Справа № 640/34930/21
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року м. Київ № 640/34930/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Балась Т.П., суддів Аблова Є.В., Літвінової А.В. за участю секретаря судового засідання Абрамчук А.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до треті особиКабінету Міністрів України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій перший заступник Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій Грицаєнко Максим Георгійович, заступник Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації Примуш Роман Борисович, заступник Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій Трегубенко Сергій Семенович, заступник Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій Бондар Дмитро Володимирович
провизнання протиправними та скасування наказу, розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1 ) з позовом до Кабінету Міністрів України (далі - відповідач-1 або КМУ), Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - відповідач-2 або ДСНС України), у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Розпорядження Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2021 року № 1259-р «Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій» у повному обсязі;

- визнати протиправним і скасувати Наказ № 429 Державної служби України з надзвичайних ситуацій (; 01601, м. Київ, вул. О. Гончара, 55а) від 21.10.2021 (по особовому складу) «Про оголошення розпорядження Кабінету Міністрів»;

- поновити ОСОБА_1 (РПОКІІП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 20 жовтня 2021 року;

- стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКІПІ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з Державної служби України з надзвичайних ситуацій (; 01601, м. Київ, вул. О. Гончара, 55а) середній заробіток за час вимушеного прогулу у період з 20 жовтня 2021 року до моменту ухвалення рішення у даній справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.12.2021 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання по справі.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його протиправно звільнено з посади заступника Голови ДСНС України без фактичного поновлення на посаді на виконання Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018 у справі № 826/7247/15. Крім того, позивач зазначає, що звільняючи його з посади у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на службі, відповідачами не було враховано положення закону, які дають право залишитися на службі понад граничний вік перебування на службі, оскільки він має високу професійну підготовку, досвід практичної роботи на займаній посаді та висловлював неодноразові побажання щодо продовження проходження служби. Зауважує, що досягнення особою граничного віку перебування на службі цивільного захисту не є підставою для її автоматичного звільнення з посади та зі служби, та не є перешкодою для поновлення особи на посаді до досягнення 65-річного віку, що підтверджується позицією Шостого апеляційного адміністративного суду у постанові від 07.04.2021 у справі №640/9388/20. Поряд з цим, позивач звертає увагу, що оскаржуваним розпорядженням Кабінету Міністрів України від 20.10.2021 №1259-р та похідним від нього наказом ДСНС №429 від 21.10.2021 позивача звільнено з 28.08.2017, що свідчить про те, що позивача звільнено заднім числом, що є порушенням вимог законодавства.

Відповідач - Кабінет Міністрів України позов не визнав, у відзиві на позов зазначив, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018 у справі № 826/7247/15 Урядом прийнято розпорядження від 20.10.2021 №1255-р, яким поновлено позивача з 25.03.2015 на посаді заступника Голови ДСНС і як наслідок поновлено трудові правовідносини позивача з ДСНС України, а тому твердження позивача щодо невиконання рішення суду від 16.05.2018 у справі № 826/7247/15 вважає безпідставними.

Відповідач зазначає, що згідно з пунктом 16 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593 (далі - Положення №593), для осіб вищого начальницького складу встановлено граничний вік перебування на службі, який становить 60 років. Відповідно до пунктів 17, 18 Положення № 593 такі особи з урахуванням стану здоров`я та за рішенням Голови ДСНС, керівника органу чи підрозділу цивільного захисту можуть бути залишені на службі на строк до п`яти років та повторно до 5 років. При цьому, відповідач зауважує, що в силу наведених норм Голова ДСНС, керівник органу чи підрозділу цивільного захисту не зобов`язаний безумовно продовжувати особі строк перебування на службі.

З огляду на те, що позивач як особа вищого начальницького складу досяг встановленого пунктом 16 Положення №593 граничного віку перебування на службі цивільного захисту (60 років), а також зважаючи на факт відсутності продовження чи укладання нового контракту між позивачем та Головою ДСНС України про проходження служби цивільного захисту (попередній закінчився 28.08.2017), видання розпорядження про звільнення позивача зі служби цивільного захисту за пунктом 2 частини другої статті 106 Кодексу цивільного захисту України, на переконання відповідача, відбулось обґрунтовано та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для його скасування, поновлення позивача на службі та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні.

Відповідач - ДСНС України надав суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи з того, що наказ ДСНС України про звільнення позивача є похідним від розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.10.2021 № 1259-р, позаяк ДСНС України лише оголошує розпорядження Кабінету Міністрів України та зазначає дату початку чи припинення перебування на посаді заступника Голови ДСНС. Таким чином, вважає, що оскаржуваний наказ ДСНС України від 21.10.2021 № 429 прийнято із дотримання встановленого порядку, у межах компетенції та на виконання вимог Конституції України, Кодексу цивільного захисту України та Положення №593.

Від позивача надійшла відповідь на відзиви відповідачів, яким, на думку позивача, спростовуються доводи відповідачів наведені у відзивах. Також у додаткових поясненнях позивач наполягав на обґрунтованості позовних вимог та їх задоволенні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.07.2022 задоволено клопотання представника відповідача про залучення першого заступника та заступників голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача; залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, першого заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій Грицаєнка Максима Георгійовича, заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації Примуша Романа Борисовича, заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій Трегубенка Сергія Семеновича, заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій Бондаря Дмитра Володимировича.

Треті особи правом надати пояснення по суті спору не скористались.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.08.2022 закрито підготовче провадження підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні 15.09.2022, після надання пояснень усіма учасниками справи, уповноваженими представниками сторін заявлено клопотання про здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Приймаючи до уваги подані уповноваженими представниками сторін клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження, ураховуючи те, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, у витребуванні додаткових доказів суд дійшов висновку про здійснення подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №602-р, яке оголошено наказом ДСНС України від 25.06.2014 №320, ОСОБА_1 призначено на посаду заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Цим наказом ДСНС України від 25.06.2014№320 генерал-майора служби цивільного захисту ОСОБА_1 було звільнено з попередньої посади директора Департаменту організації заходів цивільного захисту апарату ДСНС України.

Наказом ДСНС України (по особовому складу цивільного захисту) від 25.03.2015 №165 оголошено Розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №242-р «Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій» та генерал-майора служби цивільного захисту ОСОБА_1 , відповідно до пунктів 79, 80 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, зараховано у розпорядження Голови ДСНС України.

Вважаючи, що звільнення відбулось з порушенням встановленої законом процедури, позивач звернувся до суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018 у справі №826/7297/15, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019, визнано протиправним та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №242-р «Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій», поновлено останнього на посаді заступника Голови ДСНС з 26.03.2015, а також стягнуто на його користь з ДСНС середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2015 по 16.05.2018 у розмірі 463 583,48 грн.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанції (постанова від 28.10.2020).

25.03.2020 ДСНС України прийнято наказ (по особовому складу цивільного захисту) №106 «Про звільнення зі служби ОСОБА_1 », яким генерал-майора служби цивільного захисту ОСОБА_1 , колишнього заступника голови ДСНС, який перебуває у розпорядженні Голови ДСНС, відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, на підставі доповідної записки директора Департаменту персоналу ДСНС, звільнено зі служби цивільного захисту у відставку (із зняттям з військового обліку) за пунктом 176 підпунктом 2 (за віком) з правом носіння форменого одягу.

Вважаючи вказаний наказ протиправним, а звільнення незаконним, позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.04.2021 у справі №640/9388/20 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Водночас, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.04.2021 скасовано, прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено; визнано протиправним та скасовано наказ (по особовому складу цивільного захисту) «Про звільнення ОСОБА_1 із служби» Державної служби України з надзвичайних ситуації №106 від 25.03.2020; поновлено на службі цивільного захисту у Державній службі України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_1 з 26.03.2020.

На виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018 у справі №826/7297/15, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.10.2021 № 1255, яке оголошено наказом ДСНС від 21.10.2021 № 428, ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 25.03.2015.

В той же час, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 20.10.2021 № 1259-р, ОСОБА_1 звільнено з посади заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій» з 28.08.2017 у зв`язку з досягненням ним граничного віку перебування на службі за пунктом 2 частини другої статті 106 Кодексу цивільного захисту України.

21.10.2021 ДСНС України прийнято наказ (по особовому складу цивільного захисту) №429 «Про оголошення розпорядження Кабінету Міністрів України», яким оголошено розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.10.2021 № 1259-р «Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій», та генерал-майора служби цивільного захисту ОСОБА_1 зараховано у розпорядження Голови ДСНС України з 28.08.2017.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття розпорядження про звільнення та наказу про оголошення розпорядження, позивач звернувся з даним позовом до суду з вимогою про визнання їх протиправними та скасування, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту, їх права та обов`язки визначаються Кодексом цивільного захисту України від 02.10.2012 №5403-VI, Законом України «Про затвердження Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту» від 05.03.2009 №1068-VI, Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593 (далі - Положення №593).

Відповідно до вимог частини першої статті 99 Кодексу цивільного захисту України до персоналу (кадрів) органів управління та сил цивільного захисту належать особи рядового і начальницького складу, які проходять службу цивільного захисту за контрактом, державні службовці та інші працівники, з якими укладається трудовий договір.

Згідно частин першої та другої статті 101 Кодексу цивільного захисту України, служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Статтею 102 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що на службу цивільного захисту приймаються на конкурсній та контрактній основі громадяни України з повною загальною середньою освітою, які відповідають кваліфікаційним вимогам і здатні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, освітнім і професійним рівнем, станом здоров`я виконувати свій службовий обов`язок.

Відповідно до вимог пункту 3 та 4 Положення №593, особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.

Особи рядового і начальницького складу належать до персоналу (кадрів) Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - ДСНС). Статус особи рядового і начальницького складу підтверджується службовим посвідченням, форма та порядок видачі якого встановлюються ДСНС.

Пунктом 10 Положення №593 передбачено, що першим днем проходження служби цивільного захисту вважається день прийняття громадянина на службу цивільного захисту, зарахування його в кадри ДСНС, присвоєння йому відповідного спеціального звання та призначення на посаду в апарат ДСНС, її територіальні органи, підрозділи Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту (аварійно-рятувальні формування центрального підпорядкування, аварійно-рятувальні формування спеціального призначення, спеціальні авіаційні, морські та інші формування, державні пожежно-рятувальні підрозділи (частини), навчальні центри, формування та підрозділи забезпечення), заклади освіти цивільного захисту, наукові установи та інші підрозділи, в яких особи рядового і начальницького складу проходять службу цивільного захисту (далі - органи і підрозділи цивільного захисту).

Відповідно до вимог пункту 15 Положення №593, склад осіб, які перебувають на службі цивільного захисту, поділяється на рядовий і начальницький. Начальницький склад поділяється на молодший, середній, старший і вищий. Особам рядового і начальницького складу присвоюються спеціальні звання, зокрема, старший начальницький склад - майор служби цивільного захисту, підполковник служби цивільного захисту, полковник служби цивільного захисту.

Пунктом 12 Положення №593 визначено, що останнім днем проходження служби цивільного захисту вважається день виключення особи рядового і начальницького складу з кадрів ДСНС.

Таким чином, аналіз наведених положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що різновидом публічної служби в органах цивільного захисту є служба цивільного захисту за контрактом осіб рядового або начальницького складу.

Особливістю цього виду служби цивільного захисту є те, що він реалізується громадянами України в добровільному порядку на умовах, визначених контрактом, у разі, якщо вони відповідають кваліфікаційним вимогам і здатні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, освітнім і професійним рівнем, станом здоров`я виконувати службові обов`язки.

Водночас, особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту за своєю правосуб`єктністю відносяться до спеціальної категорій суб`єктів права, правовідносини з якими регулюються нормами спеціального законодавства.

Пунктом 79 Положення №593 передбачено, що особа рядового і начальницького складу для вирішення питання щодо подальшого проходження служби може бути звільнена із займаної посади із зарахуванням у розпорядження керівника (начальника) відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту, зокрема, в разі ліквідації (розформування, реорганізації) органу чи підрозділу цивільного захисту, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційно-штатних заходів, якщо до кінця встановленого строку проведення таких заходів не вирішено питання щодо подальшого службового використання вивільнених осіб рядового і начальницького складу, - до двох місяців.

Згідно пункту 80 Положення №593 особи рядового і начальницького складу звільняються з посад та зараховуються у розпорядження відповідних керівників (начальників) наказами по особовому складу керівників (начальників), які мають право призначати на такі посади.

Згідно підпунктом 3 пункту 16 Положення №593 граничний вік перебування на службі цивільного захисту для осіб вищого начальницького складу встановлюється до 60 років.

Пунктом 17 Положення №593 передбачено, що особи рядового і начальницького складу, які мають високу професійну підготовку, досвід практичної роботи на займаній посаді, визнані придатними за станом здоров`я для проходження служби, на їх прохання можуть бути залишені за рішенням Голови ДСНС, керівника (начальника) органу чи підрозділу цивільного захисту на службі понад граничний вік перебування на службі цивільного захисту до п`яти років.

Пунктом 18 Положення №593 передбачено, що особам рядового і начальницького складу за рішенням Голови ДСНС (керівника (начальника) органу чи підрозділу цивільного захисту) строк служби може бути продовжено повторно до п`яти років, а особам начальницького складу, які проходять службу в навчальних закладах та наукових установах цивільного захисту і мають науковий ступінь або вчене звання, - до десяти років у випадках, що визначаються МВС.

Таким чином, Положенням №593 передбачено можливість для осіб начальницького складу продовжити службу на займаній посаді понад граничний вік перебування на службі цивільного захисту до п`яти років та до десяти років.

Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку про те, що досягнення особою граничного віку перебування на службі цивільного захисту не є підставою для її автоматичного звільнення з посади та зі служби, та не є перешкодою для поновлення особи на посаді до досягнення ним 65-річного віку.

Відповідно до вимог пункту 185 Положення №593 звільнення осіб рядового і начальницького складу із служби цивільного захисту здійснюється їх начальниками (керівниками), яким таке право надано відповідно до номенклатури посад, а осіб начальницького складу, які мають спеціальні звання від полковника служби цивільного захисту та вище, - виключно Головою ДСНС.

Згідно пункту 175 Положення №593, перед звільненням особи рядового і начальницького складу із служби цивільного захисту безпосередні та прямі керівники (начальники) проводять з нею не менше двох індивідуальних бесід. За наявності кількох підстав для звільнення особа рядового і начальницького складу обирає одну з них. Зміст проведеної бесіди відображається в аркуші бесіди, що підписується особою, яка проводила бесіду, особою, яка звільняється, а також особами, які були присутні під час бесіди. У разі відмови особи рядового і начальницького складу підписати аркуш бесіди складається акт про таку відмову, який підписується особою, яка проводила бесіду, та особами, які були присутні під час бесіди. Аркуші бесід долучаються до матеріалів звільнення та зберігаються в особовій справі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 176 Положення №593, контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького склад) звільняються із служби цивільного захисту за віком у разі досягнення граничного перебування на службі, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два тижні.

Аналогічні положення відображені у пункті 2 частини другої статті 106 Кодексу цивільного захисту України, згідно з яким контракт припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на службі;

Як встановлено вище, позивача оскаржуваним розпорядженням звільнено з посади заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій на підставі пункту 2 частини другої статті 106 Кодексу цивільного захисту України у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на службі з 28.08.2017.

Надаючи оцінку правомірності вказаного розпорядження, суд зазначає наступне.

Як установлено з фактичних обставин справи, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та на дату винесення оскаржуваного розпорядження досягнув 60 років, тобто граничного віку перебування на службі, встановленого пунктом 16 Положення №593.

Судом встановлено, що позивач до досягнення граничного віку перебування на службі та до поновлення на посаді на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018 у справі №826/7297/15, висловлював бажання продовжити проходження служби цивільного захисту понад граничний вік перебування на службі та наголошував про відповідність його всім вимогам, визначеним у пункті 17 Положення № 593, що підтверджується листами від 17.05.2019, 20.03.2019, 21.01.2020, 06.03.2020, 03.11.2020 та 27.10.2021, копії яких містяться в матеріалах справи.

Доказів розгляду вказаних листів позивача Державною службою України з надзвичайних ситуацій від 20.03.2019, 21.01.2020, 06.03.2020, 03.11.2020 та 27.10.2021 матеріали справи не містять, і як рішень Голови ДСНС про неможливість подальшого проходження служби цивільного захисту.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що відповідачами не надано доказів невідповідності позивача вимогам встановленим пунктом 17 Положення № 593, так само як і не надано інших доказів, які б свідчили про необхідність звільнення позивача з займаної посади у зв`язку з досягненням ним граничного віку перебування на службі цивільного захисту.

Доводи відповідача про те, що Департаментом персоналу вживались заходи щодо вирішення питання подальшого проходження позивачем служби, а саме з цією метою його неодноразово було запрошено до ДСНС (листи ДСНС від 12.04.2018 № 28-1/61 та від 13.01.2020 № 28-1/15), проте ОСОБА_2 у зазначені терміни не прибував, суд вважає неспроможними, оскільки жодних доказів вручення позивачу листів ДСНС від 12.04.2018 № 28-1/61 та від 13.01.2020 № 28-1/15 суду не надано.

Вказане вище свідчить про те, що при вирішенні питання про звільнення позивача зі служби відповідачем не вирішувалось питання щодо можливого продовження проходження ОСОБА_2 служби цивільного захисту після досягнення граничного віку перебування на службі.

Водночас, відповідачем не заперечувався той факт, що всупереч вимог пункту 175 Положення №593 відповідачем - ДСНС України бесіда зі ОСОБА_2 перед звільненням зі служби цивільного захисту не проводилась, аркуш бесіди не оформлювався, та як наслідок позивачем не підписувався.

Крім того, доказів попередження позивача про наступне вивільнення за два тижні згідно з вимогами підпункту 2 пункту 176 Положення №593 відповідачем суду не надано.

Суд при вирішенні даної справи також враховує, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018 у справі №826/7297/15, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019, поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника Голови ДСНС з 26.03.2015.

Як було установлено судом вище, на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018 у справі №826/7297/15 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 Кабінетом Міністрів України видано розпорядження від 20.10.2021 № 1255, яким ОСОБА_2 поновлено на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 26.03.2015.

Однак, того ж дня, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 20.10.2021 № 1259-р ОСОБА_2 звільнено з посади заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 28.08.2017.

З огляду на те, що позивач досяг граничного віку перебування на службі до його поновлення на відповідній посаді, відповідач, на переконання суду, після поновлення позивача на посаді на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018 у справі №826/7297/15, мав забезпечити право позивача щодо надання можливості подальшого проходження служби цивільного захисту понад граничний вік перебування на службі.

Крім того, зважаючи на те, що позивача поновлено на посаді заступника Голови ДСНС України рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2018 у справі №826/7297/15, що набрало законної сили 12.03.2019, зазначення відповідачами у розпорядженні про звільнення від 20.10.2021 дати звільнення - 28.08.2017 та у наказі про оголошення розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.10.2021 дати зарахування позивача у розпорядження Голови ДСНС України - 28.08.2017 є такими, що порушують трудові й соціальні права позивача.

В контексті наведеного слід відмітити, що звільнення у певний момент у минулому не може вважатися правомірним. Наказ роботодавця про звільнення повинен не може мати ретроспективний, а лише проспективний характер, тобто діяти на час його видання та на майбутній період.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що звільнення позивача відбулося без урахування положень пунктів 17, 175, підпункту 2 пункту 176 Положення № 593 та необґрунтовано, упереджено, недобросовісно, не розсудливо, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямовані оскаржувані рішення відповідачів, що є підставою для поновлення його прав.

Отже, за вказаних обставин, розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.10.2021 № 1259-р, яким ОСОБА_2 звільнено з посади заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій» на підставі пункту 2 частини другої статті 106 Кодексу цивільного захисту України є протиправним та підлягає скасуванню.

Як наслідок, підлягає скасуванню похідний наказ ДСНС України (по особовому складу цивільного захисту) від 21.10.2021 №429 «Про оголошення розпорядження Кабінету Міністрів України», яким оголошено розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.10.2021 № 1259-р «Про звільнення ОСОБА_2 з посади заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій».

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Згідно з частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Про необхідність поновлення особи на посаді як спосіб відновлення її порушених прав йдеться в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.01.2013 у справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11).

У цьому рішенні звертається увага на те, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім цього, суд зазначає, що відповідно до абз. 10 пп. 10.2 п. 10 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», задовольняючи позовні вимоги про поновлення на публічній службі, суд повинен визнати протиправним рішення суб`єкта владних повноважень повністю або частково та скасувати акт індивідуальної дії повністю або ту його частину, яка стосується позивача, з моменту прийняття акта та обов`язково вказати дату, з якої особу поновлено на посаді.

Беручи до уваги, що звільнення позивача відбулося незаконно, суд дійшов висновку про те, що порушені права позивача у цій частині підлягають захисту шляхом поновлення його на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

При цьому, суд звертає увагу, що визнання протиправним та скасування акта індивідуальної дії (розпорядження про звільнення) має наслідком його недійсність з моменту прийняття. Тобто такий акт індивідуальної дії від моменту прийняття не породжує жодних правових наслідків, крім тих, що пов`язані з його скасуванням.

Таким чином, встановлення судом факту незаконного звільнення позивача і, як наслідок, поновлення його на посаді, є нерозривними складовими одного процесу із захисту порушеного права, що співпадають у часі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що поновлення на посаді незаконно звільненого працівника повинно відбуватись з дня, наступного за днем звільнення.

Враховуючи, що день звільнення вважається останнім днем роботи, позивач підлягає поновленню на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій днем, наступним за днем звільнення, тобто з 21.10.2021.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині поновлення саме з наступного дня за днем звільнення - з 21.10.2021, а не з дати звільнення, як було заявлено позивачем у позові.

Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Верховний Суд України у постанові від 14.01.2014 у справі № 21-395а13 зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100).

Відповідно до пункту 2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Згідно з абзацом 3 пункту 3 Порядку №100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

У пункті 6 Постанови «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 №13 Пленуму Верховного Суду України зазначено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу визначається шляхом множення середньоденної заробітної плати на кількість робочих днів, що минули починаючи з дня незаконного звільнення, по день прийняття судом рішення про поновлення на роботі.

Як убачається з довідки Державної служби України з надзвичайних ситуацій, наданої на виконання вимог ухвали суду від 08.12.2021, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 405,94 грн.

Кількість днів вимушеного прогулу, які підлягають оплаті за період з 21.10.2021 по 21.09.2022, складає 230 робочих днів.

Таким чином, у зв`язку з незаконним звільненням з відповідача на користь позивача потрібно стягнути 93 366,20 грн. (230 х 405,94) середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу без утримання обов`язкових податків і зборів.

При цьому сума обов`язкових податків і зборів підлягає нарахуванню та утриманню під час виконання судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених під час розгляду справи фактів та обставин, беручи до уваги, що мотивація та докази, наведені відповідачами під час розгляду адміністративної справи, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи позивача, а позивачем доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є частково обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню частково.

Згідно із пунктами 2 і 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Керуючись указаними вимогами, суд вважає за необхідне рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 21 жовтня 2021 року та в частині стягнення з Державної служби України з надзвичайних ситуацій суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 8524,74 грн. (405,94 грн. х 21) без утримання обов`язкових податків та зборів - допустити до негайного виконання.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду з даним адміністративним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1816,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2021 року № 1259-р "Про звільнення ОСОБА_2 з посади заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій".

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з надзвичайних ситуацій (ідентифікаційний код: 38516849; зареєстроване місцезнаходження: вул. О. Гончара, 55а, м. Київ, 01601) від 21.10.2021 № 429 (по особовому складу) "Про оголошення розпорядження Кабінету Міністрів України".

4. Поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 21 жовтня 2021 року.

5. Стягнути з Державної служби України з надзвичайних ситуацій (ідентифікаційний код 3851684, зареєстроване місцезнаходження: вул. О. Гончара, буд. 55-А, м. Київ, 01601) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.10.2021 по 21.09.2022 в сумі 93 366,20 (дев`яносто три тисячі триста шістдесят шість гривень двадцять копійок) грн.

6. В іншій частині позовних вимог відмовити.

7. Стягнути з Кабінету Міністрів України (ідентифікаційний код 3851684, зареєстроване місцезнаходження: вул. О. Гончара, буд. 55-А, м. Київ, 01601) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) грн.

8. Стягнути з Державної служби України з надзвичайних ситуацій (ідентифікаційний код 3851684, зареєстроване місцезнаходження: вул. О. Гончара, буд. 55-А, м. Київ, 01601) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) грн.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині:

1) поновлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на посаді заступника Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 21 жовтня 2021 року;

2) стягнення з Державної служби України з надзвичайних ситуацій (ідентифікаційний код 3851684, зареєстроване місцезнаходження: вул. О. Гончара, буд. 55-А, м. Київ, 01601) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 8 524,74 (вісім тисяч п`ятсот двадцять чотири гривні сімдесят чотири копійки) грн. без урахування податків та зборів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Головуючий суддя Т.П. Балась

Суддя Є.В. Аблов

Суддя А.В. Літвінова