.2008, наказом міністра оборони України №801 звільнений з військової служби в запас за станом здоров`я. При звільненні виявив, що в особовій справі в рядку 21 послужного списку не були внесені всі члени його сім`ї, а саме син дружини ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , який проживає з позивачем в складі сім`ї з 1991 року по теперішній час.

Позивач вказує, що діючі на час звільнення позивача зі служби нормативні акти, не давали права вносити зміни військовим комісаріатам в особові справи військовослужбовців. Однак у зв`язку з виданням наказу міністра оборони від 16.04.2021 №101 Глава 3 розділу II Інструкції з організації військового обліку особового складу в Збройних Силах України, затверджена наказом Міністерства оборони України 26.05.2014 № 333 була доповнена пунктом 3.18, відповідно до якого з метою реалізації соціальних прав запис відомостей про зміни у складі сім`ї особи, звільненої з військової служби в запас або відставку, здійснюється військовим комісаріатом за місцем зберігання особової справи.

Зважаючи на доповнення згаданої Інструкції новою нормою, 04.02.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про внесення змін в рядок 16 на підставі додатку 15 наказу Міністерства оборони №101 від 16.04.2021 про склад сім`ї полковника у відставці ОСОБА_1 члена сім`ї - сина дружини, ОСОБА_2 , якого не було внесено з 1991 року на підставі свідоцтва про одруження позивача з матір`ю ОСОБА_2 .

Відповідач, листом від 23.02.2022 №191, відмовив позивачу у внесенні змін до складу його сім`ї, зазначивши, що відсутні докази того, що ОСОБА_2 пов`язаний спільним побутом з позивачем та має взаємні права й обов`язки осіб, що об`єдналися для спільного проживання.

22.04.2022 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до відомостей про склад сім`ї, до котрої надав документи, які, на думку позивача, підтверджують спільне проживання з ним ОСОБА_2 , його виховання і забезпечення протягом військової служби в різних гарнізонах і по сьогоднішній день.

10.05.2022 відповідач листом №1210 надав позивачу відповідь, у якій повідомив позивача про припинення розгляду його звернення від 22.04.2022, оскільки таке є повторним відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про звернення громадян».

Позивач вважає, що відповідач вчинив протиправно, оскільки відмовив у внесенні змін в рядок 21 послужного списку його особової справи, а саме у невнесенні відомостей про члена сім`ї ОСОБА_2 , тому просить суд зобов`язати відповідача вчинити дії щодо внесення змін в особову справу про члена сім`ї ОСОБА_2 .

Ухвалою від 28.06.2022 суд відкрив спрощене позовне провадження у цій справі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, отриманий суддею 06.09.2022, в якому проти позову заперечив з тих підставі, що при звільненні зі служби у 2008 році позивач міг і повинен був скористатися своїм правом щодо запису на той час ще неповнолітнього сина своєї дружини до відповідного рядка особової справи, однак цього не зробив.

Також відповідач вважає, що застосовувати до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2., сина дружини позивача, визначення «член сім`ї» чи «дитина» нема підстав, оскільки станом на день звернення позивач із заявою про внесення змін у складі сім`ї ОСОБА_2 є повнолітньою особою, перебуває у шлюбі та має трьох дітей. У позові просить відмовити.

Ухвалою від 08.08.2022 суд перейшов до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судовому засіданні, яке відбулося 12.09.2022, позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Суд дозволив позивачу подати додаткові пояснення щодо порушення відповідачем соціальних прав позивача.

Позивач подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що КЕВ м. Львова прийнято рішення (лист №3869 від 08.09.2021) про відмову у виділення коштів у 2021 році для отримання грошової компенсації за неотримане житло з НОМЕР_2 , мотивуючи це тим, що ОСОБА_2 не занесений у послужний список полковника ОСОБА_1 на підставі наказу №380, який прийнятий тільки у 2018. Відтак вважає, що такою відмовою порушено його соціальні права.

Представник відповідача у судові засідання не з`являвся.

Через неявку сторін у судове засідання 26.09.2022, суд розглядає справу у письмовому провадженні на підставі ч.9 ст.205 та з урахуванням ч. 4 ст.229 КАС України. При цьому суд ураховує, що ОСОБА_1 у судовому засіданні 12.09.2022 звернувся до суду із усною заявою, занесеною до протоколу судового засідання, про можливість розгляду справи без його присутності.

