Справа № 640/22847/19
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року м. Київ № 640/22847/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовомГоловного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві
доПублічного акціонерного товариства «Укрнафта»
прозастосування заходів реагування,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (далі по тексту - відповідач) про застосування до відповідача заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації готельного комплексу «Джерело» Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» (, провулок Несторівський 3-5), яке здійснює господарську діяльність: вул. Обсерваторна 21 в Шевченківському районі м. Києва, до повного усунення порушень зазначених в акті перевірки, шляхом відключення джерела електроживлення та накладення печаток на розподільчі електрощити.

Ухвалою суду від 22.11.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем недотримані вимоги законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей.

11 грудня 2019 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує повністю, оскільки порушення виявленні позивачем, на його думку усунуті.

Ухвалами суду від 08.01.2020 року, 18.03.2020 року та 16.10.2020 року витребувано додаткові пояснення та докази.

06 серпня 2021 року представником позивача подано клопотання про прискорення розгляду справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

На підставі наказу від 10.09.2019р. №744 Головного управління ДСНС України у м. Києві, від 20.06.2019р., посвідчення №6010 від 10.09.2019р. останнім проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання ПАТ «Укрнафта» вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

За результатами перевірки складено акт №777 від 04.10.2019р., яким встановлено порушення:

- ліфтові холи не відокремлені від інших приміщень протипожежними перегородками (порушення: п.п. 6.31, 6.32 ДБН ДБН В.1.1-7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»);

- газова котельня не відокремлена від суміжних приміщень протипожежними стінами, перегородками та перекриттями з класом вогнестійкості не менше ніж REI 45 (ЕІ 45) та групою за межею поширення вогню М0. (Стіни, перегородки та міжповерхові перекриття, що відділяють котельню від інших приміщень, а також стіни, що відокремлюють котельню від будівлі, повинні бути паро газонепроникними) (порушення: п. 6.64. ДБН В.2.5-20:2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі і споруди. Газопостачання», п. п. п. 23.1., 23.4. ДБН В.2.5-77:2014 «Котельні»);

- сходові клітки не забезпечені евакуаційним освітленням (порушення: п. 7.1.10. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва», п.п. 9.7.1., 9.7.5. ДБН В.2.5-56.2014 «Системи протипожежного захисту»;

- автоматичне закриття запірних клапанів на вводі у газову котельню не передбачено при спрацюванні систем протипожежного захисту (порушення: п.п. 17.2.5., 23.7. ДБН В.2.5-77:2014 «Котельні»);

- вхідні двері в номери не виконані з класом вогнестійкості ЕІ 30 (порушення: п. 9.16. ДБН В.2.2-20:2008 Будинки і споруди. Готелі»);

- допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж в підвальному приміщені;

- не надано акти проведення прихованих робіт по прокладанню проводів (кабелів);

- вбудовані та навісні шафи пожежних кран-комплектів, не мають отворів для провітрювання і пристосування для візуального огляду їх без розкривання;

- черговий персонал готелю, а також мешканці готелю не забезпечені засобами індивідуального захисту органів дихання для саморятування людей під час пожежі для організації евакуації людей у разі виникнення пожежі;

- у готельних номерах та приміщеннях для обслуговуючого персоналу відсутні шафи зберігання засобів індивідуального захисту органів дихання для саморятування людей під час пожежі, (порушення: п. 9.24. ДБН В.2.2-20:2008 «Будинки і споруди. Готелі»);

- не всі евакуаційні виходи не обладнані світловими покажчиками «ВИХІД» білого кольору на зеленому фоні, підключеними до джерела живлення аварійного (евакуаційного) освітлення;

- в сходовій клітці типу СК 1 влаштовані приміщення номерів (порушення: п. 7.3.22. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги»);

- в об`ємі сходової клітки типу СК 1 влаштовані електрощити які не відносяться до її освітлення (порушення: п. 7.3.22. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги»);

- з приміщень мансардного поверху не передбачено два евакуаційні виходи (порушення: п.п. 7.2.1., 7.2.4. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»);

- сполучення ліфта з цокольним поверхом не виконано через протипожежний тамбур шлюз 1-го типу з підпором повітря під час пожежі (порушення: п. 6.35. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»;

- допускається захаращення матеріальними цінностями шляхів евакуації (коридори, сходові клітки) меблями, матеріальними цінностями;

- вхід на сходи що ведуть до першого поверху з приміщень цокольного поверху не виконаний через протипожежний тамбур-шлюз 1-го типу (порушення: п. 6.36. ДБН В. 1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»);

- не всі двері на шляхах евакуації обладнані замками що легко відчиняється з середини;

- електричні розетки та вимикачі встановлені на горючій основі без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити електроприладу на 1 см з кожного боку;

- офісні приміщення, які розташовані на поверхах із житловою зоною, не відокремлені від приміщень іншого призначення глухими протипожежними перегородками 1-го типу (порушення: п. 9.10. ДБН В.2.2-20:2008 «Будинки і споруди. Готелі»);

- будівля готелю не обладнана системою оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей 3-го типу (порушення: п. 15., додаток Б, таб. Б.1. ДБН В.2.5-56:2014«Системи протипожежного захисту»);

- компоненти системи пожежної сигналізації в приміщенні газової котельні не виконані у вибухобезпечному виконанні (порушення: п. 1.6.1., додаток А, таб. А.2. ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», п. 23.9. ДБН В.2.5-77:2014 «Котельні»;

- не здійснено навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки.

Факт допущення відповідачем вище перелічених порушень підтверджується наявними у матеріалах справи фотознімками.

27 листопада 2019 року ПАТ "Укрнафта" звернулось до позивача заявою, якою повідомило про усунення частини порушень, які встановлені актом №777 від 04 жовтня 2019 року та просило здійснити позапланову перевірку стану виконання виявлених порушень (недоліків), вимог законодавства з питань цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки в приміщеннях ПАТ "Укрнафта".

Так, актом №966 від 24.12.2019р. виявлені наступні порушення, які не були усунені відповідачем:

- ліфтові холи не відокремлені від інших приміщень протипожежними перегородками (порушення: п.п. 6.31, 6.32 ДБН ДБН В.1.1-7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»);

- газова котельня не відокремлена від суміжних приміщень протипожежними стінами, перегородками та перекриттями з класом вогнестійкості не менше ніж REI 45 (ЕІ 45) та групою за межею поширення вогню М0. (Стіни, перегородки та міжповерхові перекриття, що відділяють котельню від інших приміщень, а також стіни, що відокремлюють котельню від будівлі, повинні бути парогазонепроникними) (порушення: п. 6.64. ДБН В.2.5-20:2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі і споруди. Газопостачання», п. п. п. 23.1., 23.4. ДБН В.2.5-77:2014 «Котельні»);

- сходові клітки не забезпечені евакуаційним освітленням (порушення: п. 7.1.10. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва», п.п. 9.7.1., 9.7.5. ДБН В.2.5-56.2014 «Системи протипожежного захисту»;

- вхідні двері в номери не виконані з класом вогнестійкості ЕІ 30 (порушення: п. 9.16. ДБН В.2.2-20:2008 Будинки і споруди. Готелі»);

- в сходовій клітці типу СК 1 влаштовані приміщення номерів (порушення: п. 7.3.22. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги»);

- в об`ємі сходової клітки типу СК 1 влаштовані електрощити які не відносяться до її освітлення (порушення: п. 7.3.22. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги»);

- сполучення ліфта з цокольним поверхом не виконано через протипожежний тамбур шлюз 1-го типу з підпором повітря під час пожежі (порушення: п. 6.35. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»;

- вхід на сходи що ведуть до першого поверху з приміщень цокольного поверху не виконаний через протипожежний тамбур-шлюз 1-го типу (порушення: п. 6.36. ДБН В. 1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»);

- офісні приміщення, які розташовані на поверхах із житловою зоною, не відокремлені від приміщень іншого призначення глухими протипожежними перегородками 1-го типу (порушення: п. 9.10. ДБН В.2.2-20:2008 «Будинки і споруди. Готелі»);

- компоненти системи пожежної сигналізації в приміщенні газової котельні не виконані у вибухобезпечному виконанні (порушення: п. 1.6.1., додаток А, таб. А.2. ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», п. 23.9. ДБН В.2.5-77:2014 «Котельні»;

- не здійснено навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки.

У зв`язку з існуванням безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про застосування до відповідача заходів реагування, шляхом зупинення експлуатації його приміщення.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V (далі - Закон 877-V).

Так, згідно зі ст. 1, ч. 5 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 6, ч. 7 ст. 7 Закон 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Абзацом третім частини першої статті 6 наведеного Закону встановлено, що підставами для здійснення позапланових заходів є перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю).

Підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов`язкової звітності, поданих суб`єктом господарювання; перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю); звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення; неподання у встановлений термін суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Відповідно до ст. 1 Кодексу цивільного захисту України від 02.10.2012 року № 5403-VI, Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Статтею 64 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Згідно з ст. 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.

Частиною другою ст. 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

З аналізу викладених положень, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.

У той же час, суд звертає увагу, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року № 1417 затверджено Правила пожежної безпеки в Україні, які є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Вказані Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд.

Згідно пунктів 1, 2, 3 розділу ІІ Правил пожежної безпеки в Україні, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств та об`єктів.

Керівник підприємства повинен визначити обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, призначити відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, споруд, приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту.

Обов`язки щодо забезпечення пожежної безпеки, утримання та експлуатації засобів протипожежного захисту передбачаються у посадових інструкціях, обов`язках, положеннях про підрозділ.

На кожному об`єкті відповідним документом (наказом, інструкцією тощо) повинен бути встановлений протипожежний режим.

Відповідно до пункту 6 розділу І Правил пожежної безпеки в Україні у разі передачі в оренду цілісного майнового комплексу або окремих його частин, приміщень, інших об`єктів за домовленістю сторін цивільно-правового договору визначаються права та обов`язки орендаря та орендодавця щодо забезпечення пожежної безпеки та відповідальності за порушення вимог пожежної безпеки на об`єкті оренди.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що забезпечення пожежної безпеки підприємств, установ, організацій покладається на їх керівників та уповноважених керівниками осіб, а також орендарів, обов`язки яких щодо дотримання правил пожежної безпеки повинні бути узгоджені умовами договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема: перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Тобто аналіз вказаної норми свідчить про те, що факт виконання/невиконання суб`єктом господарювання порушень, встановлених, зокрема в Акті, за результатами проведення попереднього заходу (перевірки) органом державного нагляду (контролю), шляхом винесення припису, може бути встановлено лише за результатами проведення таким органом позапланових заходів (перевірки).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача повідомляє, що ним усунуто більшість виявлених позивачем порушень, на підтвердження чого надав відповідні фотознімки та додаткові докази.

Стосовно порушень, які залишились неусунутими, то суд зазначає наступне.

Звернення до суду з позовом про застосування заходів реагування зумовлено тим, що належна відповідачу будівля готелю експлуатується з порушенням правил пожежної безпеки.

На думку ГУ ДСНС у місті Києві, ці порушення становлять загрозу життю та /або здоров`ю людей, адже незважаючи на призначення будівлі, за відсутності належного протипожежного захисту перебування там значної кількості людей є небезпечним. Порушення, які виявленні позивачем є суттєвими і позаяк відповідач не усунув їх, то позивач вважає, що використовувати цю будівлю за призначенням наразі не можна.

Відповідач не погоджувався із тим, що йому поставили за провину порушення норм ДБН, які стосуються систем протипожежного захисту ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту", пожежної безпеки об`єктів будівництва ДБН В.1.1-7 " Пожежна безпека об`єктів будівництва" та ДБН В.2.2-20:2008 "Будинки і споруди. Готелі", а тому наголосив, що готельний комплекс "Джерело" введений в експлуатацію у 1998 році і позаяк з цього часу проектування, будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту, зміни категорії не зазнавали, то немає підстав його перевіряти на відповідність вказаним вимогам ДБН.

Відповідач зазначає про відсутність перелічених умов як проектування, будівництво, реконструкція до будівель / споруд, які уже здані в експлуатацію і власне експлуатуються вимоги ДБН, про які написано вище, не стосуються, тож і вимоги позивача щодо необхідності їх дотримання є безпідставними.

Суд у контексті обставин цієї справи вважає за необхідне підкреслити, що факти порушення відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, зокрема на дату вирішення справи, існують. Аргументи відповідача про незастосовність до нього ДБНВ.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту", пожежної безпеки об`єктів будівництва ДБН В.1.1-7 " Пожежна безпека об`єктів будівництва" та ДБН В.2.2-20:2008 "Будинки і споруди. Готелі", суд розцінює як безпідставні, сфокусувавши увагу на тому, які саме порушення на дату вирішення справи відповідач не усунув. В обсязі з`ясованих обставин суд констатує, що спірним тут є питання про те, наскільки виявленні у відповідача порушення дають підстави для застосування заходів реагування (заборони експлуатації будівлі готелю).

Розглядаючи цей спір у такій площині, суд доходить до висновку, що порушення, які залишилися та зафіксовані в акті, становлять реальну загрозу життю та /або здоров`ю людей.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.07.2021 року у справі №640/10983/20.

Крім цього суд зазначає, що відповідач не заперечує факт того, що ним не всі порушення усунуті та зазначає в доповнені до відзиву, що порушення перебувають у стані усунення. Однак станом на день прийняття судом рішення, жодних доказів повного усунення порушень не надано.

До того ж, суд наголошує, що формулювання «часткове усунення», «початок усунення порушень», «завершальний етап усунення порушень» не є фактом усунення усіх порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які зафіксовані в акті перевірки, а ті порушення, які залишились, створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Дане підтверджується і постановою Верховного Суду від 09.07.2020 по справі № 640/18916/18.

Заявлені позивачем позовні вимоги відповідають основним засадам дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілям, на досягнення яких вони спрямовані, оскільки заявлені в інтересах людей, що знаходяться (перебувають) на такому об`єкті, для забезпечення безпеки їхнього життя і здоров`я та уникненню можливих несприятливих наслідків.

Забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.

Відповідно до статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

При цьому, суд враховує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень. Застосований до скаржника захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в готельному закладі. Такий захід не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 лютого 2022 року у справі №640/10586/20.

Частиною першою ст. 372 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

А тому суд вважає за необхідне покласти обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення на Головне управління ДСНС України у м. Києві.

Відповідно до положень чч. 1 та 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судових витрат на користь позивача не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (м. Київ, вул. Володимирська, 13, 01601, ) задовольнити повністю.

Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації готельного комплексу «Джерело» Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» (, провулок Несторівський 3-5), яке здійснює господарську діяльність: вул. Обсерваторна 21 в Шевченківському районі м. Києва, до повного усунення порушень зазначених в акті перевірки, шляхом відключення джерела електроживлення та накладення печаток на розподільчі електрощити.

Обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві (м. Київ, вул. Володимирська, 13, 01601, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Амельохін