Справа № 280/2297/21
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 280/2297/21

адміністративне провадження № К/990/24372/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., перевіривши касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року у справі №280/2297/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Державної казначейської служби України, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання, протягом тривалого часу: судового наказу Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 14 травня 2014 року справа № 331/3358/14-ц, судового наказу Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 22 квітня 2014 року справа № 331/2766/14- ц, судового наказу Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 7 березня 2014 року справа № 331/1584/14-ц, судового наказу Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 8 лютого 2014 року справа № 331/851/14-ц, судового наказу Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 5 лютого 2013 року справа № 331/9915/13-ц, судового наказу Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 15 січня 2014 року справа № 331/57/14-ц, судового наказу Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 13 червня 2014 року справа № 331/4404/14-ц, судового рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 30 травня 2016 року справа № 331/1805/16-ц, судового рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 13 серпня 2015 року справа №331/3563/15-ц, судового рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 21 вересня 2016 року по справі № 331/5812/16-ц, судового рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 16 березня 2015 року справа № 331/893/15-ц, судового рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 16 лютого 2016 року справа № 331/9106/15-ц, судового рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 04 листопада 2016 року справа №331/7990/14-ц, судового рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 18 січня 2017 року справа № 331/7706/16-ц, заочного судового рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 09 червня 2017 року справа №331/3037/17, заочного судового рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 29 вересня 2015 року справа №2/331/1063/15, заочного судового рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2017 року справа №331/7108/17, заочного судового рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 21 листопада 2018 року справа № 331/4162/18, заочного судового рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 18 червня 2020 року справа № 331/5216/19;

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити виконання судового наказу від 14 травня 2014 року Жовтневого районного суду міста Запоріжжя по справі № 331/3358/14-ц, шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 2 442,19 грн;

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити виконання судового наказу від 14 травня 2014 року Жовтневого районного суду міста Запоріжжя по справі № 331/2766/14-ц, шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 4408,98 грн;

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити виконання судового наказу від 07 березня 2014 року Жовтневого районного суду міста Запоріжжя по справі № 331/1584/14-ц, шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 5874,24 грн;

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити виконання судового наказу від 08 лютого 2014 р. Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 331/851/14-ц шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 6336,26 грн;

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити виконання судового наказу від 05 лютого 2013 року Жовтневого районного суду міста Запоріжжя по справі № 331/9915/13-ц, шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 6 867,56 грн;

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити виконання судового наказу від 15 січня 2014 року Жовтневого районного суду міста Запоріжжя по справі № 331/57/14-ц, шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 6 930,28 грн;

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити виконання судового наказу від 13 червня 2014 року Жовтневого районного суду міста Запоріжжя по справі № 331/4404/14-ц, шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 8 052,17 грн;

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити виконання судового рішення від 30 травня 2016 року Жовтневого районного суду міста Запоріжжя по справі № 331/1805/16-ц, шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 23195,44 грн;

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити виконання судового рішення від 13 серпня 2015 року Жовтневого районного суду міста Запоріжжя по справі № 331/3563/15-ц, шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 24430,52 грн;

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити виконання судового рішення від 21 вересня 2016 року Жовтневого районного суду міста Запоріжжя по справі № 331/5812/16-ц, шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 27 042,40 грн;

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити виконання судового рішення від 16 березня 2015 року Жовтневого районного суду міста Запоріжжя по справі № 331/893/15-ц, шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 29 895,02 грн;

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити виконання судового рішення від 16 лютого 2016 року Жовтневого районного суду міста Запоріжжя по справі № 331/9106/15-ц, шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 33 398,94 грн;

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити виконання судового рішення від 04 листопада 2016 року Жовтневого районного суду міста Запоріжжя по справі № 331/7990/14-ц, шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 34 577,91грн;

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити виконання судового рішення від 18 січня 2017 року Жовтневого районного суду міста Запоріжжя по справі № 331 /7706/16-ц, шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 35 927,76 грн;

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити виконання заочного судового рішення від 09 червня 2017 року Жовтневого районного суду міста Запоріжжя по справі №331/3037/17, шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 37 086,72 грн;

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити виконання заочного судового рішення від 29 вересня 2015 року Жовтневого районного суду міста Запоріжжя по справі №2/331/1063/15, шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 42 433,61 грн;

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити виконання заочного судового рішення від 18 грудня 2017 року Жовтневого районного суду міста Запоріжжя по справі №331/7108/17, шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 63 418,95 грн;

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити виконання заочного судового рішення від 21 листопада 2018 року Жовтневого районного суду міста Запоріжжя по справі №331/4162/18, шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 92 364,38 грн;

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити виконання заочного судового рішення від 18 червня 2020 року Жовтневого районного суду міста Запоріжжя по справі №331/5216/19, шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 161 535,85 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року, адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, Державна казначейська служба України звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), надіславши її 02 вересня 2022 року за допомогою засобів поштового зв`язку.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з таких підстав.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.

Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Підставою для перегляду оскаржуваних судових рішень, скаржник зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує про відсутність висновку Верховного Суду стосовно норм права у подібних правовідносинах.

Пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України обов`язковим є зазначення конкретної норми права щодо застосування якої відсутній такий висновок. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Втім, подаючи касаційну скаргу на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник не вказав яку саме норму права (пункт, частину, статтю) закону або іншого нормативно-правового акта суди неправильно застосували, щодо питання застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, та не обґрунтував у чому саме полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права, та, як на думку заявника, відповідна норма повинна застосовуватися.

З огляду на викладене, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Подана касаційна скарга містить цитування нормативно-правових актів, виклад обставини справи, незгоду з рішеннями судів попередніх інстанцій з підстав неправильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

З огляду на те, що заявник не виклав передбачених КАС України обґрунтованих підстав для оскарження у касаційному порядку судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, касаційну скаргу слід повернути скаржнику, з огляду на вимоги пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

На підставі наведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року у справі №280/2297/21 повернути скаржнику.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяО.А. Губська