Справа № 120/2787/22-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 вересня 2022 р. Справа № 120/2787/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Станіславчицької сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Станіславчицької сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані бездіяльністю відповідача щодо не створення та не ведення системи обліку публічної інформації.

Ухвалою від 09.03.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було, хоча копія ухвали про відкриття провадження від 09.03.2022 доставлена до його електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" 15.03.2022, що підтверджується відповідною довідкою.

За приписами статті 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом та Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Також у відповідності до вимог ч. 3 ст. 124 КАС України судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється за наявності в особи офіційної електронної адреси шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу.

Відтак, оскільки відповідач зареєстрований в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, самостійно визначивши адресу електронної пошти для листування із ним, суд доходить висновку, що ухвала від 09.03.2022 вважається врученою відповідачу 15.03.2022 в електронній формі шляхом її направлення на офіційну електронну адресу.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на вище викладене, на думку суду, наявні підстави для вирішення даної справи за наявними у ній матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні обставини.

Так, 14.01.2022 позивач звернулась до Виконавчого комітету Станіславчицької сільської ради із листом у якому просила привести у відповідність до вимог ст. 15 та ст. 18 Закону України "Про доступ до публічної інформації" діяльність відповідача з метою створення системи обліку публічної інформації для забезпечення збереження доступу до публічної інформації документів, що знаходяться у суб`єкта владних повноважень, які підлягають обов`язковій реєстрації в системі обліку.

Втім, не отримавши жодної відповіді, а також вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не створення та не ведення системи обліку публічної інформації, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес регулюється Законом України від 13.01.2011 №2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон №2939-VI).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

В даному випадку, відповідач є органом державної влади, який здійснює у визначених Конституцією України сферах владні управлінські функції та приймає обов`язкові для виконання рішення.

З огляду на викладене, відповідач згідно з пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону № 2939-VI є розпорядником інформації, пов`язаної з виконанням визначених Конституцією України та Законом № 1798-VIІІ повноважень.

При цьому, право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації не тільки надавати, але й оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (пункт 1 частини першої статті 3 Закону № 2939-VI).

Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом систематичного й оперативного оприлюднення інформації на офіційних вебсайтах в мережі Інтернет (абзаци перший і третій пункту 1 частини першої статті 5 Закону № 2939-VI).

Тому, відповідач як розпорядник публічної інформації зобов`язаний не лише надавати відповіді на запити, але й оприлюднювати наявну у неї інформацію (створену, отриману чи таку, що перебуває у володінні).

При цьому, відповідач має робити це у системі обліку, яка має функціонувати на підставі вказаного Закону з реєстрацією у ній всіх документів, які знаходяться у Виконавчого комітету Станіславчицької сільської ради.

Цей висновок підтверджують й інші приписи Закону № 2939-VI, а саме:

- розпорядники інформації зобов`язані, зокрема, оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні (пункти 1 та 2 частини 1 статті 14 Закону № 2939-VI);

- розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати, зокрема, інформацію про систему обліку, види інформації, яку зберігає розпорядник, інформацію про діяльність суб`єктів владних повноважень, а саме про систему обліку, види інформації, якою володіє суб`єкт владних повноважень (пункт 5 та абзац дев`ятий пункту 11 частини 1 статті 15 Закону № 2939-VI).

Для забезпечення збереження та доступу до публічної інформації документи, що знаходяться у суб`єктів владних повноважень, підлягають обов`язковій реєстрації в системі обліку, що має містити: 1) назву документа; 2) дату створення документа; 3) дату надходження документа; 4) джерело інформації (автор, відповідний підрозділ); 5) передбачену законом підставу віднесення інформації до категорії з обмеженим доступом; 6) строк обмеження доступу до інформації, у разі якщо вона віднесена до інформації з обмеженим доступом; 7) галузь; 8) ключові слова; 9) тип, носій (текстовий документ, електронний документ, плівки, відеозаписи, аудіозаписи тощо); 10) вид (нормативні акти, угоди, рішення, протоколи, звіти, прес-релізи); 11) проєкти рішень (доповідні записки, звернення, заяви, подання, пропозиції, листи тощо); 12) форму та місце зберігання документа тощо (частина 1 статті 18 Закону № 2939-VI).

Розпорядники інформації несуть відповідальність за забезпечення доступу до системи обліку відповідно до закону (частина 2 статті 18 Закону № 2939-VI).

Рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду (частина 1 статті 23 Закону №2939-VI). Таке оскарження до суду здійснюється за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

В даному ж випадку, позивач фактично оскаржує до суду невиконання відповідачем обов`язку щодо створення та не ведення системи обліку публічної інформації, яка має функціонувати відповідно до Закону №2939-VI.

При цьому, як слідує із матеріалів справи та офіційного веб-сайту Станіславчицької сільської ради, відповідачем дійсно не створено систему обліку публічної інформації, як того вимагають положення Закону №2939-VI.

Крім того, відповідач не виконав свого обов`язку щодо подання відзиву на позовну заяву та не надав жодних пояснень з приводу обставин, які є предметом дослідження в межах розгляду даної справи.

Суд також враховує, що у відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про допущену з боку відповідача протиправну бездіяльність, яка полягає у не створенні та не веденні системи обліку публічної інформації, а тому позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача створити, забезпечити функціонування та ведення системи обліку публічної інформації.

В той же час, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача створити, забезпечити функціонування та ведення системи обліку публічної інформації із зазначенням конкретних відомостей, які відповідна система обліку має містити, адже такі відомості чітко передбачені положеннями частини 1 статті 18 Закону № 2939-VI, а тому, на переконання суду, не потребують ухвалення судового рішення з даного приводу.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про наявність підстав для часткового задоволення даного адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Таким чином поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає сума у розмірі 661,60 грн.

В той же час, суд не вбачає підстав для стягнення на користь позивача понесених витрат на правову допомогу, адже жодних доказів на підтвердження того, що такі витрати в дійсності були понесені чи/або взагалі отримання позивачем правової допомоги матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Станіславчицької сільської ради, яка полягає у не створенні та не веденні системи обліку публічної інформації.

Зобов`язати Виконавчий комітет Станіславчицької сільської ради створити, забезпечити функціонування та ведення системи обліку публічної інформації.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 661 (шістсот шістдесят одну) гривню 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Станіславчицької сільської ради.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 );

Виконавчий комітет Станіславчицької сільської ради (вул. Центральна, 4, с. Станіславчик, Вінницька область, ).

Повний текст рішення складено 22.09.2022.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна