Справа № 560/6874/22
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6874/22
РІШЕННЯ

іменем України

20 вересня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 18.02.2022 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення їй пенсії по інвалідності. Рішенням №85 від 31.03.2022 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надало відмову, посилаючись на відсутність у позивачки необхідного страхового стажу - 15 років. Позивачка вважає, що має право на відповідну пенсію та документи, що його підтверджують, не згодна з рішенням відповідача, вважає його незаконним та таким, що порушує її конституційні права.

Ухвалою від 04.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, надав до суду відзив на позовну заяву позивача, в якому просить залишити таку без задоволення з посиланням на те, що відмова у призначенні позивачу пенсії обумовлена відсутністю необхідного страхового стажу.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 31.08.2022 залучено до участі у справі як співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

13.09.2022 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надіслало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, приймаючи оскаржуване рішення №85 від 31.03.2022 відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

19.09.2022 на адресу суду надійшла заява від позивача, в якій останній зазначає, що в позовних вимогах ним помилково зазначено номер оскаржуваного рішення від 31.03.2022, а саме, вказано №86 замість №85.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи на підтримку своїх вимог та заперечень, суд встановив, наступне.

18.02.2022 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області із заявою щодо призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV.

До заяви позивачка додала необхідні документи, в тому числі трудову книжку серії НОМЕР_1 від 24.09.1979, диплом про навчання НОМЕР_2 , довідку до акта огляду МСЕК Серії 12 ААВ №774951 від 27.01.2022, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №85 від 31.03.2022 за результатами розгляду заяви від 18.02.2022 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності згідно Закону №1058-IV, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу визначеного ст. 32 (15 років), страховий стаж згідно поданих документів та даних персоніфікованого обліку позивача складає 11 років 03 місяці 15 днів.

До страхового стажу позивачки пенсійний орган не зарахував періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки документи про зміну прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не надходили, та період навчання, згідно диплому НОМЕР_2 , оскільки документи про зміну прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не надходили.

Вважаючи рішення пенсійного органу про відмову у призначенні пенсії за віком протиправним, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в межах предмету позову та заявлених позовних вимог, суд керується такими мотивами.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), який, згідно з преамбулою, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, з 01.01.2004 Закон № 1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За правилами частини першої статті 30 Закону № 1058-IV, пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону № 1058-IV, залежно від ступеня втрати працездатності визначено три групи інвалідності.

Причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.

Частина перша статті 32 Закону № 1058-IV визначає, що особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону.

Згідно ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1 (далі Порядок № 22-1).

Так, пунктом 1.1 Порядку № 22-1 встановлено, що заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

За приписами пункту 2.2 Порядку № 22-1 документи, які додаються до заяви про призначання пенсії по інвалідності: 1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637; 3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу; 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи.

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Судом встановлено, що 18.02.2022 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області із заявою щодо призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV.

Серед іншого, до своєї заяви позивачка додала трудову книжку серії НОМЕР_1 від 24.09.1979 та диплому НОМЕР_2 з метою підтвердження страхового стажу.

За результатами розгляду заяви позивачки пенсійний орган прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії по інвалідності. Підставою для такого рішення став висновок про відсутність у позивачки достатнього страхового стажу, а саме 15 років.

Як зазначає відповідач, підтверджений стаж роботи позивачки становить 11 років 03 місяці 15 днів. Водночас до страхового стажу позивачки не враховані періоди роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 24.09.1979 та період навчання згідно з дипломом НОМЕР_2 від 28.06.1980.

Перевіряючи доводи відповідача, суд враховує, що згідно із ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція № 58).

Пунктом 1.1 цієї Інструкції також передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Суд наголошує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи особи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Як зазначено в пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.4 Інструкції № 58 при влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку.

Суд звертає увагу на те, що порядок заповнення трудових книжок визначається розділом 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Пунктом 2.4 Інструкції передбачено, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Відповідно до пункту 2.6 Інструкції у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Згідно з пунктом 2.9 Інструкції виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці. Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів.

За змістом пунктів 2.11-2.13 Інструкції № 58 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Пунктом 4.1 Інструкції визначено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

З матеріалів справи вбачається, що трудова книжка серії НОМЕР_1 від 24.09.1979 заповнена 24.09.1979 на гр. ОСОБА_4 уповноваженою особою за видачу трудових книжок Хмельницького міського оптово-роздрібного плодоовочевого комбінату.

При цьому на титульній сторінці трудової книжки однією рискою закреслено колишнє прізвище позивачки " ОСОБА_2 " і записано прізвище " ОСОБА_3 ", яке в подальшому також закреслено однією рискою і записано прізвище " ОСОБА_5 ". Крім того, у верхньому лівому кутку на першій сторінці (титульному аркуші) внесені зміни про прізвище позивачки, а саме "Прізвище змінено на " ОСОБА_5 ", свідоцтво про шлюб НОМЕР_3 , видане Будинком урочистих подій, 11.10.1986". Вказані зміни завірені Хмельницьким авіапідприємством Міністерства цивільної авіації "Хмельницький аеропорт".

Досліджуючи трудову книжку позивачки, суд встановив наступне:

- в період з 05.06.1979 по 31.08.1979 позивач працювала продавцем у магазині - 3 у Хмельницькому міському оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті;

- в період з 26.08.1980 по 29.04.1981 позивач працювала товарознавцем у Хмельницькій райсільхозтехніці;

- в період з 03.09.1981 по 11.03.1983 позивач працювала продавцем в Універмазі Хмельницького РПС;

- в період з 28.06.1983 по 08.12.1984 позивач працювала продавцем у ОРС ПО "Уренгойгаздобыча" Ямало-Ненецкий национальный округ;

- в період з 20.02.1985 по 13.09.1988 позивач працювала на посаді секретаря-машиніста у Хмельницький аеропорт;

- в період з 01.09.2001 по 01.12.2006 позивач працювала покоївкою у ВАТ "Готель "Поділля".

Отже, трудова книжка серії НОМЕР_1 від 24.09.1979 дійсно належить позивачці ОСОБА_1 і містить усі необхідні відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, відомості про роботу та звільнення. Вказана трудова книжка не містить будь-яких виправлень чи неточностей.

Підставою для відмови у призначенні пенсії позивачці стало те, що пенсійний орган не зарахував до страхового стажу позивачки періоди роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 24.09.1979 та період навчання згідно з дипломом НОМЕР_2 від 28.06.1980, оскільки зміни прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » не проведені, документів, які пов`язують ці зміни не надано, прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » не пов`язанні.

Проте суд критично оцінює вказані доводи відповідача, адже основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Будь-яких зауважень щодо правильності заповнення записів про роботу позивачки у трудовій книжці оскаржене рішення відповідача не містить.

Також суд зазначає, що на момент звернення до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком прізвище позивачки є " ОСОБА_5 ", що відповідає прізвищу, внесеному до трудової книжки позивачки. Водночас дошлюбне прізвище позивачки не впливає на можливість зарахування до страхового стажу періодів її навчання та роботи на підставі трудової книжки.

Щодо незарахування до страхового стажу позивачки періодів роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 24.09.1979, суд додатково враховує, що в силу приписів чинного законодавства заповнення трудової книжки працівника здійснюється роботодавцем, а не працівником, і саме підприємство-роботодавець є відповідальним за організацію обліку трудових книжок працівників, в тому числі правильність внесення записів до них.

Крім того, суд зауважує, що згідно із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 25.04.2019 в справі № 593/283/17 та від 30.09.2019 в справі № 638/18467/15-а, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження органами пенсійного фонду в реалізації особою конституційного права на соціальний захист та призначення пенсії.

На працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку) за формальну неправильність оформлення досліджуваного документу, якщо недоліки допущені із вини адміністрації підприємства (висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17).

Наведене додатково підтверджується тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Отже, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а тому й не може впливати на його особисті права. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17.

Суд наголошує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи особи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

В цьому контексті суд також зазначає, що спірні записи у трудовій книжці позивачки не містять недопустимих перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали саму суть записів. Тому, на думку суду, відсутні достатні підстави для неврахування таких періодів при визначенні страхового стажу позивачки. При цьому враховується правова позиція Верховного Суду, наведена у постановах від 06.02.2018 в справі № 677/277/17 та від 24.05.2018 року в справі №490/12392/16-а.

З огляду на викладене суд вважає, що відповідач неправомірно та з формальних підстав не зарахував до страхового стажу позивачки періоди її навчання та роботи на підставі трудової книжки серії НОМЕР_1 від 24.09.1979 та диплому НОМЕР_2 від 28.06.1980.

При цьому суд звертає увагу, що пенсійний орган зарахував до страхового стажу позивачки 11 років 03 місці 15 днів на підставі доданих позивачкою документів до заяви від 18.02.2022 про призначення пенсії, що свідчить про неоднаковий підхід відповідача до зарахування періодів роботи до страхового стажу позивачки.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що відповідач обрав упереджений підхід при наданні оцінки трудової книжки та диплому позивачки та протиправно відмовив у зарахуванні позивачці страхового стажу роботи.

Відтак рішення відповідача №85 від 31.03.2022 за результатами розгляду заяви позивачки про призначення пенсії по інвалідності прийняте необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, та непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення, а тому визнається судом протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

При цьому суд зауважує, що право особи на гарантоване Конституцією і законами України пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від існування певних документів, відсутніх не з вини такої особи, збереження яких не може нею контролюватись.

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку, що наявні в матеріалах справи документи, що також надавалися відповідачу, підтверджують період навчання позивачки з 01.09.1978 по 28.06.1980 у Хмельницькому технікумі радянської торгівлі та періоди роботи позивачки з 05.06.1979 по 31.08.1979 у Хмельницькому міському оптово-роздрібному плодоовочевому комбінаті; з 26.08.1980 по 29.04.1981 у Хмельницькій райсільхозтехніці; з 03.09.1981 по 11.03.1983 в Універмазі Хмельницького РПС; з 28.06.1983 по 08.12.1984 в ОРС ПО "Уренгойгаздобыча" Ямало-Ненецкий национальный округ; з 20.02.1985 по 13.09.1988 в Хмельницький аеропорт; з 01.09.2001 по 01.12.2006 у ВАТ "Готель "Поділля", та дають підстави для зарахування цих періодів до страхового стажу позивачки.

Відтак наявні достатні та обґрунтовані підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1978 по 28.06.1980 у Хмельницькому технікумі радянської торгівлі, всі періоди роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 24.09.1979, та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.02.2022 про призначення пенсії по інвалідності, з урахуванням всіх доданих до неї документів, та прийняти мотивоване рішення, з урахуванням висновків суду, викладених в мотивувальній частині даного рішення.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлений позов належить задовольнити.

З врахуванням положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір", підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №85 від 31.03.2022 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період навчання з 01 вересня 1978 року по 28 червня 1980 року у Хмельницькому технікумі радянської торгівлі та всі періоди роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 24.09.1979.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.02.2022 про призначення пенсії по інвалідності, з урахуванням всіх доданих до неї документів, та прийняти мотивоване рішення, з урахуванням висновків суду, викладених в мотивувальній частині даного рішення.

Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21100 , код ЄДРПОУ - 13322403)

Головуючий суддя І.І. Тарновецький