Справа № 380/8838/22
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №380/8838/22
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

20 вересня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сасевича О.М., розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника відповідача про закриття провадження в частині позовних вимог та клопотання представника позивача про відмову від позову та закриття провадження в адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Прикарпатпромарматура» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування акту опису майна, скасування податкової застави,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Прикарпатпромарматура» до Головного управління ДПС у Львівській області із вимогами:

- визнати протиправним та скасувати акт опису майна від 1 жовтня 2020 №39006/10/13-01-13-01-04-16;

- скасувати податкову заставу, накладену на підставі акту опису майна у податкову заставу Головного управління ДПС у Львівській області № 39006/10/15-01-13-01-04-16 від 1.10.2021 року на об`єкти нерухомого майна ПрАТ «Прикарпатпромарматура», а саме: запис про обтяження №38726140 від 19.10.2020 накладений на об`єкт нерухомого майна: будівлю, ливарний цех літ Е-2 площею 4 563, 2кв.м., що знаходиться по вул. Б. Хмельницького, 176 у місті Львові; запис про обтяження №38729236 від 19.10.2020 накладений на об`єкт нерухомого майна: ливарно-механічний цех (літ А-3), площею 754, 1 кв.м., що знаходиться по вул. Б. Хмельницького, 176 у місті Львові.

Ухвалою судді від 28.06.2022 року в справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

15.07.2022 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

Разом з відзивом на позовну заяву на адресу суду від представника відповідача надійшло також і клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування акту опису майна від 1 жовтня 2020 №39006/10/13-01-13-01-04-16.

Обгрунтовує подане клопотання тим, що акт опису майна не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, оскільки він лише фіксує окремі обставини. На підставі даного акту не створюються відповідні правовідносини та ним не порушуються права позивача, а відтак такий не підлягає скасуванню в порядку адміністративного судочинства.

15.09.2022 року від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про відмову від позову та закриття провадження у справі. В заяві представник позивача вказує, що після звернення позивача із позовом до суду, відповідачем було самостійно здійснено дії щодо припинення податкової застави щодо об`єктів нерухомого майна.

В підготовче засідання, що відбулось 15.09.2022 року, з`явилась представник відповідача, яка подане клопотання про закриття провадження у справі підтримала та просила таке задовольнити.

Суд за результатом проведеного підготовчого засідання вирішив перейти до письмового провадження з метою розгляду клопотань представників сторін щодо закриття провадження у справі в частині позовних вимог та відмови від позову.

Щодо клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі в частині визнання протиправним та скасування акту опису майна від 1 жовтня 2020 №39006/10/13-01-13-01-04-16 суд зазначає таке.

Згідно підпункту 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

Пунктами 88.1, 88.2 статті 88 ПК України передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

За приписами пункту 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно з пунктом 89.2 вказаної статті, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Пунктом 89.3 статті 89 ПК України передбачено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Відповідно до пункту 89.8 статті 89 ПК України контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Згідно приписів пункту 91.3 статті 91 вказаного Кодексу податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом.

Умови припинення податкової застави визначені статтею 93 ПК України.

Так, відповідно до пункту 93.1 вказаної статті майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.

За приписами пункту 93.2 ПК України, підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1 - 93.1.5 пункту 93.1 цієї статті.

З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що право податкової застави виникає в силу закону та не потребує письмового оформлення, опис майна проводиться на підставі рішення контролюючого органу, а акт опису майна лише фіксує певний перелік майна.

При цьому, підставою для звільнення майна з податкової застави є відповідний документ, що засвідчує закінчення подій, наявність яких зумовили виникнення права податкової застави.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна із сторін здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна із сторін є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно приписів частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Рішення суб`єкта владних повноважень у контексті положень КАС України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно-правовий акт акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Індивідуальний акт акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Тобто, обов`язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

Судом встановлено, що позивачем оскаржується акт опису майна від 1 жовтня 2020 №39006/10/13-01-13-01-04-16.

Разом з тим, суд зазначає, що акт опису майна лише фіксує певний перелік майна та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій. Складання акту опису, по суті полягає у викладенні/відображенні на паперовому носії певної інформації, що є фактично технічним процесом створення документа та завершальною стадією виконання організаційно-технічних дій по завершенню створення документу.

Враховуючи викладене суд вказує, що акт опису майна не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, оскільки він лише фіксує відповідні обставини, на підставі зазначеного акту не створюються відповідні правовідносини та не порушуються права позивача. Отже, такий акт не підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства та оскарження такого акту не підпадає під судову юрисдикцію взагалі.

З огляду на викладене, клопотання представника відповідача про закриття провадження в частині позовних вимог підлягає задоволенню.

Щодо клопотання представника позивача про відмову від позову та закриття провадження у справі суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч.3 ст. 189 КАС України про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.166 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України), заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

В даній справі відмова позивача від позову з наведених ним мотивів не суперечить закону та не порушує чиїх-небудь прав, свобод або інтересів.

У зв`язку з цим, суд приймає відмову позивача від позову та вважає, що провадження підлягає закриттю.

Суд роз`яснює позивачеві, що відповідно до ч.2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 КАС України у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, сплачений судовий збір за позовну вимогу щодо визнання протиправним та скасування акту опису майна від 1 жовтня 2020 №39006/10/13-01-13-01-04-16 підлягає поверненню на користь позивача у повному обсязі, а саме в сумі 2481,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки, позивачем подано клопотання про відмову від позову та відмова від позову вимогам чинного законодавства не суперечить, охоронюваних законом прав, свобод та інтересів сторін, третіх осіб і держави не порушує, то враховуючи приписи ч. 1 ст. 142 КАС України, суд дійшов висновку, що сплачений судовий збір за позовну вимогу про скасування податкової застави підлягає повернення з державного бюджету на користь позивача в сумі п`ятдесяти відсотків від сплаченого судового збору, а саме 1240,50 грн.

Керуючись ст.ст.132, 140, 142, 238, 239, 243, 248, 256, 294, пп.15.5 п.15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі в частині позовних вимог задовольнити.

Клопотання представника позивача про відмову від позову та закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі №380/8838/22 за позовом Приватного акціонерного товариства «Прикарпатпромарматура» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування акту опису майна, скасування податкової застави в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування акту опису майна від 1 жовтня 2020 року №39006/10/13-01-13-01-04-16.

Прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження в адміністративній справі №380/8838/22 за позовом Приватного акціонерного товариства «Прикарпатпромарматура» до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкової застави.

Повернути Приватному акціонерному товариству «Прикарпатпромарматура» () з державного бюджету сплачений відповідно до платіжного доручення №668 від 26.05.2022 року сплачений судовий збір в сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

Повернути Приватному акціонерному товариству «Прикарпатпромарматура» () з державного бюджету сплачений відповідно до платіжного доручення №669 від 26.05.2022 року судовий збір в розмірі п`ятдесяти відсотків від сплаченої суми 1240 (одна тисяча двісті сорок) грн. 50 коп.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддями.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сасевич О.М.