Справа № 160/8297/22
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2022 року Справа № 160/8297/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, -
15.06.2022 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій, з урахуванням уточнень від 14.07.2022, позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах згідно Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» з 11 лютого 2022 року, та виплатити заборгованість, що утворилася з 11 лютого 2022 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 для призначення пенсії в якості стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах згідно Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періоди з 13.08.1987 по 29.10.1990, з 24.05.1993 по 17.08.1993, з 25.08.1993 по 16.01.1997, з 17.11.2011 по 10.02.2022;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровської області використати для розрахунку пенсії на пільгових умовах згідно Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах архівні довідки про заробітну плату для обчисленні пенсії № 3060 та 3061 від 29.09.2021.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
14.07.2022 позивачем усунено недоліки позову, подано уточнену позовну заяву.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 позовну заяву (уточнену) прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/8297/22, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 направлена сторонам, відповідачу за допомогою системи «Електронний суд» та доставлена до Електронного кабінету 15.07.2022. Крім того, копію ухвали суду від 15.07.2022 разом із копією позовної заяви з додатками направлено відповідачу у паперовому вигляді та отримано ним 26.07.2022, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою.
11.08.2022 через систему «Електронний суд» від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. В обґрунтування відзиву відповідач зазначає наступне. ОСОБА_1 17.05.2022 звертався до територіальних органів Пенсійного фонду України з документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. До заяви про призначення пенсії долучено архівні довідки № 3060 від 29.09.2021 та № 3061 від 29.09.2021, видані Архівним відділом Нікопольської міської ради. Згідно відомостей, зазначених у абзаці 2 приміток архівної довідки від 29.09.2021 №3060 «накази директора з кадрових питань (особового складу) та особові картки звільнених працівників форми Т-2 до архівного відділу на зберігання та обслуговування не надходили. Тому підтвердити факт роботи позивача за період з 25 серпня 1993 року по 16 січня 1997 року архівний відділ не має можливості.». Згідно відомостей, зазначених у архівній довідці від 29.09.2021 №3061, за документами архівного фонду № 421 «Нікопольське колективне підприємство «Укренергочормет» ОСОБА_1 працював електромонтером за період з серпня 1993 року по січень 1997 року та зазначено, пряма мова: «документи про проведення атестації робочого місця, про переведення на іншу роботу, про роботу з неповним робочим днем, про надання відпусток без збереження заробітної плати, штатний розпис з повною розшифровкою (найменування професії, списки, код професії) на зберігання та обслуговування не надходили». Відповідач зауважує, що підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є наявність професії і виробництва у Списках № 1 і № 2; підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці за результатами атестації; зайнятість працівника на роботах, передбачених Списками № 1 або № 2, не менше80% робочого часу для даного виробництва, що повинно підтверджуватися уточнюючою довідкою підприємства. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах. Ознайомившись з наданими позивачем документами до пільгового стажу не враховано період роботи з 13.08.1987 по 29.10.1990, з 24.05.1993 по 17.08.1993, з 25.08.1993 по 16.01.1997, 17.11.2011 по 10.02.2022 через відсутність довідок, що підтверджують пільговий характер роботи позивача. Тому на підставі наданих документів встановлено, що страховий стаж позивача на момент звернення складає 35 років 9 місяців 26 днів, за списком № 2 - 10 років 07місяців 9 днів. У призначенні пенсії на пільгових умовах відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, а саме не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Відповідачем також зауважено на дискреції пенсійного фонду у питання обрахунку стажу та призначенні пенсії. За таких обставин, відповідач вважає, що його дії є правомірними та вмотивованими, а позов необґрунтованим, тому не підлягає задоволенню.
19.08.2022 від позивача засобами поштового зв`язку до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій останній зазначає про не погодження з доводами відповідача у відзиві, оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Позивач вважає, що його трудова книжка в повному обсязі підтверджує страховий та пільговий стаж, тому відповідач не має законних підстав для відмови в зарахуванні періодів роботи з 13.08.1987 по 29.10.1990, з 24.05.1993 по 17.08.1993, з 25.08.1993 по 16.01.1997, 17.11.2011 по 10.02.2022 до пільгового стажу через відсутність пільгових довідок. Щодо атестації робочого місця, позивач зазначає, що у спірний період з 13.08.1997 по 16.01.1997 проведення атестації не вимагалося, за період з 17.11.2011 по 10.02.2022 всі документи про атестацію були надані відповідачу. При цьому, позивач зазначає, що законодавство не зобов`язує громадянина надавати пільгові довідки, накази про результати атестації робочих місць, переліки робочих місць, оскільки такі документи зберігаються на підприємстві, робітник не має до них доступу. Крім того, відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці, не надання документів про атестацію, неналежне оформлення трудової книжки лежить на роботодавці, а не працівникові.
Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.05.2022 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, яка зареєстрована за №3717.
Згідно із розпискою-повідомленням до заяви від 17.05.2022 №3717 долучено паспорт, ідентифікаційний код, військовий квиток, документ про навчання №128, довідки про заробітну плату за період страхового стажу по 01.07.2000 №3060, №3058; довідки про зміну назви організації №3060, №1974, №3057; довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах №41, рішення комісії; документи про стаж відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, №3057, №1974; трудову книжку, інші документи.
За принципом екстериторіальності органом призначення визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.05.2022 №61 було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Означене рішення від 25.05.2022 №61 обґрунтоване наступним.

Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 17.05.2022. Відповідно до п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком на пільгових умовах призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Вік заявника 55 років 3 місяці 7 днів. Загальний страховий стаж складає 35 років 9 місяців 26 днів, стаж роботи за Списком №2 10 років 7 місяців 9 днів. Результати розгляду документів доданих до заяви: згідно наданих документів стаж врахованих повністю.

Додатковий коментар: відмовлено в призначені пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Копію рішення від 25.05.2022 №61 направлено позивачу Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з повідомленням від 25.05.2022 № 0400-010223-8/53145.

Відповідно до розрахунку від 24.05.2022 (рішення №61) загальний стаж позивача становить 35 років 9 місяців 26 днів, з яких:17 років 6 місяців 26 днів страхового стажу до 01.01.2004; 18 років 3 місяці, 0 днів страхового стажу після 01.01.2004, в тому числі роботи за Списком №2 10 років 7 місяців 10 днів.

За роздруківкою стажу з урахуванням особливостей трудової діяльності та перетину періодів (форма РС-право) номер ПС 61 на дату звернення 17.05.2022 страховий стаж позивача - 35 років 9 місяців 15 днів, в тому числі стаж, що дає право на зниження пенсійного віку (робота за Списком №2) - 10 років 7 місяців 10 днів; до страхового стажу зараховано наступні періоди:

з 01.09.1982 по 01.06.1984 - навчання у вищих/середню НЗ - 1 рік 11 місяців 1 день;

з 06.08.1984 по 18.04.1985 -0 років 8 місяців 13 днів;

з 23.04.1985 по 03.06.1987 - військова служба - 2 роки 1 місяць 11 днів;

з 13.08.1987 по 29.10.1990 - 3 роки 2 місяці 17 днів;

з 31.10.1990 по 03.01.1991 - 0 років 2 місяці 3 дні;

з 22.01.1991 по 10.05.1993 - 2 роки 3 місяці 19 днів;

з 24.05.1993 по 17.08.1993 - Список №2 - 0 років 2 місяці 24 дні;

з 25.08.1993 по 16.01.1997 - 3 роки 4 місяці 22 дні;

з 01.03.1999 по 15.04.1999 - безробіття - 0 років 1місяць 15 днів;

з 11.08.2000 по 31.12.2003 3 роки 4 місяці 21 день;

з 01.01.2004 по 31.01.2011 - 7 років 1 місяць 0 днів;

з 01.02.2011 по 04.11.2011 - 0 років 9 місяців 4 дні;

з 17.11.2011 по 31.03.2022 - Список №2 -10 років 4 місяці 15 днів.

Не погодившись з рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 25.05.2022 №61, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 частина перша статті 92 Конституції України).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Так, згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

За приписами частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон №1788)визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок №383). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (пункт 2 Порядку №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Відповідно до п. 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно п. 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

У межах спірних правовідносинах позивачем заявлено позовні вимоги щодо наступних періодів трудової діяльності: з 13.08.1987 по 29.10.1990, з 24.05.1993 по 17.08.1993, з 25.08.1993 по 16.01.1997, з 17.11.2011 по 10.02.2022.

В ході судового розгляду встановлено, що на дату звернення 17.05.2022 загальний страховий стаж позивача становить 35 років 9 місяців 26 днів, з яких стаж, що дає право на зниження пенсійного віку (за Списком №2) - 10 років 7 місяць 10 днів.

Відповідно до розрахунку страхового стажу з урахуванням особливостей трудової діяльності та перетину періодів форми РС-право (номер ПС: 61) на дату звернення 17.05.2022, до пільгового стажу позивача (Список №2) зараховано періоди з 24.05.1993 по 17.08.1993 (0 років 2 місяці 24 дні) та з 17.11.2011 по 31.03.2022 (10 років 4 місяців 15 днів), а.с.83.

Отже, матеріалами справи підтверджено зарахування до пільгового стажу позивача (за Списком №2) періодів його трудової діяльності з 24.05.1993 по 17.08.1993 та з 17.11.2011 по 10.02.2022, тож спір між сторонами щодо вказаних періодів відсутній, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Щодо решти спірних періодів (з 13.08.1987 по 29.10.1990, з 25.08.1993 по 16.01.1997), суд зазначає наступне.

Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_2 від 06.08.1984 у вказані періоди позивач працював на таких посадах:

в Кранобудівному заводі ім.Леніна м. Нікополь

з 13.08.1987 по 29.10.1990 слюсарем-електромонтажником 3 розряду в цеху металоконструкцій № 3 (записи №№ 7,8);

в Нікопольському спеціалізованому управлінні «Ювенергочормет»

з 25.08.1993 по 16.01.1997 електромонтером з ремонту електроустаткування в плавильному і аглоцехах заводу феросплавів на дільниці№2 (записи №№15, 20).

Трудова книжка позивача в частині спірного періоду оформлена у відповідності до вимог законодавства, в трудовій книжці містяться відомості про роботу позивача слюсарем-електромонтажником та електромонтером з ремонту електроустаткування плавильному і аглоцехах заводу феросплавів, вказані записи завірені печатками підприємств.

Також, в трудовій книжці містяться відомості про проведення атестації робочого місця згідно із наказом по підприємству №49 від 29.11.1994 (запис №17); а також про те, що Нікопольське спеціалізоване управління «Ювенергочормет» АП «Енергочормет» перейменовано у Нікопольське спеціалізоване управління Колективного підприємства «Укренергочормет» (запис №18).

Суд звертає увагу, що списки № 1, 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 1 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Списком №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, передбачені професії «слюсарі», «слюсарі ремонтні на гарячих дільницях», «електромонтери», «слюсарі та електромонтери по монтажу».

Відповідно до пункту 1 розділу ХІV «Металообробка» Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, право на пільгову пенсію мають: електромонтери по ремонту і обслуговуванню електроустаткування ливарного виробництва; електромонтери по ремонту і обслуговуванню електроустаткування на гарячих ділянках робіт.

Отже, що професії (посади), які обіймав позивач протягом спірного періоду передбачені Списком №2.

Разом з тим, у рішенні від 25.05.2022 № 61 Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області вказує на єдину підставу для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно із п.2 ч.2 ст. 114 Закону №1058-IV, - пільговий стаж за Списком №2 становить 10 років 7 місяців 9 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком за Списком №2.

Водночас, з рішення, що оскаржується, не вбачається відомостей щодо документально підтвердженого пільгового стажу позивача, які періоди та в якому розмірі не зараховані до пільгового стажу за Списком №2 на дату звернення позивача із заявою від 17.05.2022, та причини відмови у їх зарахуванні.

Загальне посилання відповідача у рішенні про враховану кількість періодів трудової діяльності до пільгового стажу та без обґрунтування підстав неврахування інших періодів трудової діяльності за трудовою книжкою у пільговий стаж, не свідчить про обґрунтованість такого рішення, оскільки ставить заявника у стан правової невизначеності, що безумовно є порушенням прав останнього.

Доводи відповідача у відзиві про те, що спірні періоди не зараховані до пільгового стажу через відсутність довідок, що підтверджують пільговий характер роботи, не враховуються судом, оскільки такі обставини не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Поряд з цим, рішення не містить обґрунтувань підстав не врахування записів трудової книжки позивача в частині спірного періоду та необхідності надання уточнюючих довідок.

Суд зазначає, основним та достатнім документом (за наявності відповідних записів в ній), що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Законодавець пов`язує необхідність підтвердження спеціального трудового стажу для призначення пенсії лише за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, тому для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині спірного періоду роботи) містять не повні дані, неточності, неправдиві або недостовірні відомості та/або взагалі не містять відповідних відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, у зв`язку з чим пов`язується необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу.

Суд звертає увагу, що в силу положень ч.1 ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» саме органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З розписки-повідомленням вбачається, що також не заперечено відповідачем, що до заяви про призначення пенсії від 17.05.2022 №3717 було долучено, окрім іншого, довідки Архівного відділу Нікопольської міської ради від 29.09.2021 №3057, від 29.09.2021 №3060, від 29.09.2021 №3061, довідки виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 25.11.2011 №1974, проте в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на проведення перевірки відомостей у доданих позивачем до заяви про призначення пенсії довідок.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішення було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominenv. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.05.2022 № 61 не відповідає критеріям обґрунтованості, оскільки відповідачем в оспорюваному рішенні хоч і наведено норми законодавства для призначення пільгової пенсії відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, однак не обґрунтовано підстав не зарахування періодів трудової діяльності з 13.08.1987 по 29.10.1990 та з 25.08.1993 по 16.01.1997 до пільгового стажу за Списком №2, підстав не врахування записів трудової книжки в частині спірного періоду та необхідності надання довідок, уточнюючих пільговий характер роботи.

Водночас, записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 підтверджено роботу позивача з 13.08.1987 по 29.10.1990 та 25.08.1993 по 16.01.1997 на посадах, передбачених Списком №2.

За таких обставин, відмовляючи у зарахуванні вказаних періодів роботи позивача до стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за п.2 ч.2 ст. 114 Закону №1058-IV, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

При цьому, права позивача порушені саме вказаним протиправним рішенням від 25.05.2022 № 61про відмову у призначенні пенсії.

За змістом частин першої, другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення відповідача від 25.05.2022 № 61 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити, виплачувати пенсію на пільгових умовах згідно Списку №2 з 11 лютого 2022 року, та виплачувати заборгованість, що утворилася з 11 лютого 2022 року; зобов`язання зарахувати спірні періоди до пільгового стажу та із використанням для розрахунку пенсії на пільгових умовах архівні довідки про заробітну плату для обчисленні пенсії № 3060 та 3061 від 29.09.2021, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4 частини другої статті 245 КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Нормами частини другої статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку; якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Матеріали справи свідчать, що із заявою про призначення пенсії позивач звернувся 17.05.2022, тобто поза межами трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку у відповідності до положень п.2 ч.2 ст. 114 Закону №1058-IV.

Спір між сторонами стосується наслідків розгляду відповідачем заяви позивача від 17.05.2022 про призначення пенсії за віком у вигляді рішення№61 від 25.05.2022, яке скасовано судом як протиправне.

При цьому, судом було зроблено висновок про неправомірність відмови відповідача у зарахуванні періодів трудової діяльності позивача з 13.08.1987 по 29.10.1990 та 25.08.1993 по 16.01.1997 до стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за п.2 ч.2 ст. 114 Закону №1058-IV.

Суд зазначає, обрахунок стажу, що враховується у призначенні пенсії, є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм та встановлених обставин, враховуючи часткове зарахування відповідачем до пільгового стажу періодів, що є спірними у справі, а також дискреції пенсійного органу в питанні обрахунку стажу (в тому числі пільгового), необхідного для призначення пенсії, та, власне, в питанні призначення пенсії, суд з метою належного та ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 17.05.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням до стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону №1058-IV, періодів його роботи з 13.08.1987 по 29.10.1990, з 25.08.1993 по 16.01.1997.

Суд наголошує, що при повторному розгляді заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнане судом протиправним, і повинен вирішити заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.

Позовні вимоги в частині зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровської області використати для розрахунку пенсії на пільгових умовах архівні довідки про заробітну плату для обчисленні пенсії № 3060 та 3061 від 29.09.2021 є передчасними та задоволенню не підлягають, оскільки у застосуванні такого розрахунку в оспорюваному рішенні позивачу не було відмовлено, матеріали справи не містять доказів порушеного права в цій частині позовних вимог.

Позовні вимоги в частині виплачувати пенсію та заборгованості не підлягають задоволенню, оскільки є такими, що заявлені на майбутнє. Убезпечення в майбутньому порушення права не узгоджуються із завданням адміністративного судочинства. В порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише реально порушені права, а тому суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності своїх дій (рішення) у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 992,40 грн., що документально підтверджується квитанцією №0.0..1 від 07.06.2022.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат зі сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. ст. 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) №61 від 25.05.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.05.2022 про призначення пенсії за віком із зарахуванням до стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періодів його роботи з 13.08.1987 по 29.10.1990 та з 25.08.1993 по 16.01.1997.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 12.09.2022.

Суддя М.М. Бухтіярова