Справа № 640/9688/22
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2022 року м. Київ № 640/9688/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Саміленко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до про Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України скасування наказу, поновлення на службі

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ;

від позивача - ОСОБА_2 ;

від відповідача - Назарова І.С.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- скасувати наказ № 229 о/с від 31.05.2022 "По особовому складу" про реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, про звільнення майора поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого (за рахунок посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах) відділу моніторингу та зонального контролю Херсонського управління;

- поновити на займаній посаді майора поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого (за рахунок посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах) відділу моніторингу та зонального контролю Херсонського управління;

- зобов`язати виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.04.2022 останній подав до начальника Херсонського управління департаменту внутрішньої безпеки рапорт про те, що не має змоги виїхати з окупованої території Херсонської області, оскільки військовослужбовці збройних сил рф чи учасники контрольованих рф незаконних формувань не давали дозволу на виїзд. Звернув увагу і на те, що керівництвом Національної поліції України не вчинялось жодних дій стосовно допомоги виїзду своїх підлеглих на підконтрольну територію України, доведення наказів вчинялось всупереч чинного законодавства через месенджер WhatsApp та фактом ознайомлення керівником вважається позначка в чаті, при розгляді дисциплінарною комісією не були долучені, однак, повно та всебічно не було враховано показання ОСОБА_1 та при винесенні рішення комісією не було враховано жодних пом`якшувальних обставин з огляду на довготривалу та підну роботу ОСОБА_1 в органах поліції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/9688/22 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судове засідання на 02.08.2022.

01.08.2022 до суду від представника відповідача Кундельського В.І. надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснив, що підставою звільнення позивача зі служби в поліції слугував висновок службового розслідування, затверджений 31.05.2022 директором Департаменту, в якому встановлено грубе порушення позивачем службової дисципліни, яке полягає в порушенні Законів, наказів МВС, Національної поліції України та ДВБ НПУ, що зумовлено неприбуттям на службу без поважних причин під час збройної агресії рф проти України та ігноруванні вимог керівництва щодо належного виконання службових обов`язків. Вважає, що встановлені службовим розслідуванням факти порушення позивачем дисципліни, а саме: відсутності на службі та неприбуття до міста Миколаїв для подальшого проходження служби, тобто самоусунення від виконання своїх безпосередніх функціональних обов`язків є достатньою підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. Стверджує, що позивач не вчинив жодних дій, направлених на прибуття на службу чи з`ясування можливості її проходження, а доводи останнього про відсутність зв`язку та об`єктивної можливості виїхати спростовані матеріалами справи. Звертає увагу, що оскільки служба в правоохоронному органі за своєю суттю пов`язана з наявністю підвищеного ризику для життя та здоров`я, враховуючи неординарність і неунормованість ситуації, що склалася у зв`язку зі збройною агресією рф проти України, та співставляючи її з завданнями поліції, вважає, що неприбуття позивача на службу у період з 23 квітня по 30 травня 2022 року та відсутність жодних відомостей, документів, що підтверджують законність та поважність причин його відсутності на службі, є проявом особистої недисциплінованості позивача. За наведених обставин, вважає, що звільнення позивача відбулось з дотриманням вимог чинного законодавства, а заявлені позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 02.08.2022, відкладено розгляд справи на 13.09.2022.

03.08.2022 до суду від відповідача надійшла належним чином завірена копія особової справи ОСОБА_1 та довідка про розмір грошового забезпечення останнього.

02.09.2022 до суду від представника відповідача Кундельського В.І. надійшла заява, у якій останній просить суд залишити без розгляду позовну заяву, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 13.09.2022, відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача Кундельського В.І.

Позивач та його представник у судовому засіданні 13.09.2022 позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 13.09.2022 заперечувала проти позову та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 13.09.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

З 07.11.2015 ОСОБА_1 проходив службу в поліції, (з 2009 року в органах внутрішніх справ), а з 02.07.2020 - обіймав посаду оперуповноваженого відділу моніторингу та зонального контролю Херсонського управління.

Наказом Департаменту внутрішньої безпеки від 31.05.2022 № 157 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 4, 5 частини 3 статті 1, частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIIІ, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", абзаців 1, 2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 1 розділу ІІІ Положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України від 09.11.2015 № 83 (у редакції наказу Національної поліції України від 31.07.2019 № 765), що виявилось у неналежному виконанні обов`язків поліцейського, ненаданні інформації керівництву Херсонського управління Департаменту оперативного характеру про розташування сил та засобів військовослужбовців російської федерації на тимчасово окупованій території м. Херсон та Херсонської області, не виявленні фактів втягнення поліцейських, державних службовців та інших працівників поліції у злочинну діяльність, та не вжиття належних заходів щодо виконання вимог наказу Національної поліції України від 07.04.2022 № 293, наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 19.04.2022 № 72, що призвело до не прибуття останнього до місця тимчасової дислокації Херсонського управління у період з 23 квітня до 30 травня 2022 року, застосовано до майора поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого відділу моніторингу та зонального контролю Херсонського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказ Департаменту внутрішньої безпеки від 31.05.2022 № 157 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" було реалізовано наказом Департаменту внутрішньої безпеки від 31.05.2022 № 229 о/с (по особовому складу), яким майора поліції ОСОБА_1 (0096269), оперуповноваженого (за рахунок посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах) відділу моніторингу та зонального контролю Херсонського управління, з 31.05.2022 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Вважаючи, що звільнення відбулось з порушенням його прав, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.07.2015 N 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон N 580-VIII) Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною першою статті 6 Закону N 580-VIII визначено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 7 Закону N 580-VIII під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.

У разі виявлення таких дій кожен поліцейський зобов`язаний негайно вжити всіх можливих заходів щодо їх припинення та обов`язково доповісти безпосередньому керівництву про факти катування та наміри їх застосування. У разі приховування фактів катування або інших видів неналежного поводження поліцейськими керівник органу протягом доби з моменту отримання відомостей про такі факти зобов`язаний ініціювати проведення службового розслідування та притягнення винних до відповідальності.

У разі виявлення таких дій поліцейський зобов`язаний повідомити про це орган досудового розслідування, уповноважений на розслідування відповідних кримінальних правопорушень, вчинених поліцейськими.

За визначенням частини першої статті 17 Закону N 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону N 580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний:

неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з частинами першою, другою статті 19 Закону N 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 N 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

За визначенням частин першої та другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочен

Пунктами 1, 2, 4, 5 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.

Відповідно до частин першої та другої статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

З аналізу наведених норм вбачається, що на поліцейських покладено обов`язок неухильно та у визначений строк виконати наказ керівника. При цьому, у випадку відсутності можливості виконати наказ керівника поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Згідно з частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За визначенням статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Наведені норми свідчать про те, що притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності можливе, зокрема, за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Статтею 16 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З матеріалів справи вбачається, що накладенню на позивача дисциплінарного стягнення передувало проведення службового розслідування.

Так, 31.05.2022 директором Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України затверджено висновок службового розслідування, зі змісту якого вбачається, що 27.04.2022 до Департаменту надійшла інформація від начальника Херсонського управління Департаменту підполковника поліції ОСОБА_4 щодо відсутності та не виходу на службу (робоче місце) з 23.04.2022 до теперішнього часу на службі оперуповноваженого відділу моніторингу та зонального контролю Херсонського управління майора поліції ОСОБА_1 .

У ході проведення службового розслідування опитаний підполковник поліції ОСОБА_4 пояснив, що 24.02.2022 російською федерацією, яка є країною-агресором, учинено відкритий воєнний напад на територію України. З 01.03.2022 до теперішнього часу у м. Херсон перебувають військовослужбовці російської федерації. У подальшому з окупованої території м. Херсона з числа співробітників Херсонського управління Департаменту за умови відсутності офіційного "зеленого коридору" виїхали 7 працівників, а інші 8 залишилися на захопленій ворогом території. При цьому ОСОБА_4 особисто з кожним працівником Херсонського управління, які продовжували залишатися на окупованій території, неодноразово проводилися роз`яснювальні бесіди щодо необхідності вибуття за межі тимчасово окупованої території Херсонської області.

08.04.2022 підпорядкованому особовому складу Херсонського управління Департаменту ОСОБА_4 у групі підрозділу, створеній на платформі месенджеру "WhatsApp", доведено вимоги наказу Національної поліції України від 07.04.2022 № 293 "Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану", згідно з яким працівникам органів та підрозділів поліції 11.04.2022 необхідно розпочати виконання функціональних обов`язків. Про ознайомлення з вимогами вказаного розпорядчого документа особисто проставив позначку кожен працівник Херсонського управління, у тому числі майор поліції ОСОБА_1

19.04.2022 працівникам Херсонського управління Департаменту у групі месенджеру "WhatsApp" ОСОБА_4 довів вимоги наказу Департаменту від 19.04.2022 № 72 "Про визначення місць дислокації окремих територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту", та наголошено на тому, що тимчасово місце дислокації Херсонського управління Департаменту визначено за місцем знаходження ГУНП в Миколаївській області (м. Миколаїв). Про ознайомлення з вимогами вказаного наказу поставив позначку кожен працівник підрозділу, у тому числі - майор поліції ОСОБА_1 . Водночас, жоден з 8 співробітників управління, що продовжували перебувати на окупованій території, вимоги наказу Національної поліції України від 07.04.2022 № 293 та наказу Департаменту від 19.04.2022 № 72 не виконали.

23.04.2022 о 09.31 год. ОСОБА_4 у групі месенджеру "WhatsApp" повторно розміщено вищезазначені накази Національної поліції України і Департаменту та повідомлено працівникам Херсонського управління, які продовжували перебувати на окупованих територіях, про необхідність прибути до м. Миколаєва та розпочати виконання покладених на кожного функціональних (службових) обов`язків. Кожного попереджено про персональну відповідальність. Про ознайомлення з вказаною інформацією всі 8 працівників Херсонського управління, у тому числі - майор поліції ОСОБА_1 , проставили відповідні позначки.

25.04.2022 втретє працівникам Херсонського управління Департаменту наголошено на тому, що відносно тих співробітників, хто не забезпечив виконання пунктів 1.3 наказу Департаменту від 19.04.2022 № 72 та вимоги наказу Національної поліції України від 07.04.2022 № 293, будуть призначатися службові розслідування, за результатами яких працівники, які не розпочали виконання службових обов`язків та продовжують перебувати на тимчасово окупованих територіях, будуть звільнені за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Також у телефонному режимі ОСОБА_4 працівників управління, які продовжували залишатися на окупованій ворожими військовослужбовцями російської федерації території, було попереджено про те, що за фактами не прибуття до тимчасового місця дислокації Херсонського управління Департаменту відносно останніх будуть складатися відповідні акти про відсутність їх на службі.

27.04.2022 майор поліції ОСОБА_1 надіслав рапорт, у якому повідомив, що неодноразово на власному автомобілі намагався виїхати з окупованого м. Херсону у напрямку смт. Снігурівка Миколаївської області, а також у напрямку с. Давидів Брід Великоолександрівської ОТГ. Проте, ці спроби завершити не вдалося оскільки військовослужбовці ворожих сил російської федерації на незаконно створених ними пропускних пунктах взагалі не пропускали жодні транспортні засоби, внаслідок чого ОСОБА_1 був вимушений повернутися назад. Майор поліції ОСОБА_1 повідомляв, що має намір повторно здійснювати спробу виїзду за умови відсутності офіційного "зеленого коридору". Крім того, майор поліції ОСОБА_1 зазначає про те, що з ворогом не співпрацює, залишається відданим Присязі працівника поліції, на теперішній час дотримується умов конспірації.

06.05.2022 майор поліції ОСОБА_1 повторно надіслав рапорт про те, що на той момент були відсутні безпечні шляхи виїзду за межі окупованої Херсонщини, відсутній офіційний "зелений коридор", внаслідок чого він не має змоги виїхати.

За фактами не прибуття за місцем несення служби майора поліції ОСОБА_1 заступником начальника відділу оперативних розробок Херсонського управління Департаменту поліції України підполковником поліції Краєвським O.J1. з 23.04.2022 у присутності співробітників управління майора поліції ОСОБА_5 , майора поліції ОСОБА_6 та капітана поліції ОСОБА_7 складено відповідні акти про відсутність на службі (роботі), копії яких надсилалися до Департаменту.

Опитана з цього приводу заступник начальника відділу моніторингу та зонального контролю Херсонського управління підполковник поліції ОСОБА_8 пояснила, що у групі месенджеру "WhatsApp" ознайомилася з вимогами наказу Національної поліції України від 07.04.2022 № 293 "Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану" та необхідності прибуття 11.04.2022 до місця несення служби.

Крім цього, про ознайомлення з вимогами вказаного розпорядчого документа особисто також проставив позначку кожен працівник Херсонського управління, у тому числі і оперуповноважений відділу моніторингу та зонального контролю Херсонського управління майор поліції ОСОБА_1 11.04.2022 ОСОБА_8 за умови відсутності офіційного "зеленого коридору" з членами своєї родини (чоловіком та неповнолітнім сином) виїхала з окупованого м. Херсону спільно з оперуповноваженим відділу оперативних розробок Херсонського управління майором поліції ОСОБА_5 та його дружиною ОСОБА_9 на приватному автомобілі, що належить ОСОБА_9 . Загалом з окупованої території м. Херсона з числа співробітників Херсонського управління за умови відсутності офіційного "зеленого коридору" виїхали 9 поліцейських. (....) З 01.05.2022 до теперішнього часу ОСОБА_8 постійно в телефонному режимі спілкувалася з майором поліції ОСОБА_1 з приводу наявних можливостей виїзду з окупованої території Херсонської області за умови відсутності "зеленого коридору", повідомлялося про проведення службового розслідування за фактом порушень виконавської дисципліни у частині не забезпечення виконання останнім вимог наказу Національної поліції України від 07.04.2022 № 293, наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 19.04.2022 № 72. Інформація щодо спроби виїзду майора поліції ОСОБА_1 на підконтрольну Україні територію не надходила.

(...) 13.05.2022 майор поліції ОСОБА_1 через месенджер "WhatsApp" надіслав пояснення з вищевказаних обставин.

Так, у своєму поясненні майор поліції ОСОБА_1 зазначив, що з 24.02.2022 до теперішнього часу він перебуває на території Херсонської області та намагається виконувати функції та завдання, покладені на нього як на працівника поліції відповідно до пункту 2 частини 1 статті 2, пункту 24 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", при цьому суворо та неухильно дотримуючись принципів, визначених відповідними нормами чинного законодавства. Після окупації території Херсонської області функції та повноваження, визначенні законодавством здійснюються ОСОБА_1 з приховуванням належності до правоохоронних органів України, з метою захисту життя і здоров`я його сім`ї та близьких осіб. Здійснення евакуації ускладнено тими обставинами, що Херсонська область перебуває в повній окупації військ російської федерації, у зв`язку з чим виїзди за всіма можливими напрямками на підконтрольну територію України полягають через блокпости окупантів. Крім того, на цих шляхах періодично ведуться активні бойові дії, насамперед артилерійської зброєю, що може створити небезпеку для життя та здоров`я його сім`ї, яка вимушена буде евакуюватись з ОСОБА_1 ("зелені коридори" не створювалися). Протягом останнього часу військовослужбовці збройних сил російської федерації чи учасники контрольованих російською федерацією незаконних збройних формувань закрили виїзд будь-кому з території Херсонської області на невизначений період, розвертають при цьому транспортні засоби назад мотивуючи тим, що на шляхах, визначених громадянами для проїзду, ведуться активні бойові дії і проїзд буде можливий лише в період відсутності вказаних дій. З огляду на вищевикладене у ОСОБА_1 на теперішній час відсутня можливість безпосереднього прибуття до визначеного місця дислокації Херсонського управління Департаменту у місто Миколаїв із тимчасово окупованої території Херсонської області, оскільки всі існуючі маршрути, якими громадяни України покидали непідконтрольну Україні територію Херсонської області на власний розсуд, ризикуючи своїм життям та здоров`ям, перекриті.

17.05.2022 голова дисциплінарної комісії підполковник поліції ОСОБА_10 звернувся з доповідною запискою щодо продовження строку проведення службового розслідування ще на 15 календарних днів, у зв`язку з неможливістю прийняття обґрунтованого рішення в термін 15 календарних днів. Наказом Департаменту від 18.05.2022 № 89 продовжено строк проведення службового розслідування, з яким за допомогою месенджеру "WhatsApp" ОСОБА_1 був ознайомлений, підтвердженням, про що є скріншот.

23.05.2022 майору поліції ОСОБА_1 через месенджер "WhatsApp" надіслано бланк пояснення з переліком питань.

Так, на запитання чи був він ознайомлений з наказом Департаменту від 19.04.2022 № 72, ОСОБА_1 повідомив, що з наказом надісланим начальником Херсонського управління підполковником поліції ОСОБА_4 , він ознайомився через менеджер "WhatsApp" підтвердженням, про що є скріншот.

На запитання, які саме ним вчинялися заходи щодо забезпечення вимог наказу Департаменту від 19.04.2022 № 72, у період з 23 квітня до 23 травня 2022 року і до теперішнього часу, майор поліції ОСОБА_1 повідомив, що на виконання вимог пункту 1.3 наказу Департаменту, наказу Національної поліції України від 07.04.2022 № 293 він вчиняв всі можливі заходи щодо виїзду з м. Херсон на підконтрольну Україні територію.

14.05.2022 ОСОБА_1 намагався здійснити виїзд в напрямку міста Берислав з метою подальшого виїзду за межі Херсонської області, однак на блокпосту на перетині автошляхів М14, Р47, Е58 та МІ 7, Е97 військовослужбовцями збройних сил російської федерації повідомлено, що на теперішній час виїзд за межі Херсонської області закритий на невизначений період, проїзд буде можливий лише в період відсутності вказаних дій, при цьому військовим російської федерації було здійснено фотографування паспорта громадянина України, водійського посвідчення, а також автомобіля ОСОБА_1 .

Також 20.05.2022 ОСОБА_1 здійснив намір виїзду з м. Херсона, однак на блокпосту на автошляху М14 та Е97 військовослужбовцями збройних сил російської федерації було повідомлено, що на теперішній час виїзд за межі Херсонської області закритий на невизначений період, а в разі бажання залишити територію Херсонської області запропонував ОСОБА_1 виїхати на територію тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим.

На запитання чи надавав він у період з 23 квітня до 23 травня 2022 року і до теперішнього часу керівництву Херсонського управління інформацію оперативного характеру щодо окупації військовими російської федерації м. Херсон, чи є підтверджувальні документи (рапорти) надання такої інформації, майор поліції ОСОБА_1 повідомив, що керівництву Херсонського управління надавав інформацію щодо окупації військовослужбовцями збройних сил російської федерації чи учасниками контрольованих російською федерацією незаконних збройних формувань території Херсонської області.

Але підполковник поліції ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_1 у вищевказаний період інформацію оперативного характеру щодо розташування сил та засобів військовослужбовців російської федерації не доповідав та жодних з переліку визначених посадовими обов`язками завдань не виконував.

За результатами проведеного службового розслідування, відповідач дійшов висновку, що:

- відомості, що стали підставою для призначення службового розслідування, визнано такими, що знайшли своє об`єктивне підтвердження;

- за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 4, 5 частини 3 статті 1, частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIIІ, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", абзаців 1, 2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 1 розділу ІІІ Положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України від 09.11.2015 № 83 (у редакції наказу Національної поліції України від 31.07.2019 № 765), що виявилось у неналежному виконанні обов`язків поліцейського, ненаданні інформації керівництву Херсонського управління Департаменту оперативного характеру про розташування сил та засобів військовослужбовців російської федерації на тимчасово окупованій території м. Херсон та Херсонської області, не виявленні фактів втягнення поліцейських, державних службовців та інших працівників поліції у злочинну діяльність, та не вжиття належних заходів щодо виконання вимог наказу Національної поліції України від 07.04.2022 № 293, наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 19.04.2022 № 72, що призвело до не прибуття останнього до місця тимчасової дислокації Херсонського управління у період з 23 квітня до 30 травня 2022 року, застосовано до майора поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого відділу моніторингу та зонального контролю Херсонського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- дні невиходу майора поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого відділу моніторингу та зонального контролю Херсонського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, на службу з 23 квітня до 30 травня 2022 року вважати прогулами.

За змістом частин першої та другої статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:

1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

2) підстава для призначення службового розслідування;

3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;

4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;

5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;

10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;

11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Суд звертає увагу, що у висновку службового розслідування надано оцінку поясненням позивача, крім того, строк проведення службового розслідування був продовжений саме з метою отримання додаткових пояснень ОСОБА_1 щодо обставин, які були перешкодою для виїзду останнього з окупованої території та яким чином, яка саме інформація останнім передавалась керівництву Херсонського управління.

Слід звернути увагу, що у поясненнях від 13.05.2020 позивач стверджує, що керівництву Херсонського управління надавалась інформація щодо окупації військовослужбовцями збройних сил рф чи учасниками контрольованих рф незаконних збройних формувань території Херсонської області та неможливості евакуації на підконтрольну територію України.

З даного приводу, суд вважає необхідним зазначити, що загальновідомою є обставина, що 24.02.2022 лютого російські війська з Криму вдерлися до Генічеського і Скадовського районів. Протягом перших днів наступу росіяни зайняли кілька найбільших міст області: Генічеськ, Скадовськ, Олешки, Каховку, Нову Каховку , Голу Пристань, а також мости через Дніпро і Північнокримський канал та Каховську ГЕС. Більшість міст і містечок росіяни оточували, блокуючи в`їзди до них блокпостами, проте не заходячи до самих міст. Значні бої точилися за Антонівський міст, який сполучає Лівобережну Україну з Херсоном. Українська армія змушена була відступити під натиском ворога. 1 березня росіяни почали артилерійські обстріли Херсона, навколо міста було облаштовано блокпости. Під час наступу росіяни знищували житлові будинки, торговельні центри, інші споруди, вбивали цивільних мешканців: за даними міської ради, лише у перший день наступу загинули щонайменше 40 осіб. Окупанти одразу ж знищили підрозділи територіальної оборони у Бузковому парку та на вулиці Кулика, захопили будівлі Херсонської ОДА та управління поліції. Мерія Херсона, попри окупацію міста, продовжувала діяти до 25 квітня, коли росіяни зайшли до приміщення міської ради. Наступного дня росіяни оголосили про призначення власних керівників Херсона і області: головою окупаційної обласної адміністрації став ОСОБА_12 , міської - мер Херсона у 2002- 2012 роках ОСОБА_13 .

Позивачем не надано суду жодного доказу, що останнім вживались заходи щодо збору оперативної інформації, щоб підтверджувало доводи останнього про виконання функціональних обов6язків.

У свою чергу, зі змісту пояснень ОСОБА_1 вбачається лише те, що останній перебуває у безпечному місці. Поряд з цим, яким чином позивач, перебуваючи у безпечному місці, намагається виконувати функціональні обов`язки залишається незрозумілим.

При вирішенні даної справи, слід враховувати і те, що з початком повномасштабного вторгнення армії Російської Федерації на територію України, у кожного громадянина України з`явилось усвідомлення можливих наслідків військової агресії.

Так, позивач проходив службу в поліції, яка забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань, відповідно, останній зобов`язаний усвідомлювати свої вчинки та їх наслідки, відповідно вибір залишитись у безпечному місці на окупованій території не може бути пов`язаний з подальшим проходженням служби в поліції та виконанням покладених завдань.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження позивача про неможливість покинути територію Херсонської області через відсутність зелених коридорів, позаяк зазначена обставина не стала перешкодою для 40 відсотків мешканців Херсону, які з початку березня виїхали з міста (https://evacuation.city/articles/211745/z-timchasovo-okupovanoi-hersonschini-viihav-kozhen-pyatij-meshkanec; https://www.radiosvoboda.org/a/news-kherson-lyudy-vyyizd/31814774.html).

Як вбачається з матеріалів справи, з метою забезпечення ефективного виконання службових обов`язків поліцейськими, які тимчасово перебувають поза місцем несення служби та не мають можливості повернутись до нього, наказом Голови Національної поліції України від 07.04.2022 № 239 вирішено:

- поліцейським головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополь, Донецькій, Запорізькій, Луганській, Харківській, Херсонській областях, територіальних (відокремлених) підрозділів міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, що дислокуються на території обслуговування вказаних головних управлінь Національної поліції, які перебувають поза місцем несення служби, крім тих, які виконують службові завдання, починаючи з 11.04.2022 протягом 1 доби після прибуття до відповідного регіону прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік, а саме:

поліцейським, для яких проїзд у регіон місця проходження служби є неможливим у зв`язку з об`єктивними причинами (тимчасова окупація, повне зупинення транспортного сполучення);

поліцейським, які виховують одного або більше дітей віком до 18 років або на утриманні яких перебувають батьки, що потребують стороннього догляду та виїхали з метою супроводу дітей в евакуацію, та чоловіки (дружини) яких є поліцейськими, військовослужбовцями або особами рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту, задіяними до виконання службових обов`язків за місцем проходження служби;

поліцейським, які мають статус одинокої матері (батька).

- на період дії воєнного стану підпорядковувати поліцейських, визначениз пунктом 1 цього наказу, керівникам територіальних органів поліції, на території обслуговування яких перебувають указані поліцейські.

З метою організації діяльності окремих територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту, наказом директора Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції від 19.04.2022 № 72 тимчасово визначено місце дислокації (знаходження) окремих територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту, зокрема, Херсонського управління - за місцем знаходження Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Як уже було зазначено судом, зі змісту статті 5 Дисциплінарного статуту вбачається, що на поліцейських покладено обов`язок неухильно та у визначений строк виконати наказ керівника. При цьому, у випадку відсутності можливості виконати наказ керівника поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

За змістом пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 N 1179, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за N 1576/29706, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Згідно з частиною першою статті 64 Закону N 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Зі змісту наведених норм вбачається, що на поліцейського покладено обов`язок неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, поважати і не порушувати прав і свобод людини та дотримуватися службової дисципліни.

У свою чергу, невихід на службу без поважних причин є безумовним порушенням службової дисципліни та суперечить змісту Присяги працівників поліції.

Слід звернути увагу, що лише після припинення виплати відповідачем грошового забезпечення, позивач вперше звернувся до начальника Херсонського управління з рапортом від 27.04.2022.

При цьому, після ознайомлення з наказом Голови Національної поліції України від 07.04.2022 № 239, позивач не повідомив відповідача про наявність об`єктивних причин, які унеможливлюють виїзд з окупованої території.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржуване рішення, суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland) № 37801/97 від 01.07.2003, яке, відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватись виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Враховуючи викладене у сукупності, суд вважає, що висновок відповідача про порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 1, 2, 4, 5 частини 3 статті 1, частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIIІ, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", абзаців 1, 2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 1 розділу ІІІ Положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України від 09.11.2015 № 83 (у редакції наказу Національної поліції України від 31.07.2019 № 765), - є обґрунтованим та підтвердженим документально.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності наказом Департаменту внутрішньої безпеки від 31.05.2022 № 157.

За змістом пунктів 1, 3 статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

При вирішенні даної справи суд враховує і те, що позивач не оскаржує наказ Департаменту внутрішньої безпеки від 31.05.2022 № 157 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", відповідно, наказ Департаменту внутрішньої безпеки від 31.05.2022 № 229 о/с (по особовому складу) не може бути скасованим з підстав, заявлених у позовній заяві, позаяк останнім лише реалізовано дисциплінарне стягнення.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що звільнення позивача відбулось з дотриманням вимог Закону N 580-VIII та Дисциплінарного статуту, а тому позовні вимоги в частині скасування наказу № 229 о/с від 31.05.2022 "По особовому складу", є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги про поновлення позивача на займаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Катющенко

Повний текст рішення складено та підписано 21 вересня 2022 року.