Суд встановив таке.

Позивач, ОСОБА_1 , 03.10.2008, наказом Міністра оборони України №801 звільнений з військової служби в запас за станом здоров`я.

При звільненні позивач виявив, що в його особовій справі, в рядку 21 послужного списку не було внесено інформацію про всіх членів його сім`ї, а саме про сина дружини ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , який проживає з позивачем в складі сім`ї з 1991 року по теперішній час, що підтверджує довідкою з місця проживання про склад сім`ї та прописку від 04.11.2021 №228, виданою КЕВ м.Львова.

Відповідно до довідки про перевірку житлових умов від 15.06.2021, видану полковнику запасу ОСОБА_1 , комісія НАСВ встановила, що ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1 , в квартирі по найму (договір майнового найму від 18.02.2012), потребує поліпшення житлових умов, склад його сім`ї становить п`ять чоловік, серед яких зазначено ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки Хустської міської ради Закарпатської області від 20.04.2021 позивач та члени його сім`ї за період реєстрації з квітня 1991 по жовтень 1992 не брали участі у безоплатній приватизації державного житлового фонду.

Відповідно до довідки Виноградівської міської ради Закарпатської області від 19.04.2021 позивач та члени його сім`ї за період реєстрації з 1992 по 1995 не брали участі у безоплатній приватизації державного житлового фонду за рахунок житлових чеків.

Відповідно до довідки Ощадбанку від 03.06.2016 №1852 позивач та члени його сім`ї в списках про приватизацію державного житлового фонду за адресою АДРЕСА_3 не значаться.

Відповідно до довідки Ужгородської міської ради Закарпатської області від 07.06.2019 позивач та члени його сім`ї за період реєстрації з 28.11.1996 по 27.05.1997 не брали участі у безоплатній приватизації державного житлового фонду та житлових чеків не використовували.

Відповідо до довідки від 21.06.1997 позивач та члени його сім`ї підлягали реєстрації у АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки №20694 від 12.04.2021 ОСОБА_2 зареєстрований у АДРЕСА_2 .

04.02.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про внесення змін в рядок 16 на підставі додатку 15 наказу Міністерства оборони №101 від 16.04.2021 про склад сім`ї полковника у відставці ОСОБА_1 члена сім`ї - сина дружини, ОСОБА_2 , якого не було внесено з 1991 року на підставі свідоцтва про одруження.

Відповідач, листом від 23.02.2022 №191, відмовив позивачу у внесенні змін до складу його сім`ї, зазначивши, що відсутні докази того, що ОСОБА_2 пов`язаний спільним побутом з позивачем та має взаємні права й обов`язки осіб, що об`єдналися для спільного проживання.

22.04.2022 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до відомостей про склад сім`ї, до котрої надав документи, які, на думку позивача, підтверджують спільне проживання з ним ОСОБА_2 , його виховання і забезпечення протягом військової служби в різних гарнізонах і по сьогоднішній день.

10.05.2022 відповідач листом №1210 надав позивачу відповідь, у якій повідомив позивача про припинення розгляду його звернення від 22.04.2022, оскільки таке є повторним відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про звернення громадян».

Позивач вважає, що відповідач вчинив протиправно, оскільки відмовив у внесенні змін в рядок 21 послужного списку його особової справи, а саме у не вніс відомості про члена сім`ї ОСОБА_2 . Також позивач вважає, що Інструкція не передбачає терміни та строки внесення даних про членів сім`ї військовослужбовця, з чого можна зробити висновок про те, що відповідні записи можна внести у будь-який час на підставі поданих документів. Зважаючи на викладене, позивач просить суд зобов`язати відповідача вчинити дії щодо внесення змін в особову справу, а саме в рядок 21 послужного списку, зазначивши у ньому інформацію про члена сім`ї ОСОБА_2 .

Вирішуючи даний спір суд виходить із такого.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

31.12.2014 на виконання цього Закону та інших нормативно-правових актів з питань соціального забезпечення осіб звільнених з військової служби Міністерством оборони України, затверджено Інструкцію з організації роботи із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України № 937.

Відповідно до п. 1.6 Інструкції № 937 особова справа - справа, яка містить облікові та інші документи військовослужбовця стосовно проходження ним усієї військової служби з дня призову до дня звільнення в запас, у відставку чи до дня смерті. Порядок ведення особової справи визначено Інструкцією з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 26 травня 2014 року № 333, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 червня 2014 року за № 611/25388;.

Інструкція з організації обліку особового складу Збройних Сил України визначає організацію і порядок обліку в мирний час і в особливий період осіб офіцерського, рядового, сержантського і старшинського складу, курсантів і працівників Збройних Сил України (далі - особовий склад) в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах і організаціях, на кораблях і в підрозділах; завдання і види обліку, призначення облікових документів, порядок їх складання і ведення; обов`язки посадових осіб, відповідальних за організацію і ведення обліку особового складу; порядок персонального обліку безповоротних втрат особового складу в особливий період; порядок видання, обліку, зберігання, розсилки наказів по особовому складу і облікових документів.

Пунктом 2.7 Інструкції № 333 визначено, що зарахування особового складу до списків військової частини і виключення зі списків, а також внесення в облікові документи змін, які відбулися в персональних облікових даних військовослужбовців і працівників, крім освіти, реєстрації (розірвання) шлюбу, народження дітей, здійснюються тільки на підставі наказів по стройовій частині.

Відомості про освіту, одруження (розлучення), народження дітей вносяться до облікових документів на підставі дипломів про закінчення навчальних закладів (у тому числі закордонних), свідоцтв про одруження та народження дітей, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС).

У разі зміни прізвища, імені, по батькові, дати народження військовослужбовця і працівника про це оголошується в наказі по стройовій частині на підставі документів, виданих органами РАЦС. Наказ по стройовій частині на офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу видається тільки після видачі наказу по особовому складу в порядку, установленому пунктом 11.3 глави 11 цього розділу.

Зміни в облікових даних особового складу, викладені в наказі по стройовій частині, повинні бути занесені до облікових документів штабу і підрозділів не пізніше наступного дня після підписання наказу по стройовій частині.

Відповідно до п. 3.3 Інструкції № 333 особова справа складається з послужного списку, автобіографії, фотографічної картки, атестаційних та додаткових матеріалів. Переліки атестаційних та додаткових матеріалів наведені в пунктах 3.6, 3.7 цієї глави.

Основним документом особової справи є Послужний список (додаток 15).

Відповідно до приміток до Додатку 15 до Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України (пункт 3.3 розділу ІІ) записи в послужні списки відомостей про військовослужбовців робляться з урахуванням таких особливостей: При заповненні рядка 16 зазначається сімейний стан військовослужбовця, а потім вносяться дані про членів сім`ї і осіб, які перебувають на його утриманні. Крім дружини, записуються всі діти військовослужбовця (враховуючи тих, кого він усиновив (удочерив)), а також діти дружини (чоловіка) у разі спільного з ними проживання.

Записи відомостей про сімейний стан (усиновлення, розлучення, смерть членів сім`ї) робляться лише на підставі відповідних свідоцтв, які видаються органами РАЦС. Слово "неодружений" пишеться простим олівцем.

До цього рядка заносяться дані про осіб, які перебувають на утриманні військовослужбовця: непрацездатні батьки (усиновителі) військовослужбовця, брати, сестри (незалежно від місця проживання), непрацездатні батьки його дружини (чоловіка) у разі проживання разом, які перебувають на його утриманні чи отримують від нього допомогу, що є для них постійним і основним джерелом засобів існування.

Батьки дружини (чоловіка) військовослужбовця, які мешкають окремо від військовослужбовця, у рядку 16 не записуються незалежно від того, чи утримує їх військовослужбовець.

Для вирішення питання про запис утриманців військовослужбовець подає рапорт по команді з додаванням до нього документів, якими підтверджується непрацездатність утриманців (довідка про вік чи інвалідність), та документів, якими підтверджується, що основним джерелом засобів існування утриманців є матеріальна допомога військовослужбовця (довідка про розмір пенсії, чи мають вони інших дітей, про характер та розмір матеріальної допомоги). Стосовно батьків дружини (чоловіка), крім вищезазначеного, до рапорту додається довідка про їхнє місце проживання.

Запис відомостей про утриманців робиться на підставі наказів по стройовій частині.

Місце проживання сім`ї військовослужбовця (рядок 17) записується простим олівцем.

