Справа № 320/4958/20
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року м. Київ № 320/4958/20

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва

про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва про визнання протиправним та скасування рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва від 28.05.2020 №294.

Позов мотивовано протиправністю оскаржуваного рішення, яким до позивача як адвоката застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю, оскільки присяга адвоката охоплює лише діяльність відносно клієнта, а участь в органах адвокатського самоврядування є діяльністю, яка забезпечує роботу адвокатури в цілому, відповідно, відсутність у спірному рішенні обґрунтування вчинення позивачем дій по відношенню до клієнта свідчить про відсутність будь-яких порушень позивачем присяги адвоката України та порушень статті 11 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Також, позивачем наголошено на безпідставності викладених у спірному рішенні висновків щодо порушення ним статті 57 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та статті 65 Правил адвокатської етики, оскільки: позивач бере участь як член Ради адвокатів міста Києва у регіональному органі адвокатського самоврядування міста Києва на підставі відповідного рішення конференції адвокатів міста Києва, яке є чинним та в судовому порядку не скасовувалось; участь позивача в органах адвокатського самоврядування за адресою: АДРЕСА_1 не може вважатись невиконанням рішення Ради адвокатів України №154 від 17.05.2017; позивач не зобов`язаний виконувати рішення Ради адвокатів України №227 від 15.11.2017, яке прийнято не в межах її компетенції. Також, позивачем наголошено на відсутності в його діях жодних порушень вимог статті 12 Правил адвокатської етики, оскільки посилання відповідача у спірному рішенні на порушення позивачем вказаної норми є безпідставними, необґрунтованими та непідтвердженими будь-якими належними доказами.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Зазначено, що під час розгляду дисциплінарної справи відносно позивача встановлено наявність у його діях дисциплінарного проступку, а саме: участь позивача у нелегітимних органах адвокатського самоврядування, що є проявом порушення присяги адвоката України, порушення позивачем Правил адвокатської етики, рішень органів адвокатського самоврядування. Також, відповідачем наголошено на дотриманні ним порядку та строків здійснення дисциплінарного провадження відносно позивача, передбачених статтями 37-41 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Позивачем подано відповідь на відзив, у якій зазначено, зокрема, що ним, ознайомившись з доданими відповідачем до відзиву рішеннями Ради адвокатів України, не встановлено наявності будь-яких для нього персональних заборон, які б позивач умисно або з необережності порушив.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 699 від 07.02.1995 відповідно до Закону України «Про адвокатуру» ОСОБА_1 має право на заняття адвокатською діяльністю на підставі рішення Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 20.01.1994 №2.

Голова Національної асоціації адвокатів України, Ради адвокатів України ОСОБА_2 звернулась до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката Бойка І.Г. від 24.06.2019 вхід. №3/432-19, у якій просила притягнути адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення приписів Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», рішень органів адвокатського самоврядування, вчинення дій, що тривалий час блокують та дестабілізують роботу органів адвокатського самоврядування міста Києва, а також дезорієнтують адвокатів регіону, працівників правоохоронних органів, судів, підривають авторитет органів адвокатського самоврядування та адвокатури України.

Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва від 28.05.2020 №294, керуючись ст.ст. 40, 41, 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», притягнуто адвоката ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності; застосовано до адвоката ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у виді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк шість місяців.

З описової частини рішення вбачається, що 28 січня 2019 року рішенням Конференції адвокатів міста Кієва було зменшено кількісний склад Ради адвокатів міста Києва із 25 до 20 членів. Підставою стало те, що певні адвокати, що були обрані до складу Ради адвокатів міста Києва 08 жовтня 2016 року, не виконували свої обов`язки членів Ради адвокатів міста Києва. Таким чином, з 28 січня 2019 року Рада адвокатів міста Києва діє у наступному складі: Рябенко Петро Константинович Голова Ради адвокатів міста Києва та її члени ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Борисов Юрій Павлович, Вознюк Олександр Григорович, Голодняк Микола Володимирович, Джяутов Валерій Вінцентасович, Дульский Олександр Леонідович, Жогіна Олена Олександрівна, Клочков Володимир Володимирович, Корінна Надія Миколаївна, Кравчук Сергій Миколайович, Литвин Лина Олександрівна. ОСОБА_6 , Назаренко Діана Леонідівна, Нукало Ростислав Богданович, Піліпенко Дмитро Олександрович, Ситюк Владислав Вадимович, Циганков Андрій Ігорович, Якима Євгеній Іванович, Ярош Зоя Володимирівна. В рішенні №39 Ради адвокатів України від 12.04.2019 зазначається, що рішенням Ради адвокатів України №154 від 17.05.2017 затверджено Положення про Раду адвокатів міста Києва у новий редакції. У п. 1.7. Положення про Раду адвокатів міста Києва змінено адресу Ради адвокатів міста Києва на: 04070, м.Київ, вул. Борисоглібська 3, 2 поверх, каб. 209.

Вказане рішення обгрунтовано тим, що дії адвоката ОСОБА_1 є грубим одноразовим порушенням правил адвокатської етики. Зокрема, адвокат Бойко І.Г. свідомо не виконує рішення Конференції адвокатів міста Києва від 08.10.2016, рішення Ради адвокатів України №154 від 17.05.2017, №227 від 15.11.2017 та продовжує приймати участь у діяльності організації, яка не є органом адвокатського самоврядування в місті Києві, створеного відповідно до Закону. Адже, всупереч рішень Ради адвокатів України, Ради адвокатів міста Києва, конференцій адвокатів міста Києва існує самовільно створений «Сайт Ради адвокатів міста Києва та КМКДКА», де розміщується недостовірна інформація про склад Ради адвокатів міста Києва. До списку вказаних осіб, які позиціонують себе, як члени органу адвокатського самоврядування у місті Києві входить і адвокат ОСОБА_1 . Адвокат Бойко І.Г. ігнорує рішення легітимних органів адвокатського самоврядування, безпідставно позиціонує себе як член Ради адвокатів міста Києва, ухиляється отримувати скаргу у поштовому відділенні, про що свідчить конверт із скаргою та усіма доданими до скарги матеріалами, що повернувся через закінчення терміну зберігання. Вважаючи себе членом Ради адвокатів міста Києва Бойко І.Г. регулярної приймає участь в нібито «засіданнях Ради адвокатів міста Києва» щодо прийняття рішення про видачу/відмову у видачі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та інших пов`язаних з набуттям статусу і адвоката питань, підтвердженням чому є публікації в інтернеті, в соціальній мережі Фейсбук на сторінці так званих «ГО «Рада адвокатів України», «Рада Адвокатів міста Києва», які не є офіційними сторінками у Фейсбуці легітимної Ради адвокатів України та на сторінках «Kristina Chapilieva», «Елена Бурая», «Валерій Сафронов» та інших осіб, які безпідставно називають себе «Радою адвокатів міста Києва».

Не погоджуючись із таким рішенням позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі Закон №5076-VI) .

Згідно зі статтею 2 Закону №5076-VI адвокатура України недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Частиною першою статті 11 Закону №5076-VI регламентовано текст присяги адвоката: «Я, (ім`я та прізвище), урочисто присягаю у своїй адвокатській діяльності дотримуватися принципів верховенства права, законності, незалежності та конфіденційності, правил адвокатської етики, чесно і сумлінно забезпечувати право на захист та надавати правову допомогу відповідно до Конституції України і законів України, з високою відповідальністю виконувати покладені на мене обов`язки, бути вірним присязі».

Пунктом 3 частини 1 статті 31 Закону №5076-VI передбачено, що право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється у разі: накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю.

Частиною 2 статті 31 Закону №5076-VI передбачено, що накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю може застосовуватися виключно у разі: 1) повторного протягом року вчинення дисциплінарного проступку; 2) порушення адвокатом вимог щодо несумісності; 3) систематичного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики.

Статтею 33 Закону №5076-VI визначено, що адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Відповідно до статті 34 Закону №5076-VI підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.

Види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватись до адвоката за вчинення ним дисциплінарного проступку наведено у частині першій статті 35 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та полягають у: 1) попередженні; 2) зупиненні права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; 3) для адвокатів України позбавленні права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав у виключенні з Єдиного реєстру адвокатів України.

Частиною першою статті 41 Закону №5076-VI передбачено, що за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу.

Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.

Статтею 57 Закону №5076-VI передбачено, що рішення з`їзду адвокатів України та Ради адвокатів України є обов`язковими до виконання всіма адвокатами. Рішення конференцій та рад адвокатів регіонів є обов`язковими до виконання адвокатами, адреса робочого місця яких знаходиться у відповідному регіоні та відомості про яких включено до Єдиного реєстру адвокатів України. Рішення органів адвокатського самоврядування набирають чинності з дня їх прийняття, якщо інший строк не передбачений рішеннями.

Статтею 2 Правил адвокатської етики передбачено, що дія Правил поширюється на: всі види адвокатської діяльності та в частині, визначеній Правилами, на іншу діяльність (дії) адвоката, в тому числі соціально-публічну діяльність адвоката, яка може вступити в суперечність з професійними обов`язками адвоката, або підірвати престиж адвокатської професії; всіх адвокатів України, адвокатів іноземних держав, що внесені до Єдиного реєстру адвокатів України, а також адвокатів України, право на зайняття адвокатською діяльністю яких зупинено в передбаченому законом порядку; адвокатів членів органів адвокатського самоврядування, помічників та стажистів адвокатів, інших осіб, які перебувають у трудових відносинах з адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) у частині, яка застосовна до їх діяльності; відносини, що виникли або існують після їх прийняття.

Частиною четвертої статті 7 Правил адвокатської етики передбачено, що у своєму приватному житті адвокат зобов`язаний дотримуватися закону, не вчиняти правопорушень і не сприяти зумисно їх скоєнню іншими особами.

Приписами частин першої, другої статті 12 Правил адвокатської етики обумовлено, що всією своєю діяльністю адвокат повинен стверджувати повагу до адвокатської професії, яку він уособлює, її сутності та громадського призначення, сприяти збереженню та підвищенню поваги до неї в суспільстві.

Цього принципу потрібно дотримуватись у всіх сферах діяльності адвоката: професійній, громадській, публіцистичній та інших.

Статтею 65 Правил адвокатської етики визначено етичні особливості відносин між адвокатами та органами адвокатського самоврядування, згідно з якими адвокат зобов`язаний виконувати рішення органів адвокатського самоврядування, прийняті в межах їх компетенції в спосіб, передбачений Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Рішення органів адвокатського самоврядування, прийняті в межах їхньої компетенції, є обов`язковими до виконання адвокатськими бюро та адвокатськими об`єднаннями.

Пункти 3, 4 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 30 серпня 2014 року №120 встановлюють, що адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності лише в порядку дисциплінарного провадження, з підстав вчинення ним дисциплінарного проступку, види якого передбачені статтею 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом. Визнання інших діянь дисциплінарним проступком адвоката та притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за їх вчинення не допускається.

Згідно з п. 53 Положення №120 накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю може застосовуватися виключно у разі: 1) повторного протягом року вчинення дисциплінарного проступку; 2) порушення адвокатом вимог щодо несумісності; 3) систематичного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що особа, приймаючи присягу адвоката, бере на себе зобов`язання неухильно дотримуватися Правил адвокатської етики, які, в свою чергу, регламентують підвищені, порівняно з пересічним громадянином, вимоги до її поведінки не тільки під час виконання безпосередньо професійних обов`язків, а й у приватному житті.

ОСОБА_1 є адвокатом, який прийняв Присягу адвоката, а тому повинен дотримуватися Правил адвокатської етики при здійсненні професійної діяльності та у своєму приватному житті, зокрема, дотримуватися закону, правил етики.

З описової частини рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва від 28.05.2020 №294 вбачається, що 28 січня 2019 року рішенням Конференції адвокатів міста Кієва було зменшено кількісний склад Ради адвокатів міста Києва із 25 до 20 членів. Підставою стало те, що певні адвокати, що були обрані до складу Ради адвокатів міста Києва 08 жовтня 2016 року, не виконували свої обов`язки членів Ради адвокатів міста Києва. Таким чином, з 28 січня 2019 року Рада адвокатів міста Києва діє у наступному складі: Рябенко Петро Константинович Голова Ради адвокатів міста Києва та її члени Березюк Олег Валерійович, Білоцький Владислав Валерійович, Борисов Юрій Павлович, Вознюк Олександр Григорович, Голодняк Микола Володимирович, Джяутов Валерій Вінцентасович, Дульский Олександр Леонідович, Жогіна Олена Олександрівна, Клочков Володимир Володимирович, Корінна Надія Миколаївна, Кравчук Сергій Миколайович, Литвин Лина Олександрівна. Мироненко Тетяна Володимирівна, Назаренко Діана Леонідівна, Нукало Ростислав Богданович, Піліпенко Дмитро Олександрович, Ситюк Владислав Вадимович, Циганков Андрій Ігорович, Якима Євгеній Іванович, Ярош Зоя Володимирівна.

Представник позивача при розгляді дисциплінарної справи, яка розглядалась у відкритому засіданні 28.05.2020, не заперечував проти того, що ОСОБА_1 був обраний членом ради адвокатів міста Києва та продовжував належним чином виконувати відповідні повноваження члена ради, приймати активну участь у її засіданнях, так як особи, які мали бажання отримати статус адвоката звертались до органів самоврядування, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Однак на момент розгляду дисциплінарної справи до складу Ради адвокатів міста Києва позивач не входив.

Ураховуючи допущення позивачем порушення Правил адвокатської етики, які відповідач обґрунтовано визнав грубим й таким, що підриває авторитет адвокатури, суд погоджується з висновком відповідача про порушення ОСОБА_1 у цій ситуації правил адвокатської етики.

Ураховуючи приписи пункту 3 частини 2 статті 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» такий вид стягнення як зупинення права на заняття адвокатською діяльністю може застосовуватися виключно у разі систематичного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики.

З викладеного висновується, що КДКА м. Києва у цьому випадку обрала саме той вид стягнення, який передбачений Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» за вчинення проступку, що поставлений у вину позивачеві.

Слушно зауважити, що, стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами, Європейський суд з прав людини виробив позицію, згідно з якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору.

Так, відповідно до Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам «Стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень» від 11.03.1980 р, визначено, що під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріями, визначених частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Таку позицію щодо меж дискреції суб`єкта владних повноважень неодноразово підтримувала Велика Палата Верховного Суду (зокрема, постанови від 14 листопада 2019 року у справі №9901/619/18 і від 04 лютого 2020 року у справі №П/9901/871/18), а також Верховний Суд, в тому числі у справі про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності №2040/7713/18, що викладена у постанові від 20 лютого 2020 року.

Досліджуючи висновки оскаржуваного рішення КДКА м. Києва, судом не встановлено довільного, нераціонального чи необґрунтованого притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю, а прийняття оскаржуваного рішення КДКА м. Києва є дискретним повноваженням комісії, тому суд не може надавати правову оцінку самому рішенню та перевіряти обставини, на підставі яких прийняте це рішення, а лише перевіряє, чи прийняте таке рішення з дотриманням встановленої процедури та чи належить до повноважень цього органу приймати таке рішення.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що оскаржене рішення КДКА м. Києва є обґрунтованим, мотивованим, прийнятим з урахуванням всіх обставин, які мають значення для його прийняття.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У зв`язку із відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Позивач ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури м. Києва (ідентифікаційний код 40895265, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, буд. 3).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, провадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Колеснікова І.С.