Справа № 160/24776/21
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
07.12.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бріскойл», в якому позивач просить суд:
Цією ж ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.
Від відповідача відзив на позов не надходив.
Відповідно до ч. 6. ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що у період з 05.07.2021 по 06.07.2021, відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» проведено планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Бріскойл», а саме: будівлі та споруди за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський район, Обухівська ТГ, с. Горянівське, вул. Фабрична, 1Б.
- Наказ МВС України від 30.12.2014 №1417 «Про ствердження Правил пожежної безпеки в Україні і далі ППБУ) розділ І п.2., розділ II п.22, розділ V п.2.1. Державні будівельні норми «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування» (далі ДБН В.2.5-74:2013) п.6.2.1, п.6.2.4., розділ 13.3; Державні будівельні норми України «Планування і забудова територій» (далі ДБН Б.2.2-12:2019) п.11.1.5, п. 11.1.4, п.11.1.6, а саме: не забезпечено об`єкт необхідною кількістю води для здійснення пожежогасіння (зовнішнім протипожежним водопостачанням), не улаштовані мережі протипожежного водогону, які повинні забезпечувати потрібні за нормами витрату та напір води (пункт 1);
- ППБУ розділ III п. 2.22, а саме: об`єкт не забезпечено адресною вказівкою (назва вулиці, номер будинку), яка встановлюється на фасаді будівлі або на інших видних місцях і освітлюється у темний час доби (пункт 2);
- ППБУ розділ V, п.1.2, п.1.4, розділ І п.2, розділ ІІ п.22; Державні будівельні норми України «Системи протипожежного захисту» (далі ДБН В.2.5-56:2014) п. 6.1, додаток А (обов`язковий), додаток Б (обов`язковий), а саме: виробничі, складські та адміністративно-побутові приміщення будівель об`єкту не обладнано системою протипожежного захисту (далі СПЗ) у відповідності до вимог діючих норм, а саме: системою пожежної сигналізації, автоматичною системою пожежогасіння (пункт 3);
- ППБУ розділ ІІ п.22, розділ V, п.2.2; Державні будівельні норми України «Внутрішній водопровід та каналізація» (далі ДБН В.2.5-64:2012) п.8.1, табл. 4, а саме: не улаштовано в складських будівлях об`єкту та в виробничій будівлі об`єкту внутрішній протипожежний водопровід (пункт 4);
- ППБУ розділ III. п.2.5., п.2.6., розділ II. п.22, а саме: не піддано вогнезахисному оброблянню дерев`яні конструкції покриття будівель об`єкту. Роботи, пов`язані з проектуванням вогнезахисту та вогнезахисним оброблянням, виконуються суб`єктами господарювання, які мають відповідну ліцензію на такий вид робіт (пункт 5);
- ППБУ розділ II п.8., розділ V п.3.10.; ДБН В.1.1-7-2016 п.7.1.9, а саме: територію об`єкта, а також будівлі, приміщення та споруди не забезпечено відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ІSО 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ІSО 6309:1987, IDT) (пункт 6);
- ППБУ розділ III п.2.9, а саме: для всіх будівель і приміщень виробничого та складського призначення не визначено категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В.1.1.-36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок», які необхідно позначити на вхідних дверях до приміщення, а також у межах зон усередині приміщень та ззовні (пункт 7);
- ППБУ розділ IV п. 1.6., а саме: з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів в будівлях та приміщеннях об`єкту не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (допущено виконання з`єднання жил електропроводів шляхом скручування (пункт 8);
- ППБУ розділ IV п. 1.20., а саме: не проведено замір опору ізоляції і перевірка на спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання в приміщеннях будівель об`єкту (пункт 10);
- ППБУ розділ IV п. 1.8., а саме: допущено улаштування та експлуатацію тимчасових електромереж в приміщеннях, будівлях та спорудах об`єкту (пункт 11);
- ППБУ розділ III п.2.23., розділ II. п.22.; Державні будівельні норми України «Пожежна безпека об`єктів будівництва» (далі ДБН В.1.1-7-2016) п.7.2.9., п.7.2.2., п.7.2.1., п.7.2.7, п.7.2.6, а саме: не виконано розосереджені евакуаційні виходи з будівель складів та з виробничої будівлі, не встановлено хвіртки в воротах будівель відповідного розміру (пункт 12);
- ППБУ розділ III п.1.3., п.1.4, розділ ІІ, п.22; Державні будівельні норми України «Планування і забудова територій» (далі ДБН Б.2.2-12:2019) п.15.3.2, п.15.3.1, а саме: не виконано встановлену вимогами відстань для забезпечення вільного під`їзду, з твердим покриттям для пожежних автомобілів, по всій довжині, з двох повздовжніх сторін складських будівель об`єкту. А саме відстань від краю проїзної частини до зовнішніх стін будівлі повинна становити не менше 5 метрів, ширина проїзду повинна становити не менше 3,5 метрів (пункт 13);
- ППБУ розділ IV п.1.15, а саме: для загального відключення силових та освітлювальних мереж складських приміщень (складських будівель) не передбачено встановлення апаратів відключення (вимикачів) поза межами (ззовні) вказаних приміщень (будівель) на негорючих стінах (перегородках) або на окремих опорах. Спільні апарати відключення (вимикачі) слід розташовувати в ящиках з негорючих матеріалів або в нішах, які мають пристосування для опломбування та замикання на ключ (пункт 14);
- ППБУ розділ II п.15., п. 16, а саме: посадові особи та працівники об`єкту не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 №444 «Про затвердження Порядку навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях» (пункт 15);
- ППБУ розділ II п.3, а саме: відповідним документом (наказом) не встановлено протипожежний режим на об`єкті (пункт 16);
- ППБУ розділ II п.2, а саме: керівником об`єкта не визначено обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, не призначено відповідальних за пожежну безпеку окремих приміщень, дільниць, а також за утримання і експлуатацію засобів протипожежного захисту (пункт 17);
- ППБУ розділ IIІ п.1.19, а саме: керівник об`єкта своїм розпорядчим документом не визначив спеціальні місця для куріння, які необхідно позначити відповідним знаком або написом, і місця, де встановлюють урну з негорючих матеріалів (пункт 18);
- ППБУ розділ II п.4, а саме: для кожного приміщення об`єкта не розроблені та не затверджені керівником об`єкта інструкції про заходи пожежної безпеки (пункт 19);
- ППБУ розділ II п.10, а саме: для працівників охорони (сторожів, вахтерів, вартових) не розроблено інструкцію, в якій необхідно визначити їхні обов`язки щодо контролю за додержанням протипожежного режиму, огляду території і приміщень, порядок дій в разі виявлення пожежі, спрацювання систем протипожежного захисту, а також указати, хто з посадових осіб об`єкта має бути викликаний у нічний час у разі пожежі (пункт 20);
- ППБУ розділ V. п.3.11, п.3.12., п.3.13., п.3.14, а саме: для розміщення первинних засобів пожежогасіння у приміщеннях, будівлях, спорудах, а також на території об`єкта не встановлено спеціальні пожежні щити (стенди) (пункт 21);
- ППБУ розділ V. п.3.6., п.3.8, а саме: територію, будівлі, приміщення та споруди об`єкту не забезпечено первинними засобами пожежогасіння: ящиками з піском, бочками з водою, покривалами з негорючого теплоізоляційного матеріалу, пожежними відрами, совковими лопатами, пожежним інструментом, які використовуються для локалізації і ліквідації пожеж у їх початковій стадії розвитку (пункт 22);
- Абзац перший частини другої статті 57 КЦЗУ; ПКМУ від 05.06.2013 №440, а саме: не подано та не зареєстровано декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (пункт 23);
- Стаття 9 ЗУ № 2245-ІІІ, а саме: не проведено ідентифікацію об`єкта підвищеної небезпеки (пункт 25);
- Кодекс цивільного захисту України ст. 20 п. 2, а саме: не створено об`єктову систему цивільного захисту, не призначено відповідального працівника з питань цивільного захисту (пункт 26);
- Кодекс цивільного захисту України ст. 20 п.4, а саме: не розроблено функціональні обов`язки відповідального працівника з питань цивільного захисту та начальника цивільного захисту (пункт 27);
- Кодекс цивільного захисту України ст. 20 частина перша пункт 11; Наказ МВС України від 28.11.2019 №991 «Про затвердження Порядку організації та проведення спеціальних об`єктових навчань і тренувань з питань цивільного захисту», а саме: не проводяться об`єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту (пункт 29);
- Кодекс цивільного захисту України ст. 20 частина перша пункт 4; «Про затвердження Порядку проведення евакуації в разі загрози виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій», затверджений ПКМУ від 30.10.2013 №841 п.11, а саме: не організовано та не здійснюються відпрацювання, тренування евакуаційних заходів щодо працівників та майна суб`єкта господарювання на час виникнення надзвичайних ситуацій (пункт 30);
- Пункт 18 частини першої статті 20 КЦЗУ, «Про затвердження порядку створення та використання матеріальних резервів для запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій», затверджений Постановою Кабміну України від 30.09.2015 №775, а саме: не створено матеріальний резерв для запобігання, ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру та їх наслідків (пункт 31);
- ПКМУ від 26.06.2013 №444 п.13; п. 3 ч. 1 ст. 20 КЦЗУ, а саме: не обладнано інформаційно-довідковий куточок з питань цивільного захисту на об`єкті, в частині приміщення загального користування, у якій тематично оформляються стенди, розміщуються схеми, навчальні посібники і зразки, передбачені програмами підготовки працівників до дій у надзвичайних ситуаціях (пункт 32);
- Пункт 2 частини першої статті 20 КЦЗУ; «Порядок забезпечення населення і особового складу невоєнізованих формувань засобами радіаційного та хімічного захисту», затверджений Постановою Кабміну України від 19.08.2002 №1200; ПТБ розділ V п.4., 1), а саме: працівники об`єкту не забезпечені засобами індивідуального захисту (пункт 33).
За результатами проведеної перевірки ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області звернулося до суду із позовною заявою про вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення експлуатації (роботи) об`єктів, будівель та споруд до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон №877-V), Кодексу цивільного захисту України, інших нормативно-правових актів, стандартів, норм і правил (ч. 1 ст. 47 Кодексу цивільного захисту України).
Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
За змістом приписів ст. 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Відповідно до пп. 27, 35 п. 4 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, затвердженого наказом ДСНС України від 04.02.2013 №3 (у редакції наказу ДСНС України від 12.11.2018 №661) Головне управління відповідно до покладених на нього завдань організовує і здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи державний нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання; складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.
При цьому, згідно з ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Статтею 70 Кодексу цивільного захисту України визначено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Частиною 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Наведена норма кореспондується з приписами ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», якою передбачено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.
Пунктом 7 статті 7 цього Закону передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
З аналізу наведених норм слідує, що адміністративний суд, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що виявлені органом державного нагляду (контролю) порушення вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей і не були усунуті суб`єктом господарювання, має ухвалити рішення про вжиття відповідних заходів реагування, в тому числі шляхом повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта .
Системний аналіз статей 1, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», підпункту 12 пункту 1 статті 67, пунктів 1, 2 статті 68, підпунктів 1, 4 пункту 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України дає підстави для висновку, що встановлення факту порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, та у подальшому може призвести до тяжких наслідків у цій сфері, є достатньою підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів.
З матеріалів справи слідує, що під час проведення планової перевірки ТОВ «Бріскойл» виявлено численні порушення правил пожежної і техногенної безпеки, які зазначені в акті, складеному за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки ТОВ «Бріскойл» №374 від 06.07.2021, та які створюють загрозу для життя та здоров`я людей.
При цьому, відповідно до пункту 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Як передбачено підпунктами 1, 3, 4, 5, 12, 13, 19, 21, 22, 23 пункту 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України на суб`єкта господарювання покладається обов`язок: забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання; розміщення інформації про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії; організація та здійснення під час виникнення надзвичайних ситуацій евакуаційних заходів щодо працівників та майна суб`єкта господарювання; створення об`єктових формувань цивільного захисту відповідно до цього Кодексу та інших законодавчих актів, необхідної для їх функціонування матеріально-технічної бази і забезпечення готовності таких формувань до дій за призначенням; забезпечення аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання відповідно до вимог статті 133 цього Кодексу; здійснення за власні кошти заходів цивільного захисту, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій; розроблення заходів щодо забезпечення пожежної безпеки, впровадження досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання; забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенно пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики.
Станом на час розгляду справи відповідачем не усунуто виявлені перевіркою порушення, які створюють загрозу для життя та здоров`я людей.
При цьому, суд погоджується з доводами позивача відносно того, що наявність означених порушень вимог пожежної та техногенної безпеки створює реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей, з огляду на таке.
Відсутність протипожежного водопостачання або невідповідність протипожежного водопостачання вимогам чинних будівельних норм (національних стандартів) призводить до унеможливлення гасіння пожежі, допускає розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації, та збільшення продуктів горіння, чадного газу та впливу підвищених температур, що в свою чергу створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей унеможливлюючи евакуацію людей з будівлі.
Відсутність автоматичної системи пожежогасіння та автоматичної пожежної сигналізації призведе до пізнього виявлення пожежі, в зв`язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть не ефективними, не відбудеться оповіщення людей, які перебувають у приміщеннях, в зв`язку з чим продукти горіння та чадний газ унеможливлять своєчасну та безпечну евакуацію з приміщень та може призвести до отруєння людей, що перебуватимуть у ній, гасіння пожежі здійсниться лише після прибуття пожежних підрозділів з необхідними засобами гасіння.
Відсутність або не відповідність вогнезахисної обробки конструктивних елементів будівлі або невідповідність стану вогнезахисної обробки, під впливом небезпечних факторів пожежі, призводить до її руйнування, поширення пожежі зі збільшенням продуктів горіння, чадного газу та впливу підвищених температур та їх розповсюдження до шляхів евакуації, до унеможливить евакуацію людей з будівлі.
Відсутність відповідних знаків безпеки може призвести до перешкоджання знаходження шляхів евакуації та місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння.
При порушенні виконання монтажу проводів і кабелів, тобто не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (гвинтових, болтових тощо), призводить до аварійної експлуатації освітлювальної та силової електромережі та зниження її технічних характеристик, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур),та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
При відсутності або невідповідності захисту будівлі від прямих ударів блискавки та захисту від вторинних дій блискавки у випадку удару блискавки в будівельні конструкції виникає небезпечне іскріння, полум`я та електричний струм, що виник у результаті виносу високої напруги на струмопровідні частини конструкцій, апаратів, агрегатів, сприяє виникненню пожежі з її небезпечними факторами та розповсюдженням їх до шляхів евакуації та місць перебування людей, та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
При не проведенні замірів опору ізоляції силової та освітлювальної електромережі унеможливлюється визначення можливості застосування освітлювальної та силової мережі для безаварійної роботи або роботи в режимі короткого замкнення, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур), що створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
При використанні тимчасових електричних мереж та порушенні виконання монтажу проводів і кабелів, призводить до аварійної експлуатації освітлювальної та силової електромережі та зниження її технічних характеристик, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) на людей та створить загрозу життю та/або здоров`ю людей.
При розосереджених виходів, може призвести до перешкоджання евакуації людей, в окремих випадках унеможливить евакуацію, що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відсутність дороги (проїзду) або невідповідність дороги (проїзду) придатним для проїзду пожежних автомашин покриттям призводить до збільшення часу прибуття пожежних підрозділів, унеможливлення гасіння пожежі, допускає розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації, та збільшення продуктів горіння, чадного газу та впливу підвищених температур, що в свою чергу створюють загрозу життю га/або здоров`ю людей унеможливлюючи евакуацію людей з будівлі.
Вразі порушень монтажу апарату відключення (вимикача), для загального відключення силових та освітлювальних мереж складського приміщення, призведе до аварійної експлуатації електровиробів, нагрівання елементів апарату, що може привести до займання апарату та виникнення пожежі в приміщенні з подальшим впливом небезпечних факторів пожежі ( продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) на людей та створить загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відсутність навчання по програмі пожежно-технічного мінімуму призведе до паніки та невірним діям персоналу при виникненні пожежі, що в свою чергу сприяє розвитку пожежі, перешкоджає евакуації людей в окремих випадках при незнанні небезпечних чинників у технологічному процесі та його порушення може призвести до виникнення пожежі або вибуху.
Відсутність інструкції, яка визначає дії працівників у разі виявлення пожежі, а також щодо забезпечення безпечної та швидкої евакуації людей, може призвести до загибелі та травмування людей в наслідок незнання порядку дій в разі виникнення пожежі.
Відсутність первинних засобів пожежогасіння та не відповідність їхнього технічного стану унеможливить гасіння пожежі на ранній стадії розвитку, сприяє беззахисності людини перед факторами пожежі та призводить до безперешкодного розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації, що в свою чергу створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Не проведення ідентифікації об`єкта господарської діяльності для встановлення наявності або відсутності джерел небезпеки, які можуть ініціювати виникнення надзвичайних ситуацій, унеможливлює визначення рівнів можливих надзвичайних ситуацій.
