Справа № 380/8115/22
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/8115/22
провадження № П/380/8172/22
26 вересня 2022 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача від 16 вересня 2022 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 380/8115/22 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Львівської митниці (Відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 09 лютого 2022 року № UA209000/2022/210074/2 про коригування митної вартості товару «Меблі…» ввезення якого в Україну задекларовано фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 в митному режимі «імпорт» згідно митної декларації типу ІМ40ДЕ № UA209140/2022/010127 від 07 лютого 2022 року;
- стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2022 року позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Львівської митниці (вул. Тадеуша Костюшка, 1, м. Львів, 79000) про визнання протиправним та скасування рішення задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці від 09 лютого 2022 року № UA209000/2022/210074/2 про коригування митної вартості товарів.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79000, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 992,40 грн сплаченого судового збору відповідно до платіжного доручення № 108 від 02 червня 2022 року.

16 вересня 2022 року представник позивача через систему «Електронний суд» подав заяву про ухвалення додаткового рішення. У вказаній заяві представник позивача зазначає, що при ухваленні судового рішення у справі суд не вирішував питання про відшкодування інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу. Вказує, що доказами обсягу понесених позивачем у цій справі витрат на правничу допомогу адвоката є матеріали судової справи, що фактично підтверджують надання адвокатом правничих послуг, а також наступні документи: договір про надання правничої допомоги № 39/22 від 20 травня 2022 року, рахунок на оплату № 39/22-1 від 20 травня 2022 року, платіжне доручення № 107 від 20 травня 2022 року, проміжний акт надання послуг № 39/22-1 від 15 вересня 2022 року з детальним описом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), їх вартістю та загальною сумою, платіжне доручення № 117 від 15 вересня 2022 року. Просить суд: постановити додаткове рішення у судовій справі № 380/8115/22 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення Львівської митниці від 09 лютого 2022 року № UA209000/2022/210074/2 про коригування митної вартості товару «Меблі…», яким стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Львівської митниці понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 10702,50 грн; розгляд справи здійснювати за відсутності позивача.

Вирішуючи заяву представника позивача від 16 вересня 2022 року про ухвалення додаткового рішення у справі, суд виходить з наступного.

Особливості ухвалення додаткового рішення врегульовано статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною першою цієї статті передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, однією з підстав для ухвалення додаткового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати.

Види судових витрат, підстави та порядок їх розподілу врегульовано приписами глави 8 розділу 1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом першим частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої другої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Правове регулювання витрат на професійну правничу допомогу містить стаття 134 КАС України.

Так, частиною першою цієї статті визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частин другої-п`ятої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у цій справі позивач надав суду такі докази:

1. Договір про надання правової (правничої) допомоги № 39/22 від 20 травня 2022 року, укладений між адвокатським бюро «Сергій Степанюк і Партнери» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Договір).

Відповідно до пунктів 3.1 3.5 Договору за надану правничу допомогу Клієнт виплачує Виконавцю винагороду, розмір якої визначається на підставі обсягу наданих послуг і виконаних робіт, часу, затраченого Виконавцем, та встановленої пунктами 3.2 3.3 Договору вартості надання послуг/виконання робіт.

Вартість однієї години роботи Виконавця (крім участі в судових засіданнях) становить 1/2 (одна друга) розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законодавством на дату надання послуги/виконання роботи.

Вартість участі Виконавця в судових засіданнях становить: в суді першої інстанції 3000,00 грн в межах одного судового дня, за кожний наступний судовий день додатково оплачується 1500,00 грн; в судах апеляційної та касаційної інстанції 2000,00 грн в межах одного судового дня, за кожний наступний судовий день додатково оплачується 1000,00 грн.

Перша оплата правничої допомоги здійснюється Клієнтом авансовим платежем у розмірі 10000,00 грн упродовж трьох банківських днів з дня отримання рахунку від Виконавця.

Подальша оплата правничої допомоги (винагороди) здійснюється Клієнтом упродовж трьох банківських днів з дня підписання акту наданих послуг /виконаних робіт та отримання рахунку від Виконавця.

2. Рахунок № 39/22-1 від 20 травня 2022 року на суму 10000,00 грн (авансовий платіж згідно умов договору про надання правничої допомоги № 39/22 від 20 травня 2022 року).

3. Платіжне доручення № 107 від 20 травня 2022 року про сплату позивачем авансового платежу згідно умов договору про надання правничої допомоги № 39/22 від 20 травня 2022 року у сумі 10000,00 грн.

4. Проміжний акт надання послуг № 39/22-1 від 15 вересня 2022 року згідно з яким Виконавець надав Клієнту наступні послуги правничої допомоги:

- 20 травня 2022 року 03 червня 2022 року: підготовка справи до адміністративного оскарження, складання і подання до суду адміністративного позову про визнання протиправним і скасування рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товару № UA209140/2022/010127 від 09 лютого 2022 року 5 год., ціна 1240,50 грн, всього 6202,50 грн;

- 19 липня 2022 року: виконання договірних зобов`язань щодо представництва інтересів Клієнта в суді у адміністративній справі № 380/8115/22 участь в судовому засіданні 19 липня 2022 року 1 год., ціна 3000,00 грн; всього 3000,00 грн;

- 30 серпня 2022 року: виконання договірних зобов`язань щодо представництва інтересів Клієнта в суді у адміністративній справі № 380/8115/22 участь в судовому засіданні 30 серпня 2022 року 1 год., ціна 1500,00 грн; всього 1500,00 грн;

Всього: 10702,50 грн.

5. Платіжне доручення № 117 від 15 вересня 2022 року про сплату позивачем 702,50 грн за надання правничої допомоги у справі згідно акту надання послуг № 39/22-1 від 15 вересня 2022 року.

Суд відзначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, необхідно враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Приписами Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року («East/West Alliance Limited v. Ukraine», заява № 19336/04, § 268)).

У контексті викладеного суд зауважує, що предмет спору у цій справі не є складним, містить лише епізод взаємопов`язаних спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Окрім цього, Єдиний державний реєстр судових рішень містить значну кількість судових рішень щодо справ у аналогічних правовідносинах, що не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів, пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення практики в аналогічній категорії справ. Ураховуючи незначну складність категорії справи, виходячи з усталеної правової позиції у таких справах, суд уважає, що витрати на професійну правничу не відповідають критерію реальності адвокатських витрат.

Суд також зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 200/14113/18-а ухвалив постанову від 26 червня 2019 року, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Указаний висновок Верховного Суду відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд враховує під час вирішення такого питання.

Ураховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

Таким чином, заявлені представником позивача до відшкодування 10702,50 гривень витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

За таких обставин з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності до ціни позову та розміру судового збору, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних робіт (наданих послуг), суд уважає за необхідне зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката в суді першої інстанції в сумі 5500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 143, 252, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача від 16 вересня 2022 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 380/8115/22 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79000, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 5500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повне додаткове рішення складено 26 вересня 2022 року.

Суддя Клименко О.М.