Справа № 240/4661/22
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/4661/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова Оксана Гнатівна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

26 вересня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Полотнянка Ю.П. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Виконувача обов`язків керівника Коростишівської окружної прокуратури Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом Виконувача обов`язків керівника Коростишівської окружної прокуратури Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави до Старосілецької сільської ради Житомирського району Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Козіївська гімназія Старосілецької сільської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Виконувач обов`язків керівника Коростишівської окружної прокуратури Житомирської обласної прокуратури звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду в інтересах держави з позовом до Старосілецька сільської ради Житомирського району Житомирської області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Старосілецької сільської ради Житомирського району Житомирської області щодо не оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами Козіївської гімназії Старосілецької сільської ради Житомирської області, площею 1,8 га, що розташована в межах населеного пункту с. Козіївка Житомирського (Коростишівського) району Житомирської області;

- зобов`язати Старосілецьку сільську раду Житомирського району Житомирської області вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами Козіївської гімназії Старосілецької сільської ради Житомирської області, площею 1,8 га, що розташована в межах населеного пункту с. Козіївка Житомирського (Коростишівського) району Житомирської області.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року адміністративний позов залишено без розгляду згідно положень пункту 2 частини першої статті 240 КАС України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та посилаючись на порушення судом норм процесуального права, позивач звернувся з апеляційною скаргою до суду, в якій просить скасувати ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначив, що судом першої інстанції правильно встановлено та досліджено усі обставини справи, в результаті чого прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке.

Приймаючи ухвалу про залишення позову без розгляду у даній справі на підставі пункту 2 частини першої статті 240 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що Козіївська гімназія Старосілецької сільської ради Житомирської області, має передбачене чинним законодавством право звернення до суду із даним позовом, і прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта, який може і бажає захищати інтереси держави.

З урахуванням вищенаведеного суд прийшов до висновку, що підстави для звернення прокурора з даним позовом до суду в інтересах держави не доведені. Прокурором не надано доказів, що ним проведено перевірку компетентного органу з питань дотримання законодавства, а також, що встановлені факти неналежного виконання таким компетентним органом своїх функцій, що є підставою для представництва інтересів держави прокурором або звернення прокурора до суду, як позивача у справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює: 1) підтримання публічного обвинувачення в суді; 2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; 3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Прокурор як посадова особа державного правоохоронного органу з метою реалізації встановлених для цього органу конституційних функцій вправі звертатися до адміністративного суду із позовною заявою про захист прав, свобод та інтересів громадянина чи держави, але не на загальних підставах, право на звернення за судовим захистом яких гарантовано кожному (стаття 55 Конституції України), а тільки тоді, коли для цього були виняткові умови, і на підставі визначеного законом порядку такого звернення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 лютого 2019 року (справа №826/13768/16) щодо здійснення прокурором процесуального представництва держави в суді зазначила, що частиною третьою статті 23 Закону № 1697-VІІ передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з частиною четвертою статті 23 цього Закону наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для цього прокурор має право:

1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом;

2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Велика Палата Верховного Суду цьому своєму рішенні також послалася на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 806/1000/17, згідно з яким Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема зазначив, що за змістом частини третьої статті 23 Закону № 1697-VІІ прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу.

Наведені вище положення законодавства регламентують порядок та підстави здійснення прокурором процесуального представництва держави в суді в межах правил участі в судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно Рекомендації Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27 травня 2003 року № 1604 (2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону», у яких щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені й ефективні органи.

Таким чином, здійснення прокурором процесуального представництва держави в суді у розрізі фактичних обставин, встановлених у даній справі, по-перше може бути реалізовано у виключних випадках, зокрема у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; по-друге прокурор у позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, зазначає орган, уповноважений державною здійснити відповідні функції у спірних правовідносинах; по-третє прокурор повинен пересвідчитися, що відповідний державний орган не здійснює захисту інтересів держави (тобто, він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається), приміром, повідомити такий державний орган про виявлені порушення, а у разі невчинення цим органом дій спрямованих на захист інтересів держави, представляти інтереси держави в суді відповідно до статті 23 Закону № 1697-VІІ, навівши відповідне обґрунтування цього.

В даному випадку, як слідує з позовної заяви, прокурор на обґрунтування необхідності захисту порушення, на його думку, інтересів держави та підстав для звернення до суду зазначив, що уповноваженим органом щодо оформлення права користування Козіївською гімназією спірною земельною ділянкою є Старосілецька сільська рада, яка являється відповідачем у даній справі, а відтак відсутній орган, до компетенції якого належить здійснення нагляду (контролю) за діяльністю органу місцевого самоврядування (тобто, має право на звернення з відповідним позовом до органу місцевого самоврядування).

Законом України «Про освіту» від 05 вересня 2017 року № 2145-УІІІ (надалі Закон № 2145) надано можливість отримати право постійного користування земельною ділянкою усім без виключення закладам освіти незалежно від форми власності (раніше таке право могли набувати лише вищі навчальні заклади).

Відповідно до частин 1 та 3 статті 22 Закону України №2145-УІП юридична особа має статус закладу освіти, якщо основним видом її діяльності є освітня діяльність. Заклад освіти залежно від засновника може діяти як державний, комунальний, приватний чи корпоративний.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.3 Статуту Козіївської гімназії Старосілецької сільської ради Житомирської області гімназія є закладом загальної середньої освіти та юридичною особою.

Отже, як вірно вказав суд першої інстанції, Козіївська гімназія Старосілецької сільської ради Житомирської області відноситься до юридичних осіб публічного права та наділена можливістю отримати землю на праві постійного користування як заклад освіти, який створений на підставі вказаного Закону.

На підставі Закону № 2145 закладам освіти надається можливість набути право постійного користування земельною ділянкою, а не визнається за ними таке право в силу закону. Це означає, що заклади освіти не стають автоматично постійними землекористувачами, а їм для отримання землі на такому правовому титулі потрібно пройти тривалу процедуру, яка закріплена в статті 123 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Згідно з частинами 1 та 2 статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

З наведеного вбачається, що саме Козіївська гімназія має виконувати вимоги Земельного кодексу України щодо оформлення за нею земельної ділянки, необхідної для належного здійснення навчального процесу, а Старосілецька сільська рада, як можливий власник земельної ділянки або суб`єкт владних повноважень, до відання якого віднесено вирішення земельних питань (оскільки прокурором не доведено, що земельна ділянка, яка використовується ліцеєм без дозвільних документів, належить Старосілецькій сільській раді або знаходиться на її території), має право затверджувати або відмовляти у затвердженні технічної документації із землеустрою.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що Козіївська гімназія Старосілецької сільської ради Житомирської області, має передбачене чинним законодавством право звернення до суду із даним позовом. При цьому, прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта, який може і бажає захищати інтереси держави.

Отже, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, а також відсутністю підстав для представництва прокурором інтересів держави у даній справі, вже після відкриття провадження у справі суд першої інстанції дійшов вірного висновку про застосування положень пункту 2 частини першої статті 240 КАС України та залишення без розгляду позовної заяви виконувача обов`язків керівника Коростишівської окружної прокуратури Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави до Старосілецької сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали вірно встанови фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстави для його скасування відсутні.

Крім того, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Виконувача обов`язків керівника Коростишівської окружної прокуратури Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Полотнянко Ю.П. Граб Л.С.