Справа № 480/3439/22
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2022 року Справа № 480/3439/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондаря С.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу №480/3439/22 за позовом ОСОБА_1 до Сумського міського центру зайнятості про визнання наказу притиправним та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сумського міського центру зайнятості, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Сумського міського центру зайнятості від 16.07.2021 № НТ210716 в частині призначення допомоги по безробіттю в мінімальному розмірі - 1000 грн.;
- зобов`язати Сумський міський центр зайнятості нарахувати та виплатити допомогу по безробіттю за період з 10.08.2021 по 27.04.2022 визначивши її в розмірі у відсотках до середньої заробітної плати.
В обгрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до наказу від 12.07.2021 № НТ210712 позивачу надано статус безробітного та взято на облік з 12.07.2021. Також, наказом від 16.07.2021 № НТ210716 призначено виплату допомоги по безробіттю, а наказом від 10.08.2021 № НТ210810 розпочато виплату допомоги по безробіттю з 10.08.2021, яка виплачувались по 27.04.2022. Отримавши допомогу, в мінімальному розмірі, позивач звернувся до Сумського міського центру зайнятості, в якому просив пояснити причини призначення виплат по безробіттю у мінімальному розмірі, а не у відсотках до його середньої заробітної плати. Відповідач листами № 03/33 від 11.01.2022 та № 230/07 від 14.04.2022 повідомив, що страховий стаж позивача за останні 12 місяців перед реєстрацією 12.07.2021 у центрі зайнятості складає 3 місяці, тому відповідно до ст.ст. 22, 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття допомога по безробіттю визначена в мінімальному розмірі (1000 грн.), а не у відсотках до його середньої заробітної плати. На думку позивача, наказ в частині призначення допомоги по безробіттю в мінімальному розмірі - 1000 грн. є протиправним, оскільки відповідачем не враховано, що причиною перерви страхового стажу є незаконне звільнення позивача із займаної посади роботодавцем, що підтверджується рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06.04.2021 у справі № 480/1857/20.
Ухвалою суду від 30.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Сумський міський центр зайнятості надав суду відзив на позов, у якому заперечуючи проти задоволення позовних вимог посилається на норми ст.ст. 22, 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", згідно з якими право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі.
Допомога по безробіттю особам, зазначеним у частині другій статті 22 цього Закону, виплачується у мінімальному розмірі, який встановлюється правлінням Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.
Мінімальний розмір допомоги по безробіттю встановлений у розмірі 1 000 грн.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши всі докази у справі, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 наказом Сумського міського центру зайнятості від 12.07.2021 № НТ210712 надано статус безробітного та взято на облік з 12.07.2021.
Згідно з наказом від 16.07.2021 № НТ210716 позивачу призначено виплату допомоги по безробіттю без урахування страхового стажу відповідно до частин 2, 4 ст. 22 , частини 3 ст. 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".
Наказом від 10.08.2021 № НТ210810 ОСОБА_1 розпочато виплату допомоги по безробіттю з 10.08.2021, яка виплачувались по 27.04.2022.
Вважаючи наказ Сумського міського центру зайнятості від 16.07.2021 № НТ210716 в частині призначення допомоги по безробіттю в мінімальному розмірі - 1000 грн. протиправним, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Право на допомогу по безробіттю зберігається у разі настання перерви страхового стажу з поважних причин, якщо особа протягом місяця після закінчення цієї перерви зареєструвалась в установленому порядку в державній службі зайнятості як безробітна. Поважними причинами є:
навчання у закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, клінічній ординатурі, асистентурі-стажуванні, аспірантурі, докторантурі з денною або дуальною формою здобуття освіти;
строкова військова служба;
здійснення догляду непрацюючою працездатною особою за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, а також за пенсіонером, який за експертним медичним висновком потребує постійного стороннього догляду;
періоди зайнятості на тимчасово окупованій території України чи в районах проведення антитерористичної операції та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не підтверджуються сплатою єдиного внеску;
інші поважні причини, передбачені законодавством України.
Згідно з ч.2 ст. 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців або звільнені з останнього місця роботи з підстав, передбачених пунктами 3, 4, 7 і 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України, а також з аналогічних підстав, визначених іншими законами, особи, зазначені у частині другій статті 6 цього Закону, особи, зазначені в абзаці третьому частини четвертої статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", працівники та гіг-спеціалісти юридичних осіб, що перебувають у статусі резидента Дія Сіті згідно із Законом України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", після звільнення чи припинення гіг-контракту мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі.
Частиною першою ст. 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду для цієї категорії осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" допомога по безробіттю особам, зазначеним у частині другій статті 22 цього Закону, виплачується у мінімальному розмірі, який встановлюється правлінням Фонду.
На момент виникнення спірних правовідносин правлінням Фонду встановлений мінімальний розмір допомоги по безробіттю в сумі 1000 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, страховий стаж позивача протягом 12 місяців, що передували реєстрації його як безробітного, становить менше шести місяців.
Проте, частина перша ст. 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачає збереження права на допомогу по безробіттю у разі настання перерви страхового стажу з поважних причин, якщо особа протягом місяця після закінчення цієї перерви зареєструвалась в установленому порядку в державній службі зайнятості як безробітна. Перелік поважних причин не є вичерпним, оскільки вказана норма, крім перелічених причин, передбачає інші причини.
Причиною перерви страхового стажу ОСОБА_1 є незаконне його звільнення із займаної посади роботодавцем, що підтверджується рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06.04.2021 № 480/1857/20.
Згідно вказаного рішення суду визнано протиправним та скасувано наказ ГУ ДПС у Сумській області №62-0 від 09.04.2020 "Про звільнення ОСОБА_1 ", поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління правового забезпечення та стягнуто на його користь суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 147397,25 грн.
При цьому судом визначений період вимушеного прогулу з 10.04.2020 по 06.04.2021 (по день постановлення судового рішення).
На виконання рішення суду, Головне управління ДПС у Сумській області наказом від 07.04.2021 № 38-о поновило ОСОБА_1 на посаді з 09 квітня 2020 року.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що у періоді який передував наданню ОСОБА_1 статусу безробітного, перерва у його страховому стажі виникла у зв`язку з протиправними діями Головного управління ДПС у Сумській області, а не з вини позивача.
Вказана причина є поважною, а тому відповідно до частини першої ст. 22 та частини першої ст. 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" допомога по безробіттю ОСОБА_1 має бути визначена у відсотках до його середньої заробітної плати а не в мінімальному розмірі.
Таким чином, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати наказ Сумського міського центру зайнятості від 16.07.2021 № НТ210716 в частині призначення ОСОБА_1 допомоги по безробіттю в мінімальному розмірі - 1000 грн. та зобов`язати Сумський міський центр зайнятості нарахувати та виплатити позивачу допомогу по безробіттю за період з 10.08.2021 по 27.04.2022, визначивши її в розмірі у відсотках до його середньої заробітної плати, з урахуванням виплачених сум.
Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн., сплачених за квитанцією від 08.06.2022.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумського міського центру зайнятості про визнання наказу притиправним та зобов`язання вчинити дії задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати наказ Сумського міського центру зайнятості від 16.07.2021 № НТ210716 в частині призначення ОСОБА_1 допомоги по безробіттю в мінімальному розмірі - 1000 грн.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар