Справа № 620/713/22
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2022 року Чернігів Справа № 620/713/22

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Керівника Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Служби у справах дітей Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, Служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області до Відділу освіти Остерської міської ради Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділу освіти Остерської міської ради Чернігівської області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Відділу освіти Остерської міської ради Чернігівської області щодо нарахування та виплати випускникам опорного закладу - Остерської ЗОШ І-ІП ст. ім. Ю.Збанацького Остерської міської ради Чернігівської області - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», зобов`язавши Відділ освіти Остерської міської ради Чернігівської області нарахувати одноразову грошову допомогу, передбачену статтею 8 Закону України Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку з розміру, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та виплатити ОСОБА_1 кошти в сумі 13 308 грн 00 коп., ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 13 908 грн 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що після закінчення навчального закладу Відділом освіти Остерської міської ради протиправно не виплачено одноразову грошову допомогу, передбачену ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування. Неналежне виконання Відділом освіти Остерської міської ради делегованих державою функцій суперечить принципам верховенства права, задоволення суспільної потреби у відновленні законності та, як наслідок, реалізації державних гарантій захисту прав і свобод дітей, у тому числі соціально вразливих категорій.

Суд ухвалою від 19.05.2021 відкрив провадження у справі та призначив її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Одночасно, встановив відповідачу строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

У встановлений ухвалою про відкриття провадження строк, відповідач відзив на позов не подав. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.100).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Статтею 1 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру» визначено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Частиною 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (ст. ст. 7, 12) визначено, що органи державної влади відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують вирішення питань щодо захисту особистих, житлових і майнових прав та інтересів дітей та осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей- сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей.

Зокрема, служба у справах дітей здійснює координацію діяльності підприємств, установ, організацій усіх форм власності, розташованих на території відповідної ради, у вирішенні питань захисту дітей; розроблення і здійснення заходів, спрямованих на поліпшення становища і соціального захисту дітей, забезпечення прав, свобод і законних інтересів дітей, усунення причин, що породжують ці явища, а також здійснення контролю за виконанням цих заходів та законодавства щодо соціального захисту дітей.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18 вказала, що сам факт не звернення до суду суб`єкта владних повноважень з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

З урахуванням викладеного, прокурор звертається до суду з вказаним позовом на захист інтересів держави, яка відповідно до міжнародних норм, вимог cm. ст. 46, 52 Конституції України та прийнятих на її основі інших нормативно-правових актів гарантує, забезпечує та охороняє права і свободи дітей, у тому числі соціально вразливих категорій, а саме: дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування.

Захист інтересів держави шляхом поновлення прав дітей указаної категорії беззаперечно становить суспільний інтерес, оскільки підриває авторитет держави у сфері соціального захисту, охорони дитинства щодо захисту прав дітей вказаної категорії, якою гарантовано захист прав дитини з боку держави, та вимагає судового захисту з метою дотримання встановленого Конституцією України принципу верховенства права, задоволення суспільної потреби у відновленні законності та, як наслідок, реалізації державних гарантій у сфері охорони дитинства.

Так, згідно інформацій Відділу освіти Остерської міської ради від 21.12.2021 №01-26/749, служби у справах дітей Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 22.12.2021 №10-35/218 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування закінчила у 2020 році навчання в опорному закладі Остерська ЗОШ І-ІІІ ст. ім. Ю.Збанацького -та продовжила своє навчання шляхом вступу до Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, закінчила у 2020 році навчання в опорному закладі Остерська ЗОШ І-ІІІ ст. ім. Ю.Збанацького та продовжила своє навчання в Університеті сучасних знань.

Після закінчення навчального закладу Відділом освіти Остерської міської ради не виплачено одноразову грошову допомогу, передбачену ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» зазначеним особам.

Причиною нездійснення нарахування та виплати зазначеної вище грошової допомоги, як вказано у листі Відділу освіти Остерської міської ради від 21.12.2021 №01-26/749, зазначено відсутність відповідного фінансування, а також те, що опікуни не зверталися з відповідними заявами щодо виплати одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів до Відділу освіти.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд зважає на таке.

У відповідності до п.1 ст.3 Конвенції ООН «Про права дитини» (від 20.11.1989, ратифікованої Постановою BP №789-ХІ1 від 27.02.91) (далі- Конвенція) в усіх діях щодо дітей. незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага мас приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч.2, 3 ст.3 Конвенції держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї та законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Затверджуючи та забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до ч.2 ст.19, ч.1 ст.68 Конституції України є загальнообов`язковими та однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить їх у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що призводить до порушення засад соціальної правової держави.

Згідно ст.3 Конституції України людина, її житія і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (прийнята 04.11.1950, ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засуди державної політики у цій сфері, є Закон України від 26.04.2001 №2402-111 «Про охорону дитинства».

Згідно ст. ст.5, 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують, зокрема, проведення державної політики у сфері охорони дитинства, розроблення і здійснення галузевих та регіональних програм поліпшення становища дітей, підтримки сімей з дітьми, вирішення інших питань у цій сфері; вирішення питань щодо забезпечення прав дітей. встановлення опіки і піклування, створення інших передбачених законодавством умов для виховання дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів дітей.

Відповідно до ст.25 цього Закону діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави.

Статтями 52, 53 Конституції України передбачено, що утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, молоді із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, визначаються Законом України від 13.01.2005 №2342IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (далі - Закону №2342IV).

Згідно визначень, наведених в ст.1 Закону №2342IV, статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, - визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування.

Таким чином, статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, надає таким особам право на отримання передбачених законодавством пільг.

Стаття 46 Конституції України закріплює право громадян на соціальний захист. Право на соціальний захист - це передбачені законодавством, гарантовані державою певні можливості людини отримати від держави, а також інших суб`єктів, які діють за уповноваженням або дозволом держави, на умовах і в порядку, передбаченому законодавством, а також договором, матеріальне забезпечення, матеріальну підтримку та соціальні послуги у разі настання соціальних ризиків.

Право на соціальний захист забезпечене певними юридичними обов`язками, які покладено на чітко визначених суб`єктів - відповідні державні органи праці та соціального захисту, соціальні фонди, соціальні служби, тощо. Невиконання або неналежне виконання юридичного обов`язку тягне за собою заходи державного примусу. Право на соціальний захист може бути захищене в суді.

Відповідно до ст.4 Закону №2342 заходи соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа гарантуються, забезпечуються та охороняються державою. Державні соціальні стандарти для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа встановлюються незалежно від того, де така дитина або особа перебуває на утриманні та вихованні, на рівні, не меншому за встановлений прожитковий мінімум для осіб відповідного віку.

Таким чином, одноразова грошова допомога є соціальною гарантією державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Згідно ч.ч.1-3, 9 ст.8 Закону №2342IV держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Допомога та утримання таких дітей не можуть бути нижчими за встановлені мінімальні стандарти. що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб. Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів. Державні соціальні стандарти, нормативи споживання, нормативи забезпечення є однаковими для всіх дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, незалежно від форми їх влаштування та утримання, і затверджуються відповідно до законодавства.

Згідно ч.7 ст.8 Закону №2342IV передбачено, що випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

При цьому ч.7 ст.8 Закону України №2342-IV встановлює обов`язок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії - тих, кому не виповнилось 18 років, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався. Крім того, обов`язок щодо виплати випускникам з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, одноразової грошової допомоги є безумовним та не залежить від наявності звернень про виплату грошової допомоги.

Отже, мінімальний розмір одноразової грошової допомоги, яка виплачується випускникам, чітко визначений ст.8 Закону №2342IV.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, під час виплати одноразових грошових допомог випускникам, відповідач повинен був керуватись вимогами статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Відповідно до п.3.1.2. Положення про Відділ освіти Остерської міської ради, затвердженого рішенням Остерської міської ради від 30.12.2016 №20, Відділ освіти Остерської міської ради створює рівні та доступні умови для здобуття громадянам дошкільної, повної загальної середньої освіти, забезпечення соціального захисту учасників навчально-виховного процесу.

Пунктом 3.1.5. Положення визначено, що Відділ освіти Остерської міської ради здійснює контроль за організацією матеріально-технічного та фінансового забезпечення дошкільних, загальноосвітніх, позашкільних навчальних закладів та установ освіти.

Пунктом 3.3.40. Положення передбачено, що Відділ освіти Остерської міської ради координує формування та використання закладами та установами освіти видатків загального та спеціального фондів міського бюджету, а також коштів, залучених закладами з інших джерел.

Згідно з листом опорного закладу - Остерської ЗОШ І-ІІІ ст. ім. Ю.Збанацького Остерської міської ради Чернігівської області від 22.12.2021 №01-18/122 у закладі освіти власної бухгалтерії немає, тому заклад не має права здійснювати виплату вказаної допомоги. Фінансово-бухгалтерське обслуговування і видатки на забезпечення закладу здійснюється через централізовану бухгалтерію Відділу освіти Остерської міської ради Розпорядником бюджетних коштів є централізована бухгалтерія Відділу освіти Остерської міської ради.

Отже, розпорядником бюджетних коштів, що надходять з метою утримання закладів загальної середньої освіти, які фінансуються з місцевого бюджету, зокрема опорного закладу - Остерської ЗОШ І-ІІІ ст. ім. Ю.Збанацького Остерської міської ради Чернігівської області, є безпосередньо Відділ освіти Остерської міської ради.

Таким чином, обов`язок із виплати даній категорії дітей одноразової грошової допомоги покладено на Відділ освіти Остерської міської ради, який є розпорядником бюджетних коштів на забезпечення діяльності опорного закладу - Остерської ЗОШ І-ІІІ ст. ім. Ю.Збанацького Остерської міської ради Чернігівської області, що підтверджується листом директора школи від 22.12.2021 №01-18/122.

Проте, після закінчення навчального закладу випускницям із числа дітей-сиріт не виплачено допомогу відповідно до вимог ст.8 Закону №2342-ІУ.

Так, Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років (з 1 січня 2020 року) у розмірі 2218 грн., (з 1 липня 2020 року) у розмірі 2318 грн.

Відповідно до листів від 22.12.2021 № 01-18/122 службою у справах дітей Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області та від 21.12.2021 №01-18/423 службою у справах дітей Чернігівської РДА надано документи на підтвердження наявності статусу дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до листа Служби у справах дітей Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 22.12.2021 № 01-18/122 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, вказане підтверджується розпорядженням Козелецької районної державної адміністрації від 28.09.0212 № 604 про встановлення статусу - дитини, позбавленої батьківського піклування. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, вказане підтверджується розпорядженням Козелецької районної державної адміністрації від 26.01.2010 №39 про надання їй статусу - дитини, позбавленої батьківського піклування.

А отже ОСОБА_1 мала бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідно віку, тобто у сумі не менше 13308 грн (наказ Остерської ЗОНІ І-ІІІ ст. ім. Ю.Збанацького Остерської міської ради Чернігівської області від 12.06.2020 №71 «Про випуск учнів 9-х класів»), а ОСОБА_2 (наказ Остерської ЗОНІ І-ІІІ ст. ім. Ю.Збанацького Остерської міської ради Чернігівської області від 29.07.2020 №75 «Про випуск учнів 11-го класу») 13908 грн відповідно.

Таким чином, у порушення вимог ст.8 Закону №2342IV, незважаючи на законодавчо встановлений обов`язок після закінчення навчального закладу виплатити одноразову грошову допомогу випускникам навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у 2020 році відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено вказані кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

А отже, неналежне виконання відповідачем делегованих державою функцій, суперечить принципам верховенства права, задоволенні суспільної потреби та відновленні законності та, як наслідок, реалізації державних гарантій захисту прав і свобод дітей, у тому числі соціально вразливих категорій.

Статтею 92 Конституції України визначено коло питань (суспільних відносин), які можуть бути врегульовані виключно законами України, зокрема, і соціальна сфера. Відповідно до п. 5 постанови пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» судам необхідно виходити з того, що нормативно- правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов`язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки, позивач в даній справі виступає, як орган державної влади, уповноважений реагувати на порушення закону у сфері дотриманням органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування вимог законодавства з питань благоустрою, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.12, 72, 139, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Керівника Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Служби у справах дітей Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, Служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області до Відділу освіти Остерської міської ради Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу освіти Остерської міської ради Чернігівської області щодо не нарахування та невиплати випускникам опорного закладу - Остерської ЗОШ І-ІП ст. ім. Ю.Збанацького Остерської міської ради Чернігівської області - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Зобов`язати Відділ освіти Остерської міської ради Чернігівської області нарахувати одноразову грошову допомогу, передбачену статтею 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку з розміру, встановленому Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та виплатити ОСОБА_1 кошти в сумі 13 308 грн 00 коп., ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 13 908 грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач - Керівник Козелецької окружної прокуратури (вул. Євгена Лоскота, 1, смт Козелець, Чернігівська область, 02910114, ).

Позивач - Служба у справах дітей Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (вул. Танкістів, 54-а, смт Гончарівське, Чернігівська область, 15558, ).

Позивач Служба у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області (вул. Шевченка, 48, м. Чернігів, ).

Відповідач Відділ освіти Остерської міської ради Чернігівської області (вул. Незалежності, 21, м. Остер, Чернігівська область, 17044, ).

Повне рішення суду складено 26.09.2022.

Суддя Л.О. Житняк