Відсутність навчання з питань цивільного захисту призведе до паніки та невірних дій персоналу при виникненні надзвичайної ситуації, що в свою чергу сприяє розвитку надзвичайної ситуації, перешкоджає евакуації людей в окремих випадках при незнанні небезпечних чинників у технологічному процесі та його порушення може призвести до виникнення надзвичайної ситуації.
Відсутність об`єктових тренувань з питань цивільного захисту призведе до невірних дій персоналу при виникненні надзвичайної ситуації, що в свою чергу сприяє розвитку надзвичайної ситуації, перешкоджає евакуації людей та перешкоджає ліквідації надзвичайної ситуації, а в окремих випадках при незнанні небезпечних чинників у технологічному процесі та його порушення може призвести до виникнення надзвичайної ситуації або вибуху.
Відсутність об`єктових матеріальних резервів для запобігання та ліквідації надзвичайних ситуацій природного та техногенного характеру і їх наслідків перешкоджає ліквідації надзвичайної ситуації.
Відсутність засобів індивідуального захисту призведе до ураження органів дихання працюючого персоналу, що може збільшити кількість летальних випадків.
Порушення, зазначенні в акті перевірки відповідача свідчать про те, що відповідачем не було забезпечено безпеку об`єктів, що перевірялися, на належному рівні шляхом забезпечення системами запобігання.
Тобто, на об`єктах відповідача можливі умови для виникнення небезпечних факторів, що впливають на людей і матеріальні цінності.
Пунктом 33 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що пожежна безпека відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.
Відповідно до п. 24 зазначеної вище статті Кодексу цивільного захисту України, надзвичайна ситуація обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.
Отже, настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі або надзвичайної ситуації з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню та вплив небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Однак, відповідач не зважаючи на встановлені перевіркою порушення, про наявність яких ТОВ «Бріскойл» відомо з липня 2021 року, свідомо експлуатує об`єкти з цими порушеннями правил і норм пожежної та техногенної безпеки, в тому числі і станом на час розгляду справи, чим створює загрозу життю та здоров`ю людей.
Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
За наведених обставин, подальша експлуатація об`єктів у відповідача із зазначеними в акті перевірки порушеннями пожежної та техногенної безпеки створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей (як працюючого персоналу, а також особам, які будуть здійснювати ліквідацію надзвичайної ситуації (пожежі).
При цьому, ТОВ «Бріскойл» до суду не надавались зауваження або заперечення до проведених заходів щодо перевірки та складеного за її результатами акту.
Станом на день розгляду справи, відповідачем не надано до суду доказів повного усунення виявлених порушень у сфері пожежної безпеки та цивільного захисту, які зафіксовані в акті планової перевірки №374 від 06.07.2021.
Захід реагування у вигляді повного зупинення роботи (експлуатації) цих об`єктів до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Наявність реальної загрози безпосередньо життю та здоров`ю людей є обов`язковою умовою для застосування заходів реагування.
Вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил техногенної та пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.
Надаючи оцінку доводам позивача щодо створення наявним порушенням реальної загрози життю та/або здоров`ю людей, суд виходить з того, що виявлені перевіркою порушення техногенної та пожежної безпеки є реальною загрозою для життя та здоров`я людей, є не усунутими на момент розгляду справи судом, що підтверджено матеріалами справи.
Пожежа це неконтрольований процес знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища (стаття 2 Кодексу цивільного захисту України).
Визначення небезпечного чинника міститься у пункті 26 Кодексу цивільного захисту України та означає складову частину небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.
Отже, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.
Неможливість своєчасного та належного оповіщення про пожежу, пожежогасіння, евакуації та надання допомоги людям створюють реальну загрозу їх життю та здоров`ю.
Застосована правова позиція відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 20.06.2018 у справі №826/4267/16.
Також, з метою належного виконання судового рішення, суд на підставі статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне встановити спосіб і порядок виконання судового рішення шляхом зобов`язання відповідача зупинити експлуатацію об`єкта до повного усунення порушень.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, у зв`язку з чим судові витрати суб`єкта владних повноважень по сплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Повний текст судового рішення складений 26.05.2022.

Суддя О.В. Царікова