Справа № 440/15520/21
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2022-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/15520/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойка С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Національної поліції в Полтавській області, оформлене листом відповідача від 25.10.2021 за вих.№577/115/39/01-2021 щодо визнання посвідчення "Ветеран Національної поліції" серія НОМЕР_1 виданого ОСОБА_1 - недійсним;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області поновити ОСОБА_1 статус Ветеран Національної поліції безтерміново;

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо зобов`язання ОСОБА_1 повернути до Головного управління Національної поліції в Полтавській області посвідчення "Ветеран Національної поліції" серії НОМЕР_1 , яке викладене в листі від 25.10.2021 за вих№577/115/39/01-2021;

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо направлення листа від 22.10.2021 за вих. 39/573 до Департаменту соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації із повідомленням про визнання посвідчення "Ветеран Національної поліції" серії НОМЕР_1 виданого ОСОБА_1 - недійсним та виданим помилково.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішення Головного управління Національної поліції в Полтавській області, оформлене листом Відповідача від 25.10.2021 щодо визнання посвідчення «Ветеран Національної поліції» серії НОМЕР_1 виданого ОСОБА_1 недійсним є незаконним та протиправним, оскільки позивач подавав відповідні документи на отримання статусу Ветеран Національної поліції, відповідач жодних зауважень чи нарікань в достовірності наданих документів не надав та 29.03.2019 видав посвідчення «Ветеран Національної поліції» з нагрудним знаком, листом 21.01.2021 за вих. ФИ-72/КЦ позивачу роз`яснено, які саме він має пільги. А тому дії Відповідача щодо визнання недійсним посвідчення «Ветеран Національної поліції» вважає незаконними.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження), витребувано докази.

Ухвалою суду від 22.07.2022 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі №440/2260/21 (адміністративне провадження №К/9901/43337/21).

Ухвалою 09.09.2022 провадження у справі №440/15520/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, поновлено.

До суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» ветеранами Національної поліції визнаються, в тому числі громадяни України: інваліди І та ІІ групи, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. Проте, згідно довідки МСЕК серії АВ 0021281 від 26.02.2019 ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності за наслідками травми, Так пов`язаної з виконанням службових обов`язків, отже травма як причина встановлення інвалідності особі відокремлена та не є тотожною з пораненням, контузією, каліцтвом, захворюванням, у тому числі пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби або військових обов`язків з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю, таким чином законодавством встановлено вичерпний перелік причин інвалідності у разі яких особа може бути визнана ветераном Національної поліції, серед яких відсутня така причина як травма. Окрім цього у відзиві позивач просить залучити до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 30.05.2005 по 06.11.2015 та проходив службу в Національній поліції з 07.11.2015.

Наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 29.07.2016 №233 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби через хворобу з 03.08.2016.

29.03.2019 Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області видано ОСОБА_1 посвідчення «Ветеран Національної поліції» серії НОМЕР_1 , яке відповідає зразку посвідчення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2018 №925 «Про посвідчення і нагрудний знак «Ветеран Національної поліції».

25.10.2021 Головне управління Національної поліції в Полтавській області листом за вих. №577/115/39/01-2021 повідомило ОСОБА_1 про визнання ним посвідчення «Ветеран Національної поліції» серії НОМЕР_1 виданого ОСОБА_1 недійсним. Також у вказаному листі відповідач зазначив, що до Департаменту соціального захисту населення Полтавської облдержадімністрації було направлено лист із повідомленням про визнання посвідчення «Ветеран Національної поліції» серії НОМЕР_1 недійсним та виданим помилково.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" (далі - Закон України № 203/98-ВР) встановлений статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранів служби цивільного захисту, ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, визначає основні засади державної політики щодо соціального захисту громадян, звільнених з військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національної поліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально - виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, та членів їх сімей, визначає гарантії, які забезпечують їм гідне життя, активну діяльність, шану та повагу в суспільстві.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України № 203/98-ВР, ветеранами органів внутрішніх справ та ветеранами Національної поліції визнаються громадяни України, зокрема, особи з інвалідністюта II групи, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, чи при виконанні службових обов`язків по охороні громадського порядку, боротьбі із злочинністю та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій.

Відповідно до постанови КМ України "Про посвідчення і нагрудний знак "Ветеран Національної поліції" від 7 листопада 2018 року № 925, на видачу посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран Національної поліції" поширено дію Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1601.

Як зазначено в п. 3 постанови КМ України від 30.08.1999 № 1601, підставою для видачі відповідного посвідчення і вручення нагрудного знака є: наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку та довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення інвалідності I чи II групи, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, чи при виконанні службових обов`язків по охороні громадського порядку, боротьбі із злочинністю та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій - для осіб, зазначених у пункті 2 статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Порядок виготовлення і вручення ветеранам органів внутрішніх справ, ветеранам Національної поліції посвідчення та нагрудних знаків визначаються постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2018 № 925 «Про посвідчення і нагрудний знак «Ветеран Національної поліції», що у пункті 2 містить відсилку на поширення дії Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1601, на видачу посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран Національної поліції» (далі - Порядок № 1601).

Відповідно до п. 3 Порядку № 1601, підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби", зокрема є довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності І чи II групи, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Отже, нормативно-правове регулювання визначає умовою набуття особою з інвалідністю статусу «Ветеран військової служби» причинний зв`язок між встановленням інвалідності та пораненням, контузією, каліцтвом або захворюванням, інших умов, зокрема, в результаті виконання службових обов`язків по охороні громадського порядку.

Так, п. 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 (далі - Положення № 1317), визначає причини встановлення інвалідності:

- загальне захворювання;

- інвалідність з дитинства;

- нещасний випадок на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров`я);

- професійне захворювання;

- поранення, контузії, каліцтва, захворювання, зокрема, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби або службових обов`язків з охорони громадського порядку, боротьби із злочинністю та ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вперше встановлено другу групу інвалідності з 18.08.2016 - травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків, згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії Серії АВ №0554398.

Довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії Серії АВ №0021281 підтверджено, що ОСОБА_1 повторно встановлено другу групу інвалідності з 22.02.2019 безстроково - травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_1 повторно встановлено другу групу інвалідності з 22.02.2019 безстроково у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків.

Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області 29.03.2019 на підставі п.2 ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» видано ОСОБА_1 посвідчення «Ветеран Національної поліції» серії НОМЕР_1 та нагрудний знак, як особі з ІІ групи інвалідності , інвалідність якої настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Проте, в подальшому Головне управління Національної поліції в Полтавській області прийшло до висновку, що посвідчення «Ветеран Національної поліції» та нагрудний знак видані ОСОБА_1 помилково, оскільки травма як причина встановлення інвалідності ОСОБА_1 не є тотожною з пораненням, контузією, каліцтвом, захворюванням, у тому числі пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби або службових обов`язків з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю.

Таким чином ключовим питанням при вирішенні даного спору є причина відповідно до якої позивач отримав другу групу інвалідності, і чи підлягає травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків ототожнюванню з пораненням, контузією, каліцтвом, захворюванням, у тому пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби або службових обов`язків з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженій наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 № 561, визначено, що причини інвалідності встановлюються згідно з п. 26 Положення № 1317.

У п. 26 Положення № 1317 не міститься такої причини інвалідності як «травма». Отже, зазначення травми як причини інвалідності не відповідало вимогам закону.

ГУ НП в Полтавській області визнало посвідчення «Ветерана Національної поліції» не дійсним лише з тієї підстави, що медико-соціальна експертна комісія вжила у довідці до акту огляду термін «травма», а не «поранення», «контузія», «каліцтво» або «захворювання».

Отже, ОСОБА_1 зазнав негативних наслідків у зв`язку некоректним формулюванням з боку МСЕК причин інвалідності.

Суд вважає, що для отримання статусу «Ветеран Національної поліції» з підстави, передбаченої п. 2 ст. 5 Закону № 203/98-ВР, ключовим є встановлення особі І або ІІ групи інвалідності, й обставини отримання ушкодження здоров`я, зокрема, під час виконання особою обов`язків військової служби, при виконанні службових обов`язків по охороні громадського порядку.

Підставою для встановлення II групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, при збереженій здатності до самообслуговування та не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі (п. 27 Положення № 1317).

У випадку позивача, встановлення йому ІІ групи інвалідності з причини, пов`язаної із виконанням службових обов`язків, свідчить про важкий розлад функцій органів і систем організму та обмеження життєдіяльності.

Таким чином, незазначення у довідці МСЕК причини інвалідності з переліку: поранення, контузії, каліцтва, захворювання, а використання узагальнюючого терміну «травма», за умови встановлення ІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, є формальною перешкодою, яка позбавила позивача статусу «Ветеран Національної поліції».

Підсумовуючи викладене, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем недійсним посвідчення «Ветеран Національної поліції» та нагрудного знака слід визнати протиправним.

У відзиві позивач просить залучити до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації.

Відповідно до частини другої статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - це особа, яка бере участь у справі на стороні позивача або відповідача у разі, якщо рішення у справі може вплинути на її права, свободи, інтереси чи обов`язки. Інтерес третьої особи щодо задоволення позову (якщо вона бере участь на стороні позивача) або щодо відмови у задоволенні позову (якщо вона бере участь на стороні відповідача) збігається з інтересами відповідно позивача або відповідача.

Необхідною умовою для залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, є вплив рішення у справі на її права, свободи, інтереси або обов`язки.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі (ч.4 ст. 49 КАС України)

Отже, клопотання про залучення третьої особи має бути обґрунтованим та містити підстави для залучення такої (третьої особи) до участі у справі.

Всупереч викладеному, відповідачем не обґрунтована необхідність залучення Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, з підстав впливу рішення у справі на права, свободи, інтереси або обов`язки останнього.

Відтак, у суду відсутні підстави для залучення до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Отже, у задоволенні клопотання позивача про залучення третьої особи належить відмовити.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд відповідно до ч. 2 ст. 9, п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо визнання посвідчення «Ветеран Національної поліції» серії НОМЕР_1 виданого ОСОБА_1 недійсним та зобов`язання ОСОБА_1 повернути до Головного управління Національної поліції в Полтавській області посвідчення «Ветеран Національної поліції», зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавської області поновити ОСОБА_1 статус «Ветеран Національної поліції» про що повідомити Департамент соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації.

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Наведена норма процесуального закону не є імперативною та передбачає право суду на власний розсуд, виходячи з фактичних обставин справи, приймати рішення про необхідність чи недоцільність у зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення. Вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю суд враховує надані позивачем докази, особливості покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків згідно з судовим рішенням та його можливості ці обов`язки виконати без достатніх зволікань.

У цій справі позивачем не обґрунтовано необхідність застосування заходів судового контролю, а у суду відсутні підстави вважати, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення після набрання ним законної сили.

З урахуванням наведеного, у задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати у місячний строк з моменту набрання законної сили рішенням суду звіт про його виконання належить відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул.Пушкіна,83, м. Полтава, 36000, код ЄРДПОУ 40108630) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо визнання посвідчення «Ветеран Національної поліції» серії НОМЕР_1 виданого ОСОБА_1 недійсним.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо зобов`язання ОСОБА_1 повернути посвідчення «Ветеран Національної поліції», оформленого листом Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 25.10.2021 за вих №577/115/39/01-2021.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавської області поновити ОСОБА_1 статус «Ветеран Національної поліції» про що повідомити Департамент соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко