Справа № 280/5338/22
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 вересня 2022 року (16:30)Справа № 280/5338/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69006, м.Запоріжжя, вул.Лобановського, буд.10; ) про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

08.09.2022 через підсистему «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач) до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2021 №64939246;

визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.01.2022 №68207868.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25.03.2021 відповідачем відкрито виконавче провадження №64939246 за вимогою податкового органу №Ф-5663-50 від 13.02.2020. Вимогу від 13.02.2020 було повернуто стягувачу 28.07.2022. Також, 25.01.2022 відповідачем відкрито виконавче провадження на підставі вимоги №Ф-5663-50 від 17.11.2020. Про наявність вказаних постанов позивач дізнався 31.08.2022, коли був зупинений працівниками поліції, які повідомили, що автомобіль позивача знаходиться у розшуку та під арештом. Постанови про відкриття виконавчого провадження позивач вважає протиправними, оскільки порушено строк пред`явлення вимог №Ф-5663-50 до виконання. На думку позивача, виконавчий документ мав бути повернутий стягувачу. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 16.09.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначене судове засідання на 26.09.2022.

Представник позивача надала суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Представник відповідача до суду не прибув, жодних клопотань не надіслав. Відзив на позовну заяву подано не надав.

За приписами частини 6 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Старшим державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хіміч Тетяною Андріївною 25.03.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64939246 про примусове виконання вимоги ГУ ДПС №Ф-5663-50 від 13.02.2020 про стягнення з ОСОБА_1 29293,44 грн.

В межах ВП №64939246 державним виконавцем винесено постанову від 15.04.2021 про арешт майна боржника та про розшук майна боржника.

25.07.2022 відповідачем винесено постанову ВП №64939246 про повернення виконавчого документу стягувачу.

25.01.2022 старшим державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хіміч Тетяною Андріївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68207868 про примусове виконання вимоги ГУ ДПС №Ф-5663-50 від 17.11.2020 про стягнення з ОСОБА_1 35588,74 грн.

Не погоджуючись із постановами про відкриття виконавчого провадження позивач звернувся до суду із цим позовом.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог через наступне.

За приписами ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження згідно статті 2 Закону №1404-VIII здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

У відповідності п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень державних органів.

За приписами ч. 4 та ч. 5 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом; вимога податкового органу про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що за заявою стягувача виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Частиною 1 ст. 12 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Отже, вимога податкового органу може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців.

Так, вимога ГУ ДПС №Ф-5663-50 від 13.02.2020 набрала законної сили 18.03.2020. В той же час, постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаної вимоги винесена 25.03.2021.

Вимога ГУ ДПС №Ф-5663-50 від 17.11.2020 набрала законної сили 23.12.2020. Постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаної вимоги винесена 25.01.2022.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

З огляду на зазначені норми, приймаючи до уваги обов`язок державного виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, суд вважає, що виконавчі документи, а саме: вимоги від 13.02.2020 №Ф-5663-50 та від 17.11.2020 №Ф-5663-50, були пред`явлені до виконання поза межами встановленого Законом №1404-VIII трьохмісячного строку.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відтак, на думку суду, відповідач мав повернути стягувачу виконавчі документи - вимоги від 13.02.2020 №Ф-5663-50 та від 17.11.2020 №Ф-5663-50.

Суд звертає увагу, що відповідач не надав суду відзиву на позовну заяву, що за приписами ч. 4 ст. 159 КАС України може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Також, відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Так, відповідач не надав суду доказів того, що стягував пред`явив виконавчі документи без порушення строків для їх пред`явлення до примусового виконання.

З урахуванням зазначеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які спростовували б доводи позивача, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору ухвалою суду від 16.09.2022, а тому судові витрати стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69006, м.Запоріжжя, вул.Лобановського, буд.10; ) про визнання протиправними та скасування постанов, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2021 ВП №64939246.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.01.2022 ВП №68207868.

Судові витрати не стягуються.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 26.09.2022.

Суддя Ю.В. Калашник