Справа № 607/6861/22
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2022-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2022 Справа №607/6861/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Безручко Т.В.

представника позивача Бородайко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, у якому просить про скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5073346 від 25 листопада 2021 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки жодного правопорушення він не вчиняв і докази зворотного відсутні. Так, у спірній постанові працівник патрульної поліції зазначила, що він здійснив зупинку транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів. Однак, він зазначає, що він вимушено зупинився біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі), на виконання пункту 3.2 ПДР України, оскільки позаду нього рухався транспортний засіб із спеціальними сигналами з увімкненими проблисковими маячками синього і червоного кольорів, який крім того подавав спеціальній звукові сигнали. Також зазначив, що згідно із нормами ПДР України, для визначення зупинки маршрутних транспортних засобів повинні були бути встановлені знаки 5.45.1 та 5.45.2, але на даній ділянці дороги зазначених знаків видно не було, відтак вважає, що вони не відповідають вимогам ДСТУ, оскільки позивач не міг об`єктивно їх побачити під час руху. Також у спірній постанові не зазначено осіб, які були свідками вчиненого правопорушення, про які обов`язково має бути зазначено. Зазначає, що працівник патрульної поліції не надав жодних доказів, які б підтверджували вчинення позивачем спірного правопорушення. Крім цього зазначив, що працівниками поліції при розгляді справи та винесення спірної постанови не роз`яснювались вимоги ст.268 КУпАП, а також право на користування юридичною допомогою адвоката, яким він бажав скористатись. Також зазначив, що працівник поліції повідомив позивача, що причиною зупинки було те, що він користувався під час руху мобільним телефоном, а коли становив протилежне, вирішив притягнути його до адміністративної відповідальності за зупинку у не встановленому місці, хоча таку зупинку позивач здійснив на його ж вимогу. Крім цього, позивач ОСОБА_1 просить поновити йому строк звернення із позовом до адміністративного суду, оскільки він 03 грудня 2021 року звертався із адміністративним позовом до суду, проте, його 10 березня 2022 року було залишено без розгляду із підстав повторної неявки у судове засідання. Однак, він є військовослужбовцем та з 23.02.2022 року відбув у відрядження для виконання службових завдань.

Відповідач Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції відзиву на позов не подавав.

Представник позивача Бородайко О.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити, при цьому поновити позивачу строк звернення із адміністративним позовом, оскільки останній був пропущений із поважних причин..

Представник відповідача був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку, передбаченому частиною 1 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, що підтверджується наявним у матеріалах справи звітом про таке відправлення. Однак явку свого представника відповідач у судове засідання не забезпечив, що, відповідно до частини 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи. Про причини такого неподання та неявки у судове засідання не повідомив, а тому відсутні підстави вважати їх поважними. Саме тому розгляд справи слід провести за відсутності відповідача за наявними матеріалами на підставі частини 6 ст. 162 КАС України.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5073348 від 25 листопада 2021 року, ОСОБА_1 25 листопада 2021 року о 17 год. 33 хв., в місті Тернополі по вул..Б.Хмельницького, 9 здійснив зупинку транспортного засобу марки Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 на посадковому майданчику для зупинки транспортних засобів, чим порушив пункт 15.9 (е) ПДР України порушення зупинок ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Суд, не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, вважає що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинно компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до підпункту (е) пункту 15.9 ПДР України, зупинка забороняється ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних трансопрних засобів, а коли їх не має ближче 30 метрів від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

В матеріалах даної адміністративної справи відповідачем не надано доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 спірного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме здійснення ним 25 листопада 2021 року о 17 год. 33 хв., в місті Тернополі по вул..Б.Хмельницького, 9 зупинки транспортного засобу марки «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 на посадковому майданчику для зупинки транспортних засобів. Крім цього, відповідачем не спростовано твердження позивача про те, що він вимушено зупинився біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі), на виконання пункту 3.2 ПДР України, оскільки позаду нього рухався транспортний засіб із спеціальними сигналами з увімкненими проблисковими маячками синього і червоного кольорів, на місці зупинки належним чином не встановлені знаки 5.41 - 5.44 підрозділу 5 розділу 33 ПДР України, роз`яснення йому вимог ст.268 КУпАП, у тому числі право на користування юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права.

Так, у спірній постанові відсутня відмітка особи, яка притягується до відповідальності про роз`яснення їй прав, передбачених ст..268 КУпАП, а також, що до неї додається, як доказ вчинення правопорушення, відеофіксацію вчиненого правопорушення.При цьому судом враховується правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №524/5536/17 про те, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на нього, а також технічний запис за допомогою якого його здійснено.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

Згідно статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення поліцейського буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводи свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Відповідач не надав жодного доказу на підтвердження правомірності винесення спірної постанови, у тому числі фото- та відео фіксацію вчинення позивачем спірного правопорушення. Його ж вчинення заперечується та не визнається самим позивачем

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі, закриттю.

Крім цього, суд вважає, що позивачу слід поновити строк для оскарження спірної постанови, оскільки останній своєчасно звернувся до суду з позовом про її оскарження, тобто 03 грудня 2021 року, в подальшому не зміг приймати участь у розгляді свого адміністративного позову з поважних причин, так як є військовослужбовцем та вибув у службове відрядження до оперативного угрупування військ.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, суд,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення із адміністративним позовом, задовольнивши його клопотання.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5073348 від 25 листопада 2021 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 122 КУпАП, провадженням закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у десяти денний строк з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду проголошено та складено судом 28 вересня 2022 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан