Справа № 620/3934/22
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2022 року м. Чернігів Справа № 620/3934/22

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Чернігівській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення в дохід бюджету з рахунків відповідача в банках, що обслуговують такого платника податків, кошти у сумі 10515,46 грн для погашення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач має податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 10515,46 грн, однак належні платежі до бюджету не сплачує.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідач правом для подання відзиву не скористалася, про розгляд справи повідомлена у порядку, встановленому ст.130 Кодексу адміністративного судочинства України. Суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як слідує з матеріалів справи відповідач має податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 10515,46 грн (а. с.4).

Оскільки податковий борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, Головне управління ДПС у Чернігівській області звернулося до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (надалі також Податковий кодекс України) податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючому органу надано право звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи.

Згідно ст. 609 Цивільного кодексу України зобовґязання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобовґязання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобовґязаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровґя або смертю.

До підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин (ст. 51 Цивільного кодексу України).

Частиною третьою статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» визначено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

В силу вимог частини першої статті 52 Цивільного кодексу України фізична особа-підприємець відповідає за зобовґязаннями, повґязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За приписами п.п. 65.10.8 п.65.10 ст.65 Податкового кодексу України державна реєстрація припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Тобто, однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати.

Як встановлено судом, відповідач має податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 10515,46 грн.

Відповідач перебуваючи на спрощеній системі оподаткування (заява від 31.05.2017) самостійно обрала ставку єдиного при переході на спрощену систему оподаткування 15% до розміру мінімальної заробітної плати та віднесено до 2 групи платників єдиного податку (а.с.6-7).

Відповідно до п.295.1 ст.295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 Податкового кодексу України).

Пунктами 59.1, 59.3, 59.5 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як слідує з матеріалів справи, позивачем направлена відповідачу податкова вимога від 23.06.2021 № 0-2509, яка останньою отримана 26.06.2021, однак борг не сплачено (а.с.5).

Враховуючи те, що податковий борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Чернігівській області, які підтверджені належними та допустимими доказами, необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління ДПС у Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути в дохід бюджету з рахунків фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в банках, що обслуговують такого платника податків кошти у сумі 10515,46 грн для погашення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб на р/р UA0025637, код платежу 18050400, отримувач ГУК у Черніг.обл/тг с-щ Короп/18050400, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Головне управління ДПС у Чернігівській області, вул. Реміснича, 11, Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124.

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складено 26.09.2022.

Суддя О.М. Тихоненко