Згідно з п.3.18 Інструкції №333 з метою реалізації соціальних прав запис відомостей про зміни у складі сім`ї особи, звільненої з військової служби в запас або відставку, здійснюється військовим комісаріатом за місцем зберігання особової справи.

04.02.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про внесення змін в рядок 16 на підставі додатку 15 наказу Міністерства оборони №101 від 16.04.2021 про склад сім`ї полковника у відставці ОСОБА_1 члена сім`ї - сина дружини, ОСОБА_2 , якого не було внесено з 1991 року на підставі свідоцтва про одруження.

Відповідач, листом від 23.02.2022 №191, відмовив позивачу у внесенні змін до складу його сім`ї, зазначивши, що відсутні докази того, що ОСОБА_2 пов`язаний спільним побутом з позивачем та має взаємні права й обов`язки осіб, що об`єдналися для спільного проживання.

22.04.2022 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до відомостей про склад сім`ї, до котрої надав документи, які, на думку позивача, підтверджують спільне проживання з ним ОСОБА_2 , його виховання і забезпечення протягом військової служби в різних гарнізонах і по сьогоднішній день.

10.05.2022 відповідач листом №1210 надав позивачу відповідь, у якій повідомив позивача про припинення розгляду його звернення від 22.04.2022, оскільки таке є повторним відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про звернення громадян».

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що при звільненні зі служби у 2008 році позивач міг і повинен був скористатися своїм правом щодо запису на той час ще неповнолітнього сина своєї дружини до відповідного рядка особової справи, оскільки нормативно-правові акти, а саме: Наказ Міністра оборони СРСР від 01.11.1982 №0200/ДСК, Наказ Міністра оборони України від 30.12.1999 №411, що регулювали зазначені правовідносини, передбачали таке право військовослужбовця. Однак позивач не реалізував свого права.

Також відповідач вважає, що застосовувати до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2., сина дружини позивача, визначення «член сім`ї» чи «дитина» нема підстав, оскільки станом на день звернення позивача із заявою про внесення змін у складі сім`ї, ОСОБА_2 є повнолітньою особою, перебуває у шлюбі та має трьох дітей.

Суд враховує, що у рішенні Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03.06.1999 у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Міністерства фінансів України (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») зазначено, що членами сім`ї військового службовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони можуть бути визнані й інші особи за умов постійного проживання разом з суб`єктом права на пільги і ведення з ним спільного господарства, тобто не лише його близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід, баба), але й інші родичі.

Частина 2 ст. 64 Житлового кодексу УРСР передбачає, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Таким чином, законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім`ї наймача, але визначив критерії, за якими осіб, не пов`язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них.

Використаний законодавцем підхід до визначення членів сім`ї стосовно інших правовідносин за аналогією можна застосувати і для тлумачення поняття «член сім`ї» у контексті пункту 6 статті 12 Закону № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».

Дружина (чоловік), їх діти і батьки є членами сім`ї військовослужбовця і нарівні з ним користуються пільгами щодо оплати житла і комунальних послуг, якщо вони проживають разом з ним, а у передбачених законом випадках ще й ведуть спільне господарство.

Якщо дорослі діти чи батьки мають чи створюють власні сім`ї, то члени їх сімей набувають право на зазначені пільги нарівні з іншими членами сім`ї військовослужбовця, але лише за умов, коли вони визнані як інші особи, що належать до членів сім`ї військовослужбовця на підставі положень частини 2 статті 64 Житлового кодексу Української РСР, тобто як такі, що постійно проживають з наймачем і ведуть з ним спільне господарство, та з дотриманням правил, визначених частиною 3 цієї ж статті та статтею 65 названого Кодексу.

Другу групу членів сім`ї військовослужбовця складають інші особи, що постійно мешкають з ними та ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші). Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з суб`єктом права на пільги щодо оплати житлово-комунальних послуг спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, тощо.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 є сином дружини ОСОБА_1 та внесений до довідки про перевірку житлових умов від 15.06.2021, видану полковнику запасу ОСОБА_1 , комісією ОСОБА_4 як такий, що входить до складу сім`ї позивача, та довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку від 04.11.2021 №228, виданою КЕВ м.Львова як такий, що прописаний у квартирі, що належить КЕВ.

Позивач вважає, що ОСОБА_2 є членом його сім`ї, оскільки був таким у зв`язку із укладенням шлюбу між позивачем та матір`ю ОСОБА_2 , з 29.05.1991. Зазначену обставину позивач вважає підставою для внесення змін в особову справу шляхом включення ОСОБА_2 як члена сім`ї позивача.

Відповідач вважає, що ОСОБА_2 станом на день звернення позивача з відповідною заявою про внесення змін в особову справу, не є членом сім`ї позивача, бо не відповідає ознакам утриманця, оскільки має власну сім`ю та не веде з позивачем спільного господарства.

Суд встановив, що станом на день звернення позивача із заявою до відповідача про внесення змін до особової справи в частині зазначення в послужному списку ОСОБА_5 як члена сім`ї позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, одружений та має трьох дітей. Дружина ОСОБА_2 та його діти спільно з позивачем не проживають, спільного господарства не ведуть.

Водночас ОСОБА_2 зареєстрований за адресою, за якою проживає позивач.

Сам факт реєстрації ОСОБА_2 за адресою, за якою проживає позивач, зазначення ОСОБА_2 у довідках від 16.06.2021 та 04.11.2021 як члена сім`ї позивача, оплата ОСОБА_2 рахунків за використану електроенергію та споживання газу в кв. АДРЕСА_1 за період з березня 2022 по травень 2022 не є достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_5 є утриманцем ОСОБА_1 , спільно з ним проживає та веде спільне господарство.

За змістом п.3.18 Інструкції №333 внесення запису відомостей про зміни у складі сім`ї особи, звільненої з військової служби в запас або відставку може бути здійснено тоді, коли зміни мали місце після звільнення.

Відтак, суд наголошує, що норми Інструкції №333 не передбачають внесення запису відомостей про зміни у складі сім`ї особи, звільненої з військової служби в запас або відставку, які відбулися в минулому та не були внесені до особової справи військовослужбовця.

Таким чином, оскільки після звільнення позивача з військової служби, у складі його сім`ї зміни не відбулися, відтак підстави вносити відомості про зміни у складі його сім`ї відсутні.

Суд також зауважує, що як Інструкція №333, так і нормативно-правові акти, які були чинними на день звільнення позивача зі служби, передбачали внесення запису відомостей про зміни у складі сім`ї особи, звільненої з військової служби в запас або відставку. Доповнення Інструкції пунктом 3.18 мало на меті урегулювати процедуру внесення таких змін в частині визначення відповідального суб`єкта та мети.

Водночас позивач, починаючи з дня укладення шлюбу з матір`ю ОСОБА_2 і до дня звільнення зі служби, тобто з 29.05.1991 до 03.10.2008, не звертався до командування військових частин, де він проходив службу щодо внесення відомостей про ОСОБА_2 як про свого утриманця до особової справи, що не може не вказувати на відсутність волі позивача реалізації своїх прав.

Суд також звертає увагу на те, що за змістом п.3.18 Інструкції №333 внесення запису відомостей про зміни у складі сім`ї особи, звільненої з військової служби в запас або відставку здійснюється з з метою реалізації соціальних прав.

Позивач у додаткових поясненнях зазначив, що КЕВ м. Львова прийнято рішення (лист №3869 від 08.09.2021) про відмову у виділення коштів у 2021 році для отримання грошової компенсації за неотримане житло з НОМЕР_2 , мотивуючи це тим, що ОСОБА_2 не занесений у послужний список полковника ОСОБА_1 на підставі наказу №380, який прийнятий тільки у 2018. Зазначеним вважає, що його права порушено.

Як встановив суд, позивач, вважаючи, що рішення (лист №3869 від 08.09.2021) КЕВ м. Львова про відмову у виділення коштів у 2021 році для отримання грошової компенсації за неотримане ОСОБА_1 житло з НОМЕР_2 , є незаконним, через невключення ОСОБА_2 у послужний список ОСОБА_1 , не підтвердив згадану обставину жодними доказами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач не довів порушення своїх соціальних прав діями відповідача через відмову відповідача у внесенні змін в рядок 21 послужного списку його особової справи, а саме у невнесенні відомостей про члена сім`ї ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому згідно зі ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно відмовив позивачу у внесенні відомостей до особової справи про зміни у складі сім`ї, з огляду на що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_3 (місцезнаходження: АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 Р.VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.