Справа № 520/1162/21
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 520/1162/21

адміністративне провадження № К/9901/40331/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючої судді: Желтобрюх І.Л., суддів: Білоуса О.В., БлажівськоїН.Є., за участю:

секретаря судового засідання Вітковської К.М.,

представника позивача Кузьменка В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗМІЇВ-АГРО" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року (суддя: Волошин Д.А.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року (судді: Спаскін О.А., Любчич Л.В., П`янова Я.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗМІЇВ-АГРО" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗМІЇВ-АГРО" (далі - ТОВ "ЗМІЇВ-АГРО", позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі - ГУ ДПС у Харківській області, відповідач), в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.12.2020 №2 та №2.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року, позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 23.12.2020 №2 у сумі штрафних (фінансових) санкцій - 13200,64 грн, та №2 в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість ТОВ "ЗМІЇВ-АГРО" на суму 1615293,00 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови в задоволенні позову позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати такі рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог касаційної скарги посилається на те, що незаповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг, а так само відтворення в актах виконаних робіт (наданих послуг) такого ж самого переліку послуг, що й зазначені в специфікаціях, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Як підставу касаційного оскарження відповідач вказав п.1 ч.4 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), застосування судами попередніх інстанцій норми матеріального права при вирішенні цієї справи без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №813/3577/13-а.

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та обґрунтування касаційної скарги, просив її задовольнити.

Представник відповідача, попередньо заявивши про бажання брати про участь у судовому розгляді справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з технічних причин не зміг взяти участь у судовому засіданні.

Враховуючи, що відповідно до ч.4 ст.195 КАС України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, несе учасник справи, який подав відповідну заяву, колегія суддів визнала за можливе розглянути адміністративну справу за наявного складу осіб.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що ГУ ДПС у Харківській області проведено документальну позапланову перевірку ТОВ "ЗМІЇВ-АГРО" з питань правомірності визначення суми від`ємного значення з податку на додану вартість, відповідно до податкової декларації з ПДВ за вересень 2020 року (від 19.10.2020 №), яку сформовано за рахунок періодів виникнення від`ємного значення: з березня 2019 року по вересень 2020 року, за результатами якої складено Акт від 25.11.2020 №5112/20-40-07-02-07/41661186.

В ході проведення перевірки правомірності визначення суми від`ємного значення з податку на додану вартість контролюючим органом встановлено порушення позивачем вимог:

- пунктів 189.1,189.9 статті 189, пунктів 198.6,198.5,198.3 статті 198, пунктів 201.1,201.7,201.4,201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого встановлено заниження податкових зобов`язань на загальну суму 553'220 грн та завищення податкового кредиту на загальну суму 2'135'522 грн, що призвело до завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість за вересень 2020 року на суму 2'688'742 грн;

- пункту 201.10 статті 201, пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України.

23 грудня 2020 року на підставі виявлених порушень відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення:

- №2, яким позивачу за порушення п.201.10 ст.201 ПК України нараховано штрафні санкції у розмірі 13'200,64 грн;

- №2, яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 2'688'742 грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

В силу приписів частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) предметом касаційного перегляду є лише вимоги, в задоволенні яких було відмовлено судами попередніх інстанцій та стали підставою до звернення позивача з даною касаційною скаргою.

Таким чином, в межах касаційного перегляду даної справи на розгляді суду перебуває лише питання правомірності формування ТОВ "ЗМІЇВ-АГРО" від`ємного значення суми податку на додану вартість за господарськими операціями з TOB "КК АГРОЦЕНТР-УКРАЇНА" у період, що перевірявся.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в оскаржуваній частині, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що досліджені в процесі розгляду справи первинні документи, складені за результатом господарських операцій між TOB "КК АГРОЦЕНТР-УКРАІНА" та ТОВ "ЗМІІВ-АГРО", не підтверджують фактичне виконання спірних операцій, а також не підтверджують доцільність закупівлі позивачем відповідних послуг та зв`язок з його господарською діяльністю.

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

У відповідності до норми пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Абзацом 1 п. 138.2 ст. 138 ПК України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Наведені норми податкового законодавства дають підстави для висновку, що як дохід, так і витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість мають бути підтверджені фактично здійсненими господарськими операціями, належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність цих операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника.

Реальність (фактичне) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності виникає у результаті руху активів, зміни зобов`язань чи власного капіталу платника, відповідності економічному змісту господарських операцій, оформлених належним чином первинними документами.

Отже, проведення будь-якої господарської операції підприємства має бути зафіксоване у порядку, встановленому правилами податкового та бухгалтерського законодавства, підтверджуватись первинними і розрахунковими документами, якими відображено зміст операцій, порядок їх виконання, зміни майнового стану платника податків.

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що між ТОВ "ЗМІЇВ-АГРО" (замовник) та TOB «КК АГРОЦЕНТР-Україна»(Виконавець) укладено договір про надання послуг від 01.01.2018 №13/18.

Згідно умов п. 1.1., 1.3. вказаного договору Виконавець зобов`язаний на умовах абонентського обслуговування за завданням Замовника надавати останньому в сфері підприємництва платні послуги, що визначені цим Договором, з питань господарської діяльності Замовника, а Замовник зобов`язаний приймати та оплачувати ці послуги.

Виконавець забезпечує надання Замовнику послуг на умовах абонентського обслуговування, яке включає в себе: послуги окремих напрямків ведення бухгалтерського та податкового обліку; послуги щодо нормування, бюджетування та аналізу господарської діяльності; послуги щодо кадрової діяльності та роботи з персоналом; юридичні послуги; послуги у сфері логістичного консалтингу; послуги у сфері інформаційних технологій; послуги щодо керування фінансами; послуги з організації процесу постачання запасних частин та ремонту техніки; організація технологічних процесів у рослинництві; інженерно-будівельні послуги; послуги комп`ютерного програмування; послуги технологічних операцій у тваринництві; обслуговування сервісу CROPIO (система супутникового моніторингу сільськогосподарських угідь і контролю вегетації); обслуговування систем моніторингу транспорту, тощо.

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надані акти здачі прийняття робіт та звіти про виконання узгоджених процедур, наданих за договором №13/18 від 01.01.2018.

За 2019 рік надано поквартально звіти про виконання узгоджених процедур, наданих за договором №13/18 від 01.01.2018.

Згідно вказаних актів здачі-приймання робіт за І квартал 2019 року вартість абонентського обслуговування склала 562070,00 грн, за II квартал 2019 року - 715120,00 грн, за III квартал 2019 року - 715120,00 грн, за IV квартал 2019 року - 715120,00 грн.

Аналогічні за змістом звіти про виконання узгоджених процедур, наданих за договором №13/18 від 01.01.2018 було надано за І-ІІІ квартали 2020 року, відповідно актів вартість абонентського обслуговування склала за І квартал 2020 року - 715120,00 грн, за II квартал 2020 року - 740315,22 грн, за III квартал 2020 року - 740315,22 грн.

За результатом дослідження вказаних первинних документів суди дійшли висновку, що достовірно встановити факт отримання позивачем спірних послуг від TOB "КК АЕРОЦЕНТР-УКРАЇНА", неможливо, оскільки акти здачі-прийняття робіт не містять ні детального змісту, ні обсягу наданих послуг, ні витраченого часу на надання вказаних послуг, крім того такі документи не дають можливості встановити пов`язаність отриманих послуг із господарською діяльністю позивача та доцільність їх придбання.

Також судами зазначено, що надані позивачем звіти про виконання процедур щоквартально повністю дублюють дані, не розкриваючи їх змісту. В свою чергу, доказів з переліком наданих консультацій, претензій із зазначенням відповідних осіб, яким вони надавались, інформації щодо отримання послуг в усному, письмовому вигляді, або доказів їх отримання у електронному вигляді, доказів використання наданих послуг в господарській діяльності та отримання позитивного економічного ефекту від укладення договору з TOB "КК АГРОЦЕНТР-УКРАІНА", позивачем надано не було.

Позивачем також не надано документального підтвердження обґрунтування економічної та ділової доцільності придбання таких послуг, обґрунтування їх вартості, як не надано і підтвердження використання отриманих послуг в безпосередній господарській діяльності Товариства.

Зазначені обставини, за висновками судів попередніх інстанцій, свідчать про правомірність тверджень контролюючого органу про завищення позивачем від`ємного значення з ПДВ за вказаними господарськими операціями у період, що перевірявся, а, відтак, і про відсутність правових підстав до скасування податкового повідомлення-рішення від 23.12.2020 №2 в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 1' 053'449 грн.

Враховуючи встановлені в ході розгляду даної справи обставини, а також ненадання позивачем документів, які за звичайною діловою практикою супроводжують фактичне виконання такого роду операцій, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що в даному випадку надані позивачем під час перевірки та впродовж розгляду справи первинні документи не підтверджують реальності операцій з TOB "КК АГРОЦЕНТР-УКРАІНА".

Верховний Суд також враховує, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій є результатом оцінки наявних у їх розпорядженні доказів. Суд касаційної інстанції не може не погодитись із такими, оскільки така оцінка судами здійснена з дотриманням вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування всіх обстави справи на підставі належних та допустимих доказів.

Обґрунтування касаційної скарги аналогічні доводам, наведеним відповідачем під час розгляду справи у судах попередніх інстанцій, і зводяться виключно до незгоди з оцінкою судами обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, скаржником не зазначено. Фактично відповідач у касаційній скарзі просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин у справі, проте це знаходиться за межами касаційного перегляду, встановлених частиною першою статті 341 КАС України.

Доводи скаржника про те, що оскаржувані рішення ухвалені без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №813/3577/13-а колегія суддів вважає безпідставними, оскільки правовідносини у даній справі не є подібними, а тому такі висновки не є релевантними до спірних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновки судів попередніх інстанцій є обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, внаслідок чого касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 344,349,350,355,356,359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року залишити без змін, а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗМІЇВ-АГРО", - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Г оловуюча суддя: І.Л. Желтобрюх

Судді: О.В. Білоус

Н.0. Блажівська

Повний текст постанови виготовлено 19 вересня 2022 року.