Справа № 360/8267/21
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2022-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

23 вересня 2022 року Справа № 360/8267/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Пляшкова К.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 16 грудня 2021 року надійшов адміністративний позов Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка (далі позивач, ЛДУВС імені Е.О. Дідоренка) до ОСОБА_1 (далі - відповідач) з позовними вимогами про стягнення з відповідача на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади - Міністерства внутрішніх справ України в особі позивача, витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 в навчальному закладі в сумі 55959,32 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що наказом ЛДУВС імені Е.О. Дідоренка від 10 серпня 2018 року № 86 о/с ОСОБА_1 зараховано курсантом першого курсу, поставлено на всі види забезпечення та присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції».

Між ЛДУВС імені Е.О. Дідоренка та громадянкою ОСОБА_1 11 серпня 2018 року укладено контракт про здобуття освіти в ЛДУВС імені Е.О. Дідоренка, за яким відповідач зобов`язалася після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін визначений у направлені на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за посадою, на яку призначена замовником, і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, зокрема за відмову від подальшого проходження служби, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані із утриманням у навчальному закладі із затвердженим розрахунком.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі ГУНП в Луганській області) від 07 липня 2021 року № 257 о/с відповідача призначено дільничним офіцером поліції сектору превенції відділу поліції № 3 Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області.

Відповідач 09 листопада 2021 року звільнена зі служби в Національній поліції відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», на підставі наказу ГУНП в Луганській області від 29 жовтня 2021 року № 392 о/с, про що представнику позивача стало відомо 23 листопада 2021 року, що підтверджується листом Управління кадрового забезпечення ГУНП в Луганській області від 09 листопада 2021 року № 4327/111/19-2021.

На відповідача за період з 11 серпня 2018 року по 04 липня 2021 року МВС України через Університет фактично витрачені бюджетні кошти в сумі 55959,32 грн.

На підставі зазначено позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Судом 20 грудня 2021 року на виконання вимог частини третьої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) направлено запит на Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

На адресу Луганського окружного адміністративного суду 10 січня 2022 року надійшла відповідь на запит суду про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Ухвалою від 17 січня 2022 року адміністративний позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 03 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 04 липня 2022 року продовжено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву на 10 календарних днів з дня отримання цієї ухвали; повторно запропоновано відповідачу надати на офіційну електрону адресу суду або за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали відзив на позовну заяву разом зі всіма доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та доказами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії відзиву та доданих до нього документів.

Оскільки адресою місця проживання (перебування) ОСОБА_1 є тимчасово окупована територія України, повідомлення відповідача про винесення ухвали про продовження відповідачу процесуального строку на подання відзиву відповідно до підпункту 20 пункту 1 «Перехідних положень» КАС України здійснено з особливостями, визначеними законами України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Відповідно до частини першої статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Оголошення про повідомлення відповідача опубліковане офіційному веб-сайті Луганського окружного адміністративного суду 02 вересня 2022 року, що підтверджено повідомленням уповноваженої особи суду.

Відповідач не скористалася правом подання заперечень щодо заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у визначений законом строк.

Відповідно до положень частини шостої статті 162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

Відповідно до наказу ЛДУВС імені Е.О. Дідоренка від 10 серпня 2018 року № 86 о/с відповідача зараховано з 11 серпня 2018 року курсантом першого курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів Національної поліції України ЛДУВС імені Е.О. Дідоренка як кандидата, який успішно склав вступні випробування з постановкою на всі види забезпечення, та згідно з Законом України «Про Національну поліцію» присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції».

Судом встановлено, що 11 серпня 2018 року між ЛДУВС імені Е.О. Дідоренка, ГУНП в Луганській області та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) укладено контракт № 16/18 про здобуття освіти у ЛДУВС імені Е.О. Дідоренка (ВНЗ із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських).

Відповідно до пункту 3 вищевказаного контракту, відповідач зобов`язується у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію».

Між Державою Україною, від імені якої виступає Національна поліція України в особі т.в.о. ректора ЛДУВС імені Е.О. Дідоренка (Сторона 1) та громадянкою України ОСОБА_1 (Сторона 2) 11 серпня 2018 року укладено контракт про проходження служби в поліції, відповідно до якого ОСОБА_1 приймається на службу до поліції та призначається на посаду строком на три роки та добровільно бере на себе обов`язок проходження служби в поліції за посадою протягом строку дії цього контракту та відповідно до його умов.

У відповідності до пункту 4 розділу VI Сторона 2 може розірвати контракт до закінчення строку його дії з підстав, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», що діє поліцейському право ініціювати питання про своє звільнення з поліції.

Строк дії контракту з 11 серпня 2018 року по 01 липня 2022 року. Контракт набирає чинності з дня його підписання сторонами, якщо інше не передбачено умовами цього контракту (пункт 1 розділу VII Контракту).

Наказом ГУНП в Луганській області по відділу поліції № 3 Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області від 07 липня 2021 року № 257 о/с призначено лейтенанта поліції ОСОБА_1 дільничним офіцером поліції сектору превенції відділу поліції № 3 Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області як таку, що прибула з ЛДУВС імені Е.О. Дідоренка, з 05 липня 2021 року.

Наказом ГУНП в Луганській області по відділу поліції № 3 Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області від 29 жовтня 2021 року № 392 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 дільничного офіцеру поліції сектору превенції відділу поліції № 3 Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням) з 09 листопада 2021 року з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 03 роки 02 місяці 28 днів, відрахувавши з грошового забезпечення кошти за 05 діб щорічної чергової оплачуваної відпустки, встановивши відсоток премії за листопад 2021 року 109,6 %.

Згідно з розрахунком витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 в ЛДУВС імені Е.О. Дідоренка за період з 11 серпня 2018 року по 04 липня 2021 року, витрати на утримання курсанта, складають: по грошовому забезпеченню 8340,94 грн; по продовольчому забезпеченню 31290,76 грн; по речовому забезпеченню 4833,46 грн; по медичному забезпеченню 791,45 грн; комунальні послуги та спожиті енергоносії 10702,71 грн; всього 55959,32 грн.

Правильність розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 , також підтверджується довідкою про доходи курсанта з 11 серпня 2018 року по 04 липня 2021 року, розрахунком вартості речового забезпечення курсанта, розрахунком вартості продовольчого забезпечення, розрахунком вартості комунальних послуг та спожитих енергоносіїв, довідкою по амбулаторній карті.

Листом від 13 грудня 2021 року № 2289 ЛДУВС імені Е.О. Дідоренка повідомив ОСОБА_1 про необхідність відшкодування витрат, в разі відмови відшкодувати витрати в добровільному порядку таке відшкодування буде здійснене в судовому порядку.

Лист від 13 грудня 2021 року № 2289 надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, суд виходить з такого.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року в справі № 810/2610/16 зазначив, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Саме така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18).

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З врахування позиції Верховного Суду дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 1 Закону України від 10.01.2002 № 2925-III «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України.

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (стаття 74 Закону України «Про Національну поліцію»).

Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 (надалі - Порядок № 261).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 261 цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Абзацом першим пункту 2 Порядку № 261 визначено, що витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Пунктом 3 Порядку № 261 визначено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з:

грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;

оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.

Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.

Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання (пункт 4 Порядку № 261).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 261 після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 261 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до пункту 3 Контракту про здобуття освіти в ЛДУВС імені Е.О. Дідоренка, ОСОБА_1 у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання зобов`язана відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію».

Утримання відповідача у ЛДУВС імені Е.О. Дідоренка здійснювалось шляхом здійснення грошового, продовольчого, речового та медичного забезпечення, а також наданням комунальних послуг та енергоносіїв.

В ході розгляду справи судом встановлено, що згідно із розрахунком витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 в ЛДУВС імені Е.О. Дідоренка за період з 11 серпня 2018 року по 04 липня 2021 року, складають: по грошовому забезпеченню 8340,94 грн; по продовольчому забезпеченню 31290,76 грн; по речовому забезпеченню 4833,46 грн; по медичному забезпеченню 791,45 грн; комунальні послуги та спожиті енергоносії 10702,71 грн; всього 55959,32 грн.

Суд наголошує, що особи, які навчаються в ЛДУВС імені Е.О. Дідоренка перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання, є державними (бюджетними). Разом з тим, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі звільнення з Національної поліції до встановленого трирічного терміну перебування на службі, відповідач на даний час зазначену вище суму коштів в повному обсязі не відшкодував, що є підставою для задоволення позову повністю.

Судом також встановлено, що на виконання вимог пункту 5 Порядку № 261 ЛДУВС імені Е.О. Дідоренка рекомендованим листом з повідомленням направлено ОСОБА_1 лист від 13 грудня 2021 року № 2289 з вимогою відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням в навчальному закладі, в сумі 55959,32 грн.

Проте відповідачем у строк, визначений в абзаці першому пункту Порядку № 261, витрати у вказаній сумі в добровільному порядку не відшкодовано.

Суду не надано доказів, що на час розгляду даної адміністративної справи ОСОБА_1 витрати, пов`язані з її утриманням в навчальному закладі, відшкодовані Міністерству внутрішніх справ України.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що позивачем доведено правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача суми витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, натомість відповідачем не надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому адміністративному позові, та доказів добровільної сплати зазначеної суми боргу на момент розгляду справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

З викладеного слідує, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору відносяться на рахунок суб`єкта владних повноважень. Такий вид судових витрат, як судовий збір, поверненню позивачу - суб`єкту владних повноважень, не підлягає.

Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних правовідносинах із владою.

Оскільки позивач у вказаній справі є суб`єктом владних повноважень, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача судового збору на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка (місцезнаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Донецька, будинок 1, ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення грошових коштів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 55959,32 грн (п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 32 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова