Справа № 360/3312/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року справа №360/3312/21

м.Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 360/3312/21 (головуючий суддя в І інстанції Ірметова О.В.), повний текст складено 30 вересня 2021 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області, за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України в особі комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2021 року на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Національної поліції України в особі комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції, у якій просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення від 10.02.2021 року № 1/ІV/ХІІІ/1 Комісії національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, у відмові встановлення статусу учасника бойових дій позивачу;

- зобов`язати Національну поліцію України в особі Комісії національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, надати позивачу статус учасника бойових дій.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року у справі № 200/8267/20-а відмовлено у задоволені позовних вимог.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що спірне рішення Комісії, на його думку, є протиправним та порушує наявне у нього право на отримання статусу учасника бойових дій відповідно до Закону статті 6 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон № 3551-XII) оскільки ним були подані документи, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 (далі Порядок №413), а відмова у наданні такого статусу з огляду лише на відсутність у нього статусу поліцейського в період участі у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення, не узгоджується з вимогами законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини.

Також позивач зазначає, що суд першої інстанції неправильно дійшов висновку, що на момент участі в антитерористичній операції він був працівником Міністерства внутрішніх справ України, оскільки станом на грудень 2015 року він був переведений в органи Національної поліції України. Таким чином, апелянт зазначає, що неврахування судом першої інстанції правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 25.07.2019 по справі № 804/6257/17, від 07.02.2019 по справі № 806/2357/16, від 10.09.2019 у справі 0440/7058/18 є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційних скарг, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, з огляду на наступне.

В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , наказом ГУНП в Луганській області від 14.12.2015 № 38/ос призначений на посаду державної служби провідним спеціалістом відділу юридичного забезпечення (а.с. 71).

Наказом ГУНП в Луганській області від 26.12.2016 № 899 о/с позивач перепризначений у зв`язку із організаційно-штатними змінами на посаду державної служби провідним спеціалістом відділу правового забезпечення (а.с. 72).

Відповідно до довідки Головного управління Національної поліції в Луганській області від 16.01.2021 № А-3, ОСОБА_1 в період з 07.11.2015 по 30.04.2018 безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Луганської області. Підстави: накази першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичного операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 19.12.2015 № 353, від 30.04.2018 № 120 дск (а.с. 73)

Довідкою Головного управління Національної поліції в Луганській області від 10.02.2021 № 531/111/19-2021 також підтверджена безпосередня участь позивача в період з 07.11.2015 по 30.04.2018 в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Луганської області. Підстави: накази першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичного операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 19.12.2015 № 353, від 30.04.2018 № 120 дск (а.с. 74).

01 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України (далі - Комісія) із заявою про надання йому статусу учасника бойових дій (а.с.64-65).

На засіданні Комісії 10.02.2021 розглянуто заяву позивача. За наслідками розгляду зазначеної заяви прийнято рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій № 1/IV/XIII/1 (а.с. 16, 62-63).

Позивача про прийняте рішення повідомлено листом НПУ від 12.02.2021 № 1650/04/12-2021 (а.с. 17-18).

Спірним питанням цієї справи є правомірність дій (бездіяльності) відповідача щодо відмови в наданні позивачу статусу учасника бойових дій.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що у позивача відсутні правові підстави для надання статусу учасника бойових дій, оскільки до п.19 ч.1 ст.6 Закону № 3551-XII 25.07.2018 року внесені зміни та з переліку виключено працівників Міністерства внутрішніх справ України, до яких належить позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу першого пункту 19 частини першої статті 6 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон № 3551-XII) учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів (тут і надалі посилання на норми Закону № 3551-XII наводяться в редакції, яка діяла на час звернення позивача із заявою про надання статусу учасника бойових дій).

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації визначаються відповідно до Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях». Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України (абзац другий пункту 19 частини першої статті 6 Закону № 3551-XII).

Процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (далі Порядок № 413).

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 Порядку № 413 (тут і надалі посилання на норми Порядку № 413 наводяться в редакції, яка діяла на час звернення позивача із заявою про надання статусу учасника бойових дій) статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Згідно з абзацами першим, другим пункту 5 Порядку № 413 рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі - комісія).

Рішення щодо утворення комісії та положення про неї затверджується відповідним міністерством, центральним органом виконавчої влади та іншим державним органом, зазначеним в абзаці другому цього пункту (абзац четвертий пункту 5 Порядку № 413).

Основні функції, завдання, повноваження та склад комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України (далі - Комісія), а також організацію її роботи, закріплені у Положенні про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.05.2016 № 405, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 червня 2016 року за № 857/28987 (далі - Положення).

Пунктом 1 розділу ІІ Положення визначено, що основними завданнями Комісії є вивчення документів та прийняття рішення щодо надання та позбавлення статусу учасника бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, розгляд питань, пов`язаних з установленням статусу учасника війни відповідно до пунктів 2, 13 статті 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до абз. 2 п. 4 розділу ІІ Положення комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни у разі відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни.

Окрім цього, за змістом пункту 2 Положення №405 з метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія має право, зокрема, вивчати довідки, документи та інші докази, надіслані керівниками структурних підрозділів центрального органу управління поліції, територіальних (міжрегіональних) органів поліції, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі відповідні керівники); вивчати довідки, документи та інші докази, подані особисто; у разі потреби заслуховувати пояснення осіб, зазначених у пункті 1 розділу I цього Положення, свідків, представників органів державної влади, громадських організацій, рад ветеранів; приймати рішення про надання статусу учасника бойових дій; повертати для подальшого доопрацювання відповідним керівникам документи; приймати рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій (підпункти 1, 2, 3, 6, 8, 9).

Пунктом же 3 Положення №405 передбачено, що Комісія приймає рішення щодо надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, учасника війни в місячний строк з дня надходження документів (уточненої інформації).

Крім того, розділом ІІІ Положення №405 визначені особливості надання поліцейським, державним службовцям, іншим працівникам Національної поліції України статусу учасника бойових дій, учасника війни за участь в антитерористичній операції.

За правилами пункту 1, абзаців першого, другого пункту 2, пункту 3, абзацу першого пункту 4 вказаного розділу Положення №405 Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій на підставі документів про: 1) безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення; 2) направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції; 3) перебування у районах проведення антитерористичної операції з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Комісія приймає рішення про надання статусу учасника бойових дій на підставі таких документів: витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь поліцейського у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника війни на підставі документів про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України), а також документів про направлення (прибуття) у відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення (витяги з наказів, розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).

Для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни відповідні керівники, у підпорядкуванні яких поліцейські, державні службовці, інші працівники Національної поліції України проходили службу чи працювали, у місячний строк після завершення виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України) зобов`язані подати на розгляд Комісії довідки за формою згідно з додатком 1 до Порядку №413, та документи, зазначені в пунктах 1 - 3 цього розділу, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни. У разі якщо місце постійної дислокації підрозділу або установи, закладу знаходиться безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції, відповідні керівники подають документи на розгляд Комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після призначення поліцейських, державних службовців, інших працівників Національної поліції України на відповідні посади.

Виходячи з аналізу змісту наведених вище законодавчих положень, колегія суддів дійшла висновку, що статус учасника бойових дій може бути надано й іншим працівникам Нацполіції, а не лише поліцейським, за умови подання ними документів, передбачених Законом №3551-ХІІ, Порядком №413, Положенням №405.

Така ж правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 07.02.2019 у справі №806/2357/16.

З урахуванням викладеного, а також того, що позивачем надані документи, передбачені Законом №3551-ХІІ, Порядком №413, Положенням №405, що не є спірним між сторонами, відповідачем в спірному рішенні зазначені тільки норми Закону №3551-ХІІ та Порядків №413, №405 без обґрунтувань підстав прийняття рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій , колегія суддів дійшла висновку про те, що спірне рішення відповідача прийняте всупереч вимог наведених актів законодавства, є необґрунтованим, безпідставним та, відповідно таким, що підлягає скасуванню.

Також колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що на момент участі в антитерористичній операції (07.11.2015 року - 30.04.2018 року) позивач був працівником Міністерства внутрішніх справ України, оскільки даний висновок спростовується письмовими доказами, а саме: наказами № 400 о/с від 06.11.2015 року про звільнення з переведенням до Національної поліції; № 38 о/с від 14.12.2015 року про прибуття за переведенням до ГУК НП в Луганській області; № 899 о/с від 26.12.2016 року про призначення (а.с.12-14)

Таким чином, в цей період позивач був працівником Національної поліції України.

Відповідно неврахування судом першої інстанції правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 25.07.2019 по справі № 804/6257/17, від 07.02.2019 по справі № 806/2357/16, від 10.09.2019 у справі 0440/7058/18 є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Комісії національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, надати позивачу статус учасника бойових дій, колегія суддів зазначає наступне.

Вирішуючи питання щодо обрання способу захисту порушеного права колегія суддів зазначає, що у відповідності до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Втім, колегія суддів, виходячи з наведених вище законодавчих приписів, враховує, що надання статусу учасника бойових дій оформлюється відповідним рішенням Комісії, прийняттю якого передує певна процедура, зокрема, вивчаються і аналізуються подані особами документи, довідки, інші докази, заслуховуються пояснення, показання свідків (у разі потреби) тощо.

При цьому, за результатом розгляду поданих особою матеріалів Комісія може повернути документи для подальшого доопрацювання відповідним керівникам, або прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій, або ж прийняти рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій.

У даному ж випадку, Комісія, відмовляючи позивачу у визнання його учасником бойових дій, взагалі не обґрунтувала свого рішення та не надавала оцінки документам, наданим позивачем.

Колегія суддів також зазначає, що реалізація судом передбачених частиною третьою статті 245 КАС України повноважень відбувається з урахуванням необхідності відновлення належним способом порушених прав, за захистом яких звернулась особа, у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст судового рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Отже, колегія суддів вважає достатнім та необхідним, з урахуванням вимог ч.2 ст.9 КАС України, що належним способом захисту порушеного права позивача з урахуванням встановлених обставин справи буде встановлення для відповідача обов`язку повторно розглянути матеріали позивача про визнання його учасником бойових дій.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 360/3312/21 задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 360/3312/21 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Національної поліції України в особі комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 10.02.2021 року № 1/IV/XIII/1 комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції про відмову у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Зобов`язати Комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, повторно розглянути матеріали про визначення учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України стосовно ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 вересня 2022 року

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць