Справа № 751/6169/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Ченцова С.М. суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року Справа № 751/6169/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Кобзар Д.В.,

представника Позивача Мишка В.В.,

представниці Відповідача Мушенок Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Чернігівської митниці на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 серпня 2022 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Чернігівської митниці Державної митної служби України

про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Чернігівської митниці Державної митної служби України (далі - Відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0382/10200/21 від 11.08.2021.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 серпня 2022 року позов задоволено повністю.

Постановляючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що для притягнення особи до відповідальності, згідно зі статтею 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту зазначення нею в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, та наявність прямого умислу щодо зменшення розміру митних платежів.

Разом з тим, суд дійшов висновку про відсутність доказів, які б підтверджували надання Позивачем митному органу підроблених документів, що містять неправдиві відомості, з метою зменшення розміру митних платежів, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову повністю, зазначаючи, що судом першої інстанції порушено принципи диспозитивності та змагальності, безпідставно враховано рішення Конституційного Суду України від 15.06.2022 № 4-р(ІІ)/2022, оскільки таке рішення набирає чинності лише з 15.12.2022.

Разом з тим, Апелянт зазначає, що ТОВ «Експрес-транс 2000», директором якого є Позивач, здійснено ввезення автомобіля на митну територію України на підставі сертифікату з переведення товару EUR.1, автентичність якого уповноваженим органом Німеччини не підтверджена.

При цьому, Апелянт зазначає, що саме на підставі вказаного сертифікату декларант скористався преференцією щодо зменшення розміру митних платежів у сумі 47 605,63 грн, а тому, на переконання митного органу, вина Позивача у вчиненні порушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, є доведеною.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права, а тому просить скасувати таке рішення суду та ухвалити постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2022 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

Разом з тим, у своєму відзиві Позивач, крім іншого, наголошує, що йому взагалі не було відомо про подання недостовірних документів для проходження митних формальностей, а також звертає увагу суду на те, що Відповідачем не надано доказів на підтвердження обставин щодо підробки спірного сертифікату.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є директором ТОВ «Експрес-транс 2000».

У листопаді 2019 року у Федеративній Республіці Німеччина ТОВ «Експрес-транс 2000» було придбано легковий автомобiль марки VOLKSWAGEN, модель - MULTIVAN за допомогою німецького дилера, який згідно з контрактом № 07/11/19 від 07.11.2019 оформив повний пакет документів щодо купівлі зазначеного вище авто.

08.01.2020 о 12 год 18 хв. відділом митного оформлення № 5 митного поста «Нові Яриловичи» до митного оформлення була прийнята митна декларація типу IM 40 ДЕ № UA102030/2020/631059 на товар «Легковий автомобіль бувший у використанні VW MULTIVAN, кузов № НОМЕР_1 , календарний рiк виготовлення-2019, виробник VOLKSWAGEN AG, країна виробництва - DE.» із зазначенням в гр. 36 митної декларації преференції 410.

Дії, пов`язані з декларуванням і митним оформленням товару, здійснювались агентом з митного оформлення Чернігівської філії ТОВ «Фортунат» Байдаком О.Ю. , який діяв на підставі договору посередницької діяльності митного брокера № 07/03/7/2019-ЧФ від 07.03.2019.

Листом Північної митниці Держмитслужби № 7.11-1/7.11-20-03/13/4823 від 07.06.2021 керівнику ТОВ «Експрес-Транс 2000» - ОСОБА_1. було надіслано запрошення для надання пояснень та проінформовано про те, що управлінням протидії митним правопорушенням та контрабанді Північної митниці Держмитслужби здійснюються перевірочні заходи щодо митного оформлення товару «Легковий автомобіль бувший у використанні VW MULTIVAN, кузов № НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення 2019, виробник VOLKSWAGEN AG, країна виробництва - DE.» із застосуванням тарифних преференцій зі сплати ввізного мита по митній декларації від 08.01.2020 року № 102030/2020/631059.

14.07.2021 Позивачем були надані пояснення, де він зазначив, що вищевказаний автомобіль придбаний у експортера TruckBox GmbH і саме експортером наданий повний пакет документів на авто, у тому числі документ EUR.1 від 10.12.2019 № D 627297. Про те, що вказаний документ є підробкою, він дізнався від працівників митної служби.

11.06.2021, згідно з платіжним дорученням № 949 від 11.06.2021 ТОВ «Експрес-Транс 2000» направлено до Державної митної служби грошові кошти у сумі 50000,00 грн з призначенням платежу: «передплата за митне оформлення».

14.06.2021 на ім`я начальника Північної митниці Держмитслужби України ОСОБА_1. було направлено уточнюючий розрахунок для стягнення грошових коштів до державного бюджету, у зв`язку із помилкою яка виникла при оформленні митної декларації № UA102030/2020/631059 від 08.01.2020.

У період з 14.06.2021 по 16.06.2021 Північною митницею Держмитслужби проведена документальна невиїзна перевірка дотримання ТОВ «Експрес-Транс 2000» вимог законодавства України з питань митної справи, щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування за митною декларацією від 08.01.2020 № UA102030/2020/631059.

Відповідно до акта перевірки № 12/7.11-19-12/35305804 від 30.06.2021 щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування за вказаною митною декларацією, управлінням адміністрування митних платежів, митної вартості та митно-тарифного регулювання Північної митниці Держмитслужби забезпечено проведення верифікації сертифіката з перевезення товару EUR.1 вiд 10.12.2019 № D627297.

У відповідь на звернення Північної митниці Держмитслужби № 7.11-15-01/208 від 10.01.2020 Державна митна служба України листом № 15/15-03/7.11/1745 від 27.05.2021 проінформувала про результати перевірки уповноваженим органом Німеччини сертифіката з перевезення товару EUR.1 від 10.12.2019 № D627297, де зазначено, що штамп уповноваженого органу у гр. 11 сертифікату з перевезення товару EUR.1 від 10.12.2019 № D627297 не автентичний, тому підтвердити автентичність документу та преференційний статус походження товару неможливо.

За результатами опрацювання Північною митницею Держмитслужби отриманих документів від уповноваженого органу Німеччини від 19.03.2021 № Z 4215 F - 1170/20-1, ними було складено протокол про порушення митних правил № 0382/10200/21 від 11.06.2021 на керівника ТОВ «Експрес-Транс 2000», громадянина України ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.

Також, відповідно до висновку вказаного акта, установлено умисне порушення ТОВ «Експрес-Транс 2000» статті 15 Доповнення I до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження; частин 1-2 статті 43 Митного кодексу України; частини 5 статті 280 Митного кодексу України; частини статті 281 Митного кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита за митною декларацією № UA102030/2020/631059 від 08.01.2020, на загальну суму 39671,36 грн, а також вимог пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість за митною декларацією № UA102030/2020/631059 від 08.01.2020, на загальну суму 7934,27 грн.

Листом № 7.11-1/7.11-19/13/314 від 14.07.2021 на адресу ТОВ «Експрес Транс 2000» було направлено податкові повідомлення-рішення від 14.07.2021 №№ 9, 9, розрахунки штрафних санкцій та розрахунки суми пенi.

Згідно з платіжним дорученням № 1082 від 29.07.2021 ТОВ «Експрес-Транс 2000» сплачено грошові зобов`язання, згідно з актом перевірки від 30.06.2021 № 12/7.11-19-12/35305804 у сумі 10121,72 грн.

Згідно з платіжним дорученням № 1083 від 29.07.2021 TOВ «Експрес-Транс 2000» сплачено грошові зобов`язання згідно акту перевірки від 30.06.2021 № 12/7.11-19-12/35305804 у сумі 50608,62 грн.

З викладеного слідує, що після проведення невиїзної перевірки Чернігівською митницею здійснено донарахування митних платежів та зборів після чого Позивач здійснив доплату всіх митних платежів, тобто було виконано всі дії для розмитнення вказаного вище автомобіля.

Постановою Північної митниці Держмитслужби у справі про порушення митних правил № 0382/1000/21 від 11.08.2021 Позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, тобто 142816,89 грн.

Згідно із зазначеною постановою Позивача визнано винним у тому, що він, діючи як директор ТОВ «Експрес-Транс 2000», вчинив протиправні дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів у сумі 47 605,63 грн під час митного оформлення товарів за митною декларацією IM 40 ДE № 102030/2020/631059 шляхом подання митному органу підроблених документів, необхідних для застосування преференції по сплаті ввізного мита та не сплачено у строк, установлений законом, митні платежі в розмірі 47605,63 грн.

Позивач, вважаючи зазначену постанову протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Митним кодексом України (далі - МК України), Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У пункті 25 частини першої статті 4 МК України митний режим - це комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Відповідно до статті 262 МК України товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення цих товарів.

Згідно з частиною першою статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною п`ятою статті 265 МК України передбачено, що декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Відповідно до частини першої статті 266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Частиною восьмою статті 257 МК України визначено перелік відомостей, які вносяться до митної декларації декларантом.

У частині восьмій статті 264 МК України визначено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Стаття 458 МК України визначає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У статті 485 МК України визначено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

У ст. 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналогічні вимоги закріплено у ст. 280 КУпАП.

У ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки.

Згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КУпАП України передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Висновки суду апеляційної інстанції.

1. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством передбачено адміністративну відповідальність за умисне подання недостовірних відомостей та документів при декларуванні товару для проходження митного контролю.

Аналогічний правовий підхід застосовано в постановах Верховного Суду від 06.06.2018 у справах № 607/1866/17 та № 607/2391/17.

2. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що документи на автомобіль, імпортований в Україну ТОВ «Експрес-Транс 2000», директором якого є Позивач, зокрема сертифікат EUR.1 від 10.12.2019 № D 627297, були виготовлені експортером - німецькою компанією TruckBox GmbH.

3. При цьому, саме на експортера, відповідно до умов контракту № 07/11/19 від 07.11.2019, за яким вказаним товариством здійснювалося придбання відповідного автомобіля в Німеччині, було покладено обов`язок щодо оформлення повного пакету документів, необхідних для імпортування такого авто в країну Покупця, тобто в Україну.

4. Разом з тим, колегія суддів звертає увагу й на те, що декларування та митне оформлення цього автомобіля здійснювалося агентом з митного оформлення Чернігівської філії ТОВ «Фортунат» Байдаком О.Ю. на підставі договору посередницької діяльності митного брокера № 07/03/7/2019-ЧФ від 07.03.2019, а не безпосередньо ТОВ «Експрес-Транс 2000», а тим більше Позивачем.

5. Водночас, ані до суду першої інстанції, ані під час апеляційного провадження Апелянтом не було надано жодних доказів, які б підтверджували наявність у Позивача будь-якого умислу (прямого або непрямого) на подання контролюючому митному органу недостовірного сертифікату з метою зменшення розміру митних платежів при оформленні імпортованого автомобіля.

6. Більш того, Апелянтом взагалі не обґрунтовано, яким чином Позивач міг перевірити автентичність сертