Справа № 160/12890/22
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Адверс» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Адверс» з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
Наказ було винесено на підставі п. 19.1 прим. 1 ст. 19 прим 1, п.п. 20.1.4 п. 20.4 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82, п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.
Позивач зазначає, що в наказі №1941-п від 09.08.2022 року не зазначені наступні відомості, що є обов`язковими згідно ст. 81 ПК України, а саме: мета перевірки; період діяльності, який буде перевірятися.
Позивач впевнений, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області при винесені оскаржуваного наказу діяло не на підставі та не в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та винесло наказ з порушенням вимог пункту 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, тому наказ в.о. начальника ГУ ДПС у Дніпропетровській області Твердохлєба М. від 09.08.2022 року №1941-п є протиправним та підлягає скасуванню.
На думку позивача, вказані обставини зумовлюють висновок про те, що спірний наказ не відповідає положенням Податкового кодексу України щодо його змісту в частині визначення періоду, який підлягає перевірці та мети перевірки і є порушенням ст. 81 ПК України.
Позивач звертає увагу на те, що предметом перевірки згідно з оскаржуваним наказом є дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2022 року від`ємного значення з ПДВ у сумі 15 900 494 грн., яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на ПДВ задекларованого у попередніх звітних періодах та поданих уточнюючих розрахунків.
Проте, контролюючий орган надає позивачу запити від 09.08.2021 року №1, № 2, № 4 із вимогою надати під час перевірки всі документи за період з 01.01.2021 року по 31.06.2022 року, обґрунтовуючи свою вимогу тим, що проводиться позапланова виїзна документальна перевірка за період з 01.01.2021 року по 30.06.2022 року.
Оскільки в наказі не визначено період, за який проводиться перевірка, позивач неодноразово зазначав контролюючому органу, що керівник ТОВ Фірма «Адверс» не отримували 09.08.2022 року та/або до 09.08.2022 року наказ щодо проведення перевірки за період з 01.01.2021 року по 30.06.2022 року, на який посилається контролюючий орган в запитах №1, №2, № 4.
Однак, незважаючи на зауваження, контролюючим органом було складено акт про ненадання документів на запити, що в подальшому, на думку позивача, призведе до суттєвих порушень прав та законних інтересів платника податку у вигляді незаконних донарахувань та необґрунтованого штрафу щодо ненадання первинних документів.
Ухвалою суду від 30.08.2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Заперечуючи проти позову, відповідач надав свій відзив на позов, який долучений до матеріалів справи.
В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що у відповідності п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України директору ТОВ Фірма «Адверс» вручено копію оскаржуваного наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на проведення перевірки №1941-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки», направлення від 09.08.2022 року №2746, №2747, №2749 (під підпис директору) та посвідчення посадових осіб контролюючого органу.
Наказ та направлення були отримані особисто директором ТОВ Фірма «Адверс» Репенном Артемом, що підтверджується записом на наказі та направленнях.
Направлення на проведення перевірки, виписки на посадових (службових) осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області, також пред`явлені керівнику підприємства під підпис, що на підставі норм п. 78.4 ст. 78 та п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України надало контролюючому органу право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Фірма «Адверс».
Як зазначає відповідач, підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Фірма «Адверс», є п.п. 78.1.8 ст. 78 Податкового кодексу України.
Тобто, в даному випадку платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V Податкового кодексу України, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тисяч гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тисяч гривень.
Так, в наказі №1941-п від 09.08.2022 року зазначено підстави: п. 191.1, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82, п.п 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України, у зв`язку з тим, що ТОВ Фірма «Адверс» подано податкову декларацію з ПДВ за червень 2022 року з від`ємним значенням з ПДВ, яке становить більше 100 тисяч гривень, а саме 15 900 494 грн.
Посилаючись на практику Верховного Суду відповідач вказує, що окремі дефекти запиту про надання інформації та наказу про призначення податкової перевірки для вирішення оспорюваного питання не має значення, оскільки відповідно до судової практики, зокрема, відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти Кодексу не повинні розглядатися як підстава для визнання наказу протиправним, як що зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки.
Крім того, посилаючись на постанову Верховного Суду від 08.09.2021 року у справі 816/228/17, зазначає, що у цьому рішенні Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду фактично відступив від попередньої практики Верховного Суду про те, що саме на етапі допуску до перевірки суб`єкт господарської діяльності може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного здійснення податкового контролю щодо себе: водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процесуальних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведені відповідної виїзної або фактичної перевірки.
Разом з тим у вказаному рішенні констатовано, що в разі якщо контролюючим органо була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки подальше скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. За висновком судової колегії, належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Відповідно до зазначеного наказу визначено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ Фірма «Адверс» з 09.08.2022 року, тривалістю 10 робочих днів.
Перевірку провести щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 15 900 494 грн., яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість задекларованого у попередніх звітних періодах та поданих уточнюючих розрахунків.
Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України другою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з пп. 16.1.4 п.16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Як встановлено пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом, зокрема, перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначений статтею 78 ПК України.
Як уже зазначено вище, у спірному наказі правовою підставою призначення документальної позапланової перевірки позивача вказано підпункт 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України.
Згідно з підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Аналіз змісту наведеної норми свідчить про два окремі випадки проведення документальної позапланової перевірки: перша - подання декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість; друга - подання декларації з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
При цьому у першому випадку позапланова перевірка проводиться за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V ПК України.
Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19.02.2021р. у справі №821/1235/17, від 03.05.2022р. у справі №140/3008/21 та згідно з вимогами частини п`ятої статті 242 КАС України підлягають застосуванні до спірних правовідносин суду.
За правилами пункту 200.11 статті 200 ПК України контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу. У визначені цим пунктом терміни проводяться також документальні перевірки, передбачені підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.
Аналіз наведених норм ПК України свідчить про те, що контролюючий орган наділений повноваженнями на проведення документальної позапланової перевірки платника податку в разі, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету ПДВ (підпункт 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України) і якщо розрахунок такої суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за визначеними у пункті 200.11 статті 200 ПК України операціями. У такому разі перевірка від`ємного значення ПДВ, (а не перевірка безпосередньо бюджетного відшкодування) не буде різною за своєю суттю, за умови якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за визначеними у пункті 200.11 статті 200 ПК України операціями.
Вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.11.2018р. у справі № 808/2911/17, та в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховуються при вирішенні даної справи.
Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Пунктом 1 зазначеного наказу визначено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ Фірма «Адверс» з 09.08.2022 року, тривалістю 10 робочих днів.
Перевірку провести щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 15 900 494 грн., яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість задекларованого у попередніх звітних періодах та поданих уточнюючих розрахунків.
На переконання суду, оскаржуваний наказ не відповідає приписам п. 81.1 ст. 81 ПК України, оскільки дійсно не містить, ані відомостей про період, який має перевірятися, ані мети, з якою проводиться документальна позапланова виїзна перевірка.
Посилання контролюючого органу лише на п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України не є достатнім в даному випадку.
Крім того, як встановлено судом, контролюючим органом на адресу позивача надавалися запити №1, №2 «Про надання документів та регістрів бухгалтерського обліку»,запити №3 та №4 «Про надання первинних документів», запити №5, №6 «Про надання письмових пояснень та їх документального підтвердження».
При цьому судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Адверс» було надано до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області повідомлення про неможливість вивезення та надання первинних документів пояснюючи це тим, що з вересня 2020 року за адресою: Запорізька область, Василівський район, смт. Пришиб, вул. Елеваторна, 1, розміщено: складські та адміністративні приміщення Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Адверс», а також структурний підрозділ товариства архів оригіналів документів ТОВ Фірма «Адверс» та копій документів, що надавалися працівниками та іншими особами (як юридичними так і фізичними) за весь період діяльності товариства до січня 2022 року.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено.
З почату бойових дій та по сьогоднішній день структурний підрозділ ТОВ Фірма «Адверс», розташований за адресою: Запорізька область, Василівський район, смт. Пришиб, вул. Елеваторна, 1, потрапив під значні обстріли та бомбардування.
Крім того, за вказаною адресою відсутня будь-яка логістика, ніхто не бажає їхати до вказаного вище структурного підрозділу ТОВ Фірма «Адверс» та вивозити оригінали та/або копії документів, матеріали/тмц/товари.
У зв`язку із чим, позивач повідомив Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, що документи з архіву товариства, в тому числі, які витребовувались, знаходяться на територіях, на яких відбуваються бойові дії або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації.
Відповідно до вищезазначених запитів ГУ ДПС у Дніпропетровській області вбачається, що контролюючий орган запитував у платника податків документи за період з 01.01.2021 року по 30.06.2022 року, у той же час, на переконання суду, саме такий період не визначено в оскаржуваному наказі.
Суд зауважує, що в даному випадку не зазначення контролюючим органом чіткого періоду, за який має бути проведена перевірка, створює правову невизначеність при здійсненні податкового контролю щодо позивача.
Враховуючи викладене, ГУ ДПС не дотрималося вимог пункту 81.1 статті 81 ПК, відповідно до якого посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому, окрім іншого, зазначаються підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом.
Суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із частинами 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 3 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ Фірма «Адверс».
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2481,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №11102548 від 11.08.2022 року.
Отже, враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду, підлягає стягненню з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Адверс» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 26.09.2022 року.

Суддя І.О. Лозицька