Справа № 560/19205/21
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 вересня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М. розглянувши в письмовому провадженні клопотання представника відповідача в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
позивач звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення повного розрахунку з ОСОБА_1 , при звільненні з військової служби в частині невиплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та не проведенні індексацію грошового забезпечення з 22.06.2013 року по 01.03.2018 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , одноразову грошову допомогу у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до ст. 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та провести індексацію грошового забезпечення з 22.06.2013 року по 01.03.2018 року зі застосуванням базового місяця - 01.01.2008 року.

Ухвалою суду від 29.12.2021 відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження .

Ухвалою суду від 11.04.2022 клопотання представника відповідача задоволено та зупинено провадження у справі №560/19205/21 до скасування правового режиму воєнного стану.

Ухвалою суду від 08.08.2022 поновлено провадження у справі №560/19205/21 за ініціативою суду. Витребувано у відповідача розрахунок виплаченої позивачу індексації грошового забезпечення за період з 22.06.2013 по 31.12.2014.

Від представника відповідача разом з відзивом на позовну заяву було подано клопотання про залишення позову без розгляду. В обґрунтування клопотання представник відповідача вказав, що у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. Вказує, що наказ від 22.06.2018 №137 в частині невиплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний календарний повний рік служби позивач не оскаржував та із рапортом на день виключення із списків особового складу частини не звертався. Відтак, на думку представника відповідача позивач пропустив місячний строк звернення до суду із цим позовом, у свою чергу, доказів поважності причин його пропуску не надав, а тому позовну заяву належить залишити без розгляду.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.06.2018 № 137 (по стройовій частині) виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_1 (Г-005341) начальника речової служби, звільненого відповідно до пункту "А" частини шостої, з урахуванням підпункту "ї" пункту один частини восьмої ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з військової служби наказом начальника командувача Національної гвардії України від 08.06.2018 року №74 о/с у запас ЗС України по закінченню контракту, який вислужив строк військової служби за контрактом та не висловив бажання продовжувати військову службу, без права носіння військової форми одягу, 22.06.2018.

Вважаючи, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо не нарахування та не здійснення виплати на день виключення із списків особового складу одноразової грошової допомоги у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Частинами першою, другою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 КАС України).

Таким чином, суд зазначає, що КАС України передбачає, що строк звернення до суду може встановлюватись іншими спеціальними законами.

При цьому правове становище осіб, які проходять військову службу, а також осіб, звільнених з військової служби, порядок, умови оплати праці військовослужбовців врегульовано Законом України Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей, а в частині, яка не врегульована цим законом, застосовуються норми трудового законодавства - Кодексу законів про працю.

Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України "Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Варто зауважити, що одноразова грошова допомога при звільненні є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці військовослужбовців, тобто є виплатою, яка гарантована державою у разі звільнення з військової служби.

Суд зазначає, що чинним законодавством України, яке регулює соціальне та пенсійне забезпечення військовослужбовців, передбачено єдине поняття грошового забезпечення військовослужбовців, відповідно до якого вираховуються і пенсійні виплати, і розмір одноразової грошової допомоги при звільненні.

Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, інших виплат без обмеження будь-яким строком.

Конституційний Суд України у рішенні від 15.10.2013 № 8-рп/2013 дійшов висновку, що у випадку порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. У разі пред`явлення вимог про стягнення будь-яких виплат, що входять до структури заробітної плати, і застосування цих положень, не пов`язане з фактом нарахування чи не нарахування роботодавцем спірних виплат.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другої статті 233 Кодексу, належною працівнику, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Отже, аналіз наведених норм чинного законодавства з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 № 8-рп/2013 дає підстави суду для висновку, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці, працівник не обмежується будь-яким строком звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, яка включає усі виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Суд зазначає, що перебування особи на публічній службі, у тому числі військовій службі за контрактом, є однією із форм реалізації закріпленого в статті 43 Конституції України права на працю.

Верховний Суд у постанові від 13.03.2019 у справі №807/363/18 вказав, що оскільки позовна заява містить вимоги про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України "Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей", слід керуватися, в тому числі, положеннями статті 233 КЗпП України (а саме в сенсі відсутності строкових обмежень для звернення до суду з позовом з приводу належної працівникові заробітної плати).

Верховний Суд у постанові від 22.05.2020 у справі №808/3200/17 дійшов висновку, що поняття грошове забезпечення, одноразова грошова допомога при звільненні та заробітна плата, які використано у чинному законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними, а тому охоплюються застосованим у частині 2 статті 233 КЗпП України визначенням законодавство про оплату праці.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом у постановах від 13.03.2019 у справі №807/363/18, від 25.04.2019 у справі №804/496/18, від 26.06.2019 у справі №820/4748/17.

Таким чином, оскільки одноразова грошова допомога при звільненні є гарантованою державою виплатою, то до правовідносин, за захистом яких позивач звернувся до суду, застосуванню підлягають положення частини 2 статті 233 КЗпП України (в редакції на момент подачі позову).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не було пропущено строк звернення до адміністративного суду, а тому у задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:
у задоволенні клопотання представника ІНФОРМАЦІЯ_1 Військової частини НОМЕР_1 про залишення адміністративного позову без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя П.М. Майстер