Справа № 380/3202/22
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/3202/22 пров. № А/857/9531/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року про зупинення провадження, постановлену суддею Кравців О.Р. у м. Львові у справі № 380/3202/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2022 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача - Головного управління Національної поліції у Львівській області, у якому просив:

-визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ НП у Львівській області від 11.11.2021 №4297 «Про застосування дисциплінарного стягнення до заступника начальника відділення поліції №1 з превентивної діяльності Золочівського РВП майора поліції Карплюка С.В.»;

- визнати протиправним та скасувати наказ від 05.01.2022 т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції (ГУНП) у Львівській області №3 о/с, відповідно до якого майора поліції ОСОБА_1 , заступника начальника відділення поліції №1 з превентивної діяльності Золочівського районного відділу поліції ГУНП було звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України «Про Національну поліцію»;

- поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділення поліції №1 з превентивної діяльності Золочівського районного відділу поліції ГУНП з 05.01.2022;

- стягнути на користь позивача з ГУНП у Львівській області середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.01.2022.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року зупинено провадження у справі на підставі п.5 ч.1 ст.236 КАС України до припинення перебування ОСОБА_1 в складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у розглядуваній адміністративній справі.

Згідно доводів скаржника, у період з 26 лютого 2022 року (мобілізація представника позивача) по 05 квітня 2022 року (мобілізація позивача) позивач, зловживаючи процесуальними правами, не вчинив усіх необхідних дій для належного розгляду справи особисто або через іншого представника.

Оскільки однією з позовних вимог є стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 05.01.2022, на думку скаржника, наслідком зупинення провадження на невизначений строк у разі вирішення спірних правовідносин на користь позивача буде спричинення значних втрат з Державного бюджету України.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмету позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі Фрідлендер проти Франції).

Недотримання строків розгляду справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Зупиняючи провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 236 КАС України на строк дії воєнного стану, суд першої інстанції виходив з того, що позивач мобілізований та перебуває у складі Збройних Сил України, що відповідно до Указу Президента України переведені на воєнний стан.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.

Зупинення провадження в справі - це також, як і відкладення провадження в справі, перенесення судового засідання в справі на інший час, але на відміну від відкладення при зупиненні час нового судового засідання суд точно зазначити не може. Судове засідання при зупиненні провадження переноситься до припинення дії перешкод, що послужили підставою зупинення провадження в справі.

За своєю правовою сутністю зупинення провадження у справі є тимчасовим і повним припиненням всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України № 389-VIII від 12.05.2015 Про правовий режим воєнного стану.

Згідно з ст. 26 цього Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Відповідно до приписів ст. 236 КАС України визначені обов`язкові та факультативні підстави для зупинення провадження у справі, які дійсно перешкоджають розгляду справи та мають об`єктивний характер.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Із змісту наведеної норми слідує, що така стосується лише фізичної особи, яка перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Водночас, на юридичних осіб та суб`єктів владних повноважень (в тому числі на військові частини) положення згаданої норми процесуального закону не поширюються.

Слід зазначити, що представником позивача, покликаючись на наявність передбачених п.5 ч.1 ст.236 КАС України підстав, заявлено клопотання про зупинення провадження із наданням доказів його мобілізації та мобілізації його довірителя позивача у справі.

З урахуванням викладеного вище, суд апеляційної інстанції вважає, що при вирішенні питання зупинення провадження у справі на підставі п.5 ч.1 ст.236 КАС України судом першої інстанції не допущено порушення вимог процесуального закону.

Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного судового рішення, яке скасуванню не підлягає.

Відповідно до статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в строки, встановлені статтею 309 КАС України.

Керуючись статтями 236, 242, 243, 308, 309, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року про зупинення провадження у справі № 380/3202/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель