Справа № 260/2474/22
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2022-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2022 року м. Ужгород№ 260/2474/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2022 року Позивач - ОСОБА_1 звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головне управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії., а саме:

- просить визнати неправомірним рішення ГУ ДМС в Закарпатській області № 47555 від 22 червня 2022 року про відмову йому в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання особі без громадянства та зобовязати видати таку.

Також просить встановити судовий контроль за виконання рішення суду.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що підставою для відмови у видачі посвідки стала наявність невиконаного рішення суду про примусове повернення з України від 17.11.2017 року № 6.

Позивач вважає вказані мотиви та рішення безпідставними, оскільки невиконане рішення стосується його як громадянина Грузії, а він наразі має статус особи без громадянства. І крім того, для того , щоб він виїхав за межі України йому необхідне посвідчення особи без громадянства для виїзду закордон, яке не можливо оформити без посвідки на тимчасове провадження.

12 липня 2022 року ухвалою ЗОАС було відкрите спрощене позовне провадження, якою було залучено до участі у справі в якості третьої особи : Державну міграційну службу та зобовязано відповідачів надати суду особову справу позивача.

08 серпня 2022 року представником відповідача надано Відзив на позов, в якому заперечив проти позову, мотивуючи тим, що позивач звернувся 09 серпня 2022 року до відповідача із заявою для отримання посвідки на тимчасове проживання, зазначивши, що він є особою без громадянства. В ході перевірки поданої інформації відносно позивача, відповідачем було встановлено, що 02.02.2018 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області було постановлено рішення про видворення позивач за межі території України, у звязку виникли підстави для відмови в оформлення посвідки на тимчасове проживання , зазначені в п. 61 Порядку № 322 від 25.04.2018 року.

До Відзиву було додано Особову справу № ОСОБА_1 .

08 серпня 2022 року до суду надійшли пояснення від представника третьої особи -Державної міграційної служби України , в яких констатовано ті ж доводи , що надав і відповідач у Відзиві.

22 серпня 2022 року до суду від представника позивача надійшла Відповідь на відзив, в якому звернуто увагу на те, що відзив не містить пояснень щодо того, який документ позивач має отримати на підтвердження його особи та статусу після визнання його особою без громадянства, адже відповідно до ч.2 ст. 132 ЗУ "Про єдиний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус міститься їх вичерпний перелік Оскільки в оформленні посвідки на тимчасове проживання позивачу відмовлено, а посвідчення без громадянства для виїзду за кордон позивач оформити не може без посвідки, то держава повинна забезпечити таку особу документом, який би підтверджував його особу та статус.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, а також Особову справу № ОСОБА_1 ,суд дійшов наступних висновків.

Обставини встановлені судом.

07 листопада 2017 року головним спеціалістом Мукачівського МВ ГУ ДМС в Закарпатській області прийнято рішення № 6, яке погоджено начальником Мукачівського МВ ГУ ДМС в Закарпатській області, яким вирішено примусово повернути за межі України громадянина Грузії ОСОБА_2 ., ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобовязати його покинути територію України у термін до 05.12.2017 року., а також в якому констатовано, що його документи втрачено .

У рішенні зазначено, що у випадку невиконання рішення про примусове повернення буде застосовано примусове видворення, що також передбачає розміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України строком до 12 місяців.

Про дане рішення було повідомлено керівника Мукачівської місцевої прокуратури.

25 січня 2018 року Мукачівським МВ ГУДМС України в Закарпатській області до Мукачівського міськрайонного суду було подано позов про примусове видворення громадянина Грузії ОСОБА_3 за межі території України, в якому було констатовано, що з 2006 року по теперішній час він проживає в м. Мукачеві, постійно роботи не має., а повернутися в Грузію не має можливості, так як документи втрачено.04.11.2017 року був притягнутий до адмінвідповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП України.

31 січня 2018 року Мукачівським МВ ГУДМС України в Закарпатській області до Мукачівського міськрайонного суду було подано позов про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою ідентифікації та забезпечення видворення громадянина Грузії ОСОБА_2 ., ІНФОРМАЦІЯ_1 .

02 лютого 2018 року Мукачівським міськрайонним судом у справі № 303/462/18 винесено постанову про примусове видворення громадянина Грузії - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України. Постанову звернути до негайного виконання.

02 лютого 2018 року Мукачівським міськрайонним судом у справі № 303/582/18 винесено постанову про затримання громадянина Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його ідентифікації та забезпечення видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк, визначений ч.11 ст.289 КАС України, достатній для виконання рішення, який не може перевищувати шість місяців.

06 лютого 2018 року начальником Мукачівського МВ ГУДМС України в Закарпатській області на адресу ГУДМС в Закарпатській області було направлено матеріали відносно громадянина Грузії ОСОБА_2 з проханням направлення вказаних матеріалів до Посольства Грузії з метою виготовлення документів , що дають право на перетин Державного кордону України.

31 травня 2018 року на адресу заступника начальника УДМС України в Закарпатській області надійшов лист з інформацією про те, що згідно бази даних Агентства розвитку державних сервісів Мінюсту Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не вважається громадянином Грузії.

30 липня 2018 року Мукачівським міськрайонним судом у справі № 303/4463/18 продовжено строк тримання громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України а 6 місяців.

29 січня 2019 року Мукачівським міськрайонним судом у справі № 303/539/19 продовжено строк тримання громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України на 6 місяців.

11 квітня 2019 року Восьмий апеляційний адміністративний суд у справі № 303/539/19 скасував рішення першої інстанції, відмовив Мукачівському МВ ГУДМС України в Закарпатській області у позові і зробив наступний висновок:

-відповідач повідомив позивача про втрату паспорта зразка СРСР під час відбування покарання у період з 1997 по 2006 рік.

Позивачем не вчинялось вичерпних дій з метою з`ясування обставин втрати відповідачем паспорта зразка СРСР та ідентифікації його особи.

Зокрема, не встановлено суд, який виніс вирок, на підставі якого відповідач відбував покарання, не встановив місця позбавлення волі, де відповідач таке покарання відбував, шляхом надсилання відповідних запитів не перевірив можливого місця знаходження паспорта відповідача, що має важливе значення для встановлення його особи та визначення його правового статусу як громадянина.

Оскільки органами ДМС України не вживалися всі можливі заходи з метою ідентифікації та забезпечення видворення відповідача та з огляду на відсутність умов, передбачених частиною 13 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких неможливо ідентифікувати відповідача, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для продовження строку затримання відповідача.

20 липня 2020 року ухвалою Мукачівського міськрайонного суду у справі № 303/4463/18 виправлено описку у рішенні від 30.07.2018 року та виправлено описку у імені відповідача з невірного " ОСОБА_4 " на вірне " ОСОБА_5 ".

31.12.2020 року начальник Мукачівського МВ ГУДМС України в Закарпатській області надіслав на адресу ГУДМС в Закарпатській області всі матеріали по справі ОСОБА_1 для підготовки висновку про неможливість примусового видворення за межі країни.

18 лютого 2021 року головним спеціалістом відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УСІОБГ ГУДМС України в Закарпатській області прийнято ВИСНОВОК про неможливість примусового видворення за межі країни громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Висновок затверджено т.в.о. начальником ГУ ДМС в Закарпатській області .

У Висновку констатовано:

- жодна країна, зокрема і Грузія , не вважає вищезгаданого громадянина приналежним до їх громадянства

- відповідно до ч.18 ст. 4 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства ", особи, звільнені з пунктів тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства , які незаконно перебувають в Україні на підставі рішення суду про скасування рішення про їх затримання або примусове видворення за межі України, або до яких до завершення граничного строку перебування у таких пунктах не було примусово видворено за межі України з причин відсутності проїзного документа, транспортного сполучення з країною їх походження або з інших причин, незалежних від таких осіб, визнаються такими, які на законних підставах тимчасово перебувають в Україні на період дії обставин, що унеможливлюють їх примусове видворення за межі України.

27 травня 2022 року Державною міграційною службою України прийнято Рішення № 073985 про визнання ОСОБА_1 26.09.1964 особо без громаднства відповідно до статті 6-1 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

13 червня 2022 року ДМСУ повернуло до ГУ ДМС в Закарпатській області матеріали справи позивача та просило забезпечити виконання вимог абзацу 2 п.35 ,п.п.36,39 Порядку розгляду заяв про визнання особою без громадянства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2021 р. № 317

09 червня 2022 року в ГУ ДМС в Закарпатській області від ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 було прийнято заяву-анкету для оформлення посвідки на тимчасове проживання, в якій вказано : Рішення про відмову в оформленні посвідки на тимчасове проживання ( підстава п.п.2 п.61 ).

22 червня 2022 року начальником ГУ ДМС в Закарпатській області прийнято РІШЕННЯ номер 4755 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання особі без громадянства ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі п.61. п.п.2 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого ПКМУ

від 25 квітня 2018 р. № 322.

23 червня 2022 року начальник ГУ ДМС в Закарпатській області надіслав позивачу лист-повідомлення, розяснивши, що останньому відмовлено в оформленні посвідки на тимчасове проживання, оскільки відносно нього діє невиконане рішення про примусове повернення з України від 17.11.2017 року ) Додаток до листа - рішення від 22.06.22 року.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Постановою КМУ від 25 квітня 2018 р. № 322 затверджений Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, який розроблений відповідно до частини другої статті 15 Закону України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус і частини вісімнадцятої статті 5 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства

Посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні ( п.18 ч. 1 ст. 1 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства ).

Відповідно до п. 18. ст. 4 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства Особи, звільнені з пунктів тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на підставі рішення суду про скасування рішення про їх затримання або примусове видворення за межі України, або яких до завершення граничного строку перебування у таких пунктах не було примусово видворено за межі України з причин відсутності проїзного документа, транспортного сполучення з країною їхнього походження або з інших причин, незалежних від таких осіб, визнаються такими, які на законних підставах тимчасово перебувають в Україні на період дії обставин, що унеможливлюють їх примусове видворення за межі України.

Отже, оскільки позивач був звільнений з пункту тимчасового перебування іноземців, , суд визнаний незаконним продовження строку затримання, відповідачем зроблено висновок про неможливість примусового видворення за межі України, то позивач у відповідності до ч.18 ст. 4 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства вважається особою, яка на законних підставах тимчасово перебуває в Україні.

Відповідно до п.16 статті 5 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною вісімнадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства, подана після завершення граничного терміну тримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, а також висновок центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, про неможливість примусового видворення з України іноземця або особи без громадянства з причин відсутності проїзного документа, транспортного сполучення з країною походження іноземця або особи без громадянства або з причин, що не залежать від таких осіб, після завершення строку тримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, або якщо технічну неможливість здійснити примусове видворення іноземця було з`ясовано раніше.

Відповідно до п. 61. п.п.2 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого ПКМУ від 25 квітня 2018 р. № 322. Територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли:, зокрема

- іноземець або особа без громадянства перебувають на території України з порушенням встановленого строку перебування або щодо них діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в`їзду.

Суд звертає увагу, що вищевказана підстава не може бути причиною відмови позивачу у видачі посвідки на тимчасове проживання, оскільки в разі невиконання рішення про примусове повернення наступним етапом є рішення про примусове видворення, а в даній справі відповідачем прийнято Висновок про неможливість примусового видворення позивача за межі України.

Рішення про примусове повернення № 6 від 07.11.2017 діє до тих пір, допоки не прийнято рішення про примусове видворення, а тому посилання відповідача на нього як на підставу зазначену у п.61 п.п.2 є помилковим.

КСУ у своєму рішенні 3-рп/2003 зазначив, що

- правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Статтею 13 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод гарантується , що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Отже , суд дійшов висновку, що позивачем виконано усі визначені законом умови, і є всі підстави , зазначені у п.16 статті 5 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства для отримання ним посвідки на тимчасове проживання в Україні., у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ч.1 ст.382 КАСУ суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, оскільки судом встановлено , що позивач тривалий час перебуває в Україні без документів, які посвідчують його особу, як з його вини так і з вини державних органів України , то суд вбачає доцільними здійснити контроль за виконанням судового рішення.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до Головне управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення ГУ ДМС в Закарпатській області № 47555 від 22 червня 2022 року про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання особі без громадянства Самхарадзе Тамазу ІНФОРМАЦІЯ_1

Зобовязати ГУ ДМС в Закарпатській області ( ) м. Ужгород, вул. Грибоєдова,12-а видати особі без громадянства Самхарадзе Тамазу 26.09.1964 р.н АДРЕСА_1 посвідку на тимчасове проживання.

Зобовязати ГУ ДМС в Закарпатській області ( ) м. Ужгород, вул. Грибоєдова,12-а надати суду в термін 10 днів з дня набрання рішення законної сили звіт про виконання рішення суду, копію якого надіслати позивачу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова