Справа № 620/17013/21
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Шелест С.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування не в повному обсязі та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 14 березня 2016 року до 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року та з 01 березня 2018 року до 13 серпня 2018 року із застосуванням щомісячної фіксованої індексації у розмірі 4463 грн 15 коп;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити в повному обсязі індексацію грошового забезпечення за період з 14 березня 2016 року до 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року в сумі 74487 грн 65 грн із одночасною компенсацією сум податку, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити щомісячну фіксовану суму індексації грошового забезпечення в розмірі 4463 грн 15 грн за період з 01 березня 2018 року до 13 серпня 2018 року в сумі 24187 грн 39 коп із застосуванням абз.абз. 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 із одночасною компенсацією сум податків та з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року вказаний адміністративний позов було задоволено частково:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати у повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період військової служби з 14 березня 2016 року до 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року.

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період військової служби з 14 березня 2016 року до 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні вимог про виплату фіксованої індексації грошового забезпечення у розмірі 4463 грн 15 коп за період з 01 березня 2018 року до 13 серпня 2018 року, а також прийняти нову постанову про задоволення позову в цій частині. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Скаржник вказує на те, що незважаючи на підвищення розміру посадового окладу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», розмір грошового забезпечення фактично залишився незмінним у зв`язку зі зменшенням розміру щомісячних премій та скасуванням щомісячної додаткової винагороди. У зв`язку з цим позивач вважає, що має право на отримання щомісячної фіксованої індексації у розмірі 4463 грн 15 коп.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що позивач посилається на поняття «фіксована сума індексації», яке відсутнє в законодавстві, що діяло у період з 01 березня 2018 року до 13 серпня 2018 року. Також відповідач наголошує на тому, що протягом вказаного періоду індекс споживчих цін не перевищував 103%, у зв`язку з чим підстави для індексації грошового забезпечення не виникли.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року - без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира зазначеної військової частини від 13 серпня 2018 року № 187 позивача звільнено з військової служби.

Згідно з довідкою Військовій частині НОМЕР_1 від 20 вересня 2021 року № 1703 нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивача проводилося в період з 14 березня 2016 року до 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - березень 2016 року.

Не погоджуючись із такими діями Військової частині НОМЕР_1 , ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні частини позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до інформації, яка розміщена на офіційному веб-сайті Держстату України, величина індексу споживчих цін з березня 2018 року до часу звільнення позивача не перевищила поріг індексації у 103 %. Також суд першої інстанції зазначив, що на правовідносини, пов`язані з нарахуванням індексації, дійсно впливає факт підвищення саме грошового доходу, а не лише тарифних ставок (окладів). Однак доказів того, що розмір підвищення грошового доходу є нижчим за суму індексації, позивач не надав.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, адже вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно з абз. 2 ст. 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Положеннями ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що одним із об`єктів індексації грошових доходів населення є грошове забезпечення.

У відповідності до ст. 4 вказаного Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок).

ОСОБА_1 наполягає на тому, що при індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року до 13 серпня 2018 року належить застосовувати щомісячну фіксовану індексацію в розмірі 4463 грн 15 коп. Вимоги позивача обґрунтовані тим, що підвищення у березні 2018 року посадового окладу не призвело до збільшення грошового доходу в цілому, тому він набув право на щомісячну фіксовану індексацію. За переконанням позивача, його правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 23 квітня 2020 року № 816/1728/16.

Під час розгляду і вирішення апеляційної скарги колегія суддів враховує, що Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядок у період існування спірних правовідносин (з 01 березня 2018 року до 13 серпня 2018 року) не містили в собі такого поняття як «фіксована сума індексації».

Зазначений термін використовувався у додатку 4 «Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів» до Порядку, однак лише у редакції, що діяла до 15 грудня 2015 року.

Разом з тим постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» було внесено зміни до Порядку, у тому числі викладено в новій редакції додаток 4 «Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів».

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на положеннях Порядку в редакції, яка не діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Також вимоги позивача ґрунтуються на тому, що з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» було збільшено посадовий оклад, однак розмір грошового забезпечення залишився незмінним у зв`язку зі зменшенням розміру щомісячних премій та скасуванням щомісячної додаткової винагороди.

Перевіряючи обґрунтованість зазначених доводів, колегія суддів враховує, що відповідно до абз.абз. 3-5 п. 5 Порядку сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Зазначені норми порядку вказують на те, що правовідносини, пов`язані з нарахуванням індексації, дійсно впливає факт підвищення саме грошового доходу, а не лише тарифних ставок (окладів).

Постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою підвищено посадові оклади для відповідної категорії осіб, набула чинності 01 березня 2018 року.

Позивач наголошує на тому, що з прийняттям вказаної постанови розмір його грошового забезпечення фактично залишився незмінним у зв`язку зі зменшенням розміру щомісячних премій та скасуванням щомісячної додаткової винагороди. У зв`язку з цим позивач вважає, що має право на отримання щомісячної фіксованої індексації у розмірі 4463 грн 15 коп.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що на особу, яка звертається до суду, покладається обов`язок надання доказів на підтвердження обставин, за яких, на його думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_1 , стверджуючи, що в березні 2018 року його дохід не змінився у порівнянні з доходом за лютий 2018 року, не надав доказів на підтвердження зазначених обставин.

Матеріали справи не містять відомостей про розмір грошового забезпечення позивача за лютий та березень 2018 року. Відповідні докази також не були приєднані позивачем до апеляційної скарги.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не надав доказів того, що розмір підвищення грошового доходу згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» є нижчим за суму індексації.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог щодо індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року до 13 серпня 2018 року, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновків суду в зазначеній частині та не можуть бути підставою для скасування рішення суду від 01 лютого 2022 року.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

С.Б. Шелест