Справа № 140/4968/22
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2022-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 140/4968/22
Провадження № 2-а/161/252/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2022 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Борсук К.П.,

представника позивача Федоша С.М.,

представника відповідача Коваленко М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання незаконним рішенням про примусове повернення,

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2022 року позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є громадянином Російської Федерації та проживає у цивільному шлюбі з громадянкою Українки ОСОБА_2 у м. Луцьку.

27 червня 2022 року відповідачем було прийнято рішення про примусове повернення позивача до країни походження або третьої країни-походження іноземця або особи без громадянства, зі строком його виконання до 22 липня 2022 року.

Рішення мотивоване тим, що позивач прибув до України 24 вересня 2018 року та перевищив дозволений термін перебування на її території.

Позивач вважає це рішення протиправним, оскільки на території Російської Федерації його чекає призов до армії, чого він не бажає.

У зв`язку з цим просить суд визнати незаконним оспорюване рішення відповідача та скасувати його.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні та у письмовому відзиві позов заперечила, оскільки позивач у встановленому порядку не звертався до органів ДМС України із заявою про визнання біженцем або собою, яка потребує додаткового захисту.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач є громадянином Російської Федерації.

Рішенням УДМС України у Волинській області від 27 червня 2022 року вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни позивача. Зобов`язано його покинути територію України до 22 липня 2022 року.

Вищенаведене рішення мотивоване тим, що 27 червня 2022 року працівниками УДМС України у Волинській області спільно з ДОП СДОП ВП Луцького РУП ГУНП у Волинській області виявлений позивач, який проживає з порушенням встановлених правил перебування на території України.

Так, позивач прибув на територію України 24 вересня 2018 року через КПП «Бачівськ» з метою спільного проживання з громадянкою України.

Однак, після дозволеного строку перебування позивач не виїхав за межі України у зв`язку з тим, що боявся депортації з території України.

До територіальних підрозділів УДМС України у Волинській області з питань продовження строку тимчасового перебування, оформлення дозволу на імміграцію, посвідки на постійне місце проживання та тимчасове місце проживання не звертався.

Відповідачем вказано, що позивач фактично перебуває на території України 1 373 дні, чим перевищив встановлений у п.п.2 п.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року №150 строку перебування, який становить не більш як 90 днів протягом 180 днів.

Надаючи правову оцінку цьому рішенню, суд зазначає таке.

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року №150, передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Оскільки позивач останній раз в`їхав на територію України 24 вересня 2018 року, станом на 27 червня 2022 року він безперервно перебував на території України 1 373 днів, тобто, з порушенням дозволених строків.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Зважаючи на те, що позивач порушує законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме - перебуває на території України понад встановлений термін, щодо нього було обґрунтовано винесено відповідачем рішення про примусове повернення в країну походження або третю країну.

При цьому, суд відхиляє доводи позивача про те, що в країні походження він буде призваний на військову службу, чого він бажає уникнути, оскільки він у встановленому порядку не звертався до компетентних органів України із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Крім того, позивач не зобов`язаний покидати територію України саме в напрямку Російської Федерації, а може залишити її територію в напрямку будь-якої третьої країни, про що і зазначено в оскаржуваному рішенні.

У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення відповідача прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.288 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання незаконним рішенням про примусове повернення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Псковської області РФ, громадянин Російської Федерації, АДРЕСА_1 .

Відповідачем у справі є Управління Державної міграційної служби України у Волинській області, м. Луцьк, вул. Градний Узвіз, 4, .

Повне судове рішення складено, підписано

та проголошено 26 вересня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк