Справа № 400/2199/21
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2022-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 400/2199/21

Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М. Дата і місце ухвалення: 06.08.2021р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А.І.

Ступакової І.Г.

при секретарі Аргіровій М. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2021 року Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 594 512,22 грн. на користь Державного бюджету України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідно до розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника (ІКП) за ОСОБА_1 рахується податкова заборгованість перед бюджетом по земельному податку з фізичних осіб на загальну суму 594 512,22 грн. Вказана сума боргу виникла у зв`язку з несплатою відповідачем грошових зобов`язань, що нараховані їй згідно податкових повідомлень-рішень. Головним управлінням ДПС у Миколаївській області на адресу ОСОБА_1 надсилалася податкова вимога форми «Ф» №131386-53 від 03.10.2019р. Однак, заборгованість ОСОБА_1 в добровільному порядку сплачена не була, у зв`язку з чим у податкового органу виникли підстави для стягнення суми боргу в судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року позов задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг в розмірі 594 512,22 грн. на користь Державного бюджету.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення від 06.08.2021р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволені позову Головного управління ДПС у Миколаївській області.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не перевірено законність визначення контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями сум грошових зобов`язань зі сплати земельного податку з фізичних осіб, щодо стягнення яких Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулося з даним позовом до суду. Апелянт стверджує, що в неї відсутня заборгованість зі сплати земельного податку з фізичних осіб у зв`язку із відсутністю у власності ОСОБА_1 земельної ділянки, яка є об`єктом оподаткування. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 29.06.2017р. по справі №469/1302/16-ц, серед іншого, визнано недійсним державний акт на право власності на землю від 29 грудня 2012 року серії ЯК №788951, виданий ОСОБА_2 на право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :12:055:0196, яку ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 01.04.2015р. продала ОСОБА_1 . Також, зазначеним судовим рішенням витребувано у ОСОБА_1 у власність держави земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :12:055:0196, розташовану у с. Коблеве в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

Апелянт просить суд апеляційної врахувати, що після ухвалення апеляційним судом Миколаївської області рішення по справі №469/1302/16-ц у ОСОБА_1 витребувано у власність держави земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :12:055:0196, право власності відповідача на вказану земельну ділянку припинено. Будь-які інші земельні ділянки у власності ОСОБА_1 не перебувають.

Справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. В свою чергу, представником ОСОБА_1 заявлено клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а тому ухвалою суду вищезазначене клопотання було задоволено та допущено представника відповідача до розгляду справи у режимі відеоконференції.

Водночас, представник відповідача до відеоконференції не приєднався. Представник позивача повідомив про неможливість брати участь у режимі відеоконференції, у зв`язку з відсутністю електропостачання.

Отже, учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.57.3 ст.57 Кодексу у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно п.п. «е» п.176.1 ст.176 ПКУ платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, з вказаних норм слідує, що у платника податків наявний обов`язок щодо сплати лише узгодженої суми податкових зобов`язань.

Отже, ПК України встановлена послідовність звернення до суду з вимогами щодо стягнення податкового боргу платника. Обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про її стягнення має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку.

При зверненні з даним позовом до суду Головне управління ДПС у Миколаївській області посилалося на те, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати земельного податку з фізичних осіб за 2018-2020р.р., нарахованого контролюючим органом ОСОБА_1 згідно наступних податкових повідомлень-рішень:

- №7-1407 від 31.07.2018р. на суму 9436,70 грн. (2018р.);

- №7-1407 від 31.07.2018р. на суму 94367,02 грн. (2018р.);

- №7-1407 від 31.07.2018р. на суму 94367,02 грн. (2018р.);

- №6-1407 від 30.06.2019р. на суму 94367,02 грн. (2019р.);

- №6-1407 від 30.06.2019р. на суму 94367,02 грн. (2019р.);

- №6-1407 від 30.06.2019р. на суму 9436,70 грн. (2019р.);

- №5-1407 від 15.05.2020р. на суму 9436,70 грн. (2020р.);

- №5-1407 від 15.05.2020р. на суму 94367,02 грн. (2020р.);

- №5-1407 від 15.05.2020р. на суму 94367,02 грн. (2020р.).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що в неї відсутня заборгованість зі сплати земельного податку з фізичних осіб у зв`язку із відсутністю у її власності земельної ділянки, яка є об`єктом оподаткування.

В обґрунтування таких доводів апелянт посилається на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 29.06.2017р. по справі №469/1302/16-ц, яким, серед іншого, визнано недійсним державний акт на право власності на землю від 29 грудня 2012 року серії ЯК №788951, виданий ОСОБА_2 на право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :12:055:0196, яку ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 01.04.2015р. продала ОСОБА_1 . Також, зазначеним судовим рішенням витребувано у ОСОБА_1 у власність держави земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :12:055:0196, розташовану у с. Коблеве в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

Відповідно до п.п.265.1.3 п.265.1 ст.265 ПК України плата за землю є складовою податку на майно.

Пунктом 269.1 ст.269 ПК України передбачено, що платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно ст.270 ПК України об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. (п.285.1 ст.285 ПК України)

Пунктом 286.1 ст.286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося його право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - фізичної особи до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Якщо такий перехід відбувається після 1 липня поточного року, контролюючий орган надсилає (вручає) попередньому власнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень колегією суддів встановлено, що дійсно, рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 29.06.2017р. по справі №469/1302/16-ц, серед іншого, визнано недійсним державний акт на право власності на землю від 29 грудня 2012 року серії ЯК №788951, виданий ОСОБА_2 на право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :12:055:0196, яку ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 01.04.2015р. продала ОСОБА_1 . Також, зазначеним судовим рішенням витребувано у ОСОБА_1 у власність держави земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :12:055:0196, розташовану у с. Коблеве в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

У зв`язку з наявністю вказаного рішення суду, яке набрало законної сили 29.06.2017р., та посиланням апелянта на відсутність у її власності чи користуванні в 2018-2019р.р. будь-яких інших земельних ділянок, які могли бути об`єктом оподаткування в розумінні ст.270 ПК України, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2022р. зобов`язано Головне управління ДПС у Миколаївській області надати суду відомості щодо земельних ділянок, як об`єктів оподаткування згідно зазначених вище податкових повідомлень-рішень (із обов`язковим зазначенням площі земельної ділянки, її кадастрового номеру, місця розташування), а також інформацію щодо підстави для нарахування ОСОБА_1 земельного податку згідно вказаних податкових повідомлень-рішень в розумінні ст.286 Податкового кодексу України (отриману від центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; відомості баз даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику), з якої б являлося встановити дату набуття відповідачем права власності (користування) об`єктом оподаткування земельним податком та припинення такого права.

На виконання вимог вказаної ухвали Головне управління ДПС в Миколаївській області надало суду лише копії податкових повідомлень-рішень з доказами їх направлення ОСОБА_1 та скріншоти з електронної бази ДПС України ІАС «Податковий блок», з яких не вбачається за можливе встановити витребувану судом інформацію, а саме: яка саме земельна ділянка є об`єктом оподаткування згідно кожного податкового повідомлення-рішення; підстави перебування відповідної ділянки у власності чи користуванні відповідача; дата набуття та дата припинення права власності (користування).

Кадастрові номери земельних ділянок, за які нібито ОСОБА_1 визначено до сплати земельний податок з фізичних осіб за 2018-2020р.р., в наданих податковим органом матеріалах є нечитабельними.

В своїх поясненнях, наданих на виконання ухвали від 15.09.2022р., Головне управління ДПС у Миколаївській області зазначає, що згідно інформаційних баз ДПС України у ОСОБА_1 знаходяться у власності три земельні ділянки, розташовані в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області, кожна площею 2 за, кадастрові номери :12:055:0196, :12:055:0195.

З вказаних пояснень контролюючого органу, які, як вже зазначалося не підтверджено документально, слідує, одну земельну ділянку, за яку ОСОБА_1 нараховано до сплати земельний податок за 2018-2020р.р., відповідачем не ідентифіковано (не зазначено її кадастровий номер), а земельна ділянка з кадастровим номером :12:055:0196 витребувана у власність держави рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 29.06.2017р. по справі №469/1302/16-ц.

На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку, що Головним управлінням ДПС в Миколаївській області, як суб`єктом владних повноважень, на якого частина друга статті 77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді, не доведено суду належними доказами наявність у ОСОБА_1 об`єктів оподаткування земельним податком з фізичних осіб за 2018-2020р.р., з позовом про стягнення якого контролюючий орган звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку посиланням позивача, з якими погодився суд першої інстанції, на те, що ОСОБА_1 не оскаржила податкові повідомлення-рішення в судовому порядку колегія суддів враховує наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що копії податкових повідомлень-рішень Головне управління ДПС у Миколаївській області направляло на податкову адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), однак поштові відправлення повернулися відправнику без вручення їх адресату із зазначенням причини повернення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до п.42.1 п.42.3 ст.42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Пунктом 42.5 статті 42 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Таким чином, в розумінні положень статті 42 ПК України податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області про визначення ОСОБА_1 сум грошових зобов`язань зі сплати земельного податку з фізичних осіб за 2018-2020р.р. вважаються належним чином врученими відповідачу.

Зазначена обставина має значення для кваліфікації як правомірних дій контролюючого органу щодо виконання покладеного на нього ПК України обов`язку вручення платнику податків рішень, якими йому визначено до сплати певні суми грошових зобов`язань.

Однак, застосування пункту 42.5 статті 42 ПК України не спростовує ту обставину, що ОСОБА_1 не була обізнана про існування податкових повідомлень-рішень про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2018-2020р.р., які їй фізично не вручалися, через що вона не могла реалізувати своє право на оскарження рішень податкового органу в судовому порядку.

При цьому, при вирішенні питання про стягнення податкового органу суд повинен перевірити підстави виникнення відповідного боргу та дослідити їх правомірність у разі, якщо платник податків наполягає на протилежному.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи.

З огляду на наявність рішення апеляційного суду Миколаївської області від 29.06.2017р. по справі №469/1302/16-ц, яким витребувано у ОСОБА_1 у власність держави земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :12:055:0196, розташовану у с. Коблеве в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, а також враховуючи не доведення Головним управлінням ДПС в Миколаївській області належними доказами наявності у ОСОБА_1 в 2018-2020р.р. об`єктів оподаткування земельним податком з фізичних осіб, колегія суддів доходить висновку, що постановлене Одеським окружним адміністративним судом рішення від 06.08.2021р. підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову Головного управління ДПС у Миколаївській області.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року скасувати.

Прийняти по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Стягнути з Головного управління ДПС у Миколаївській області (54001, м.Миколаїв, вул.Лягіна, 6, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 10701,22 грн. (десять тисяч сімсот один гривень 22 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 27 вересня 2022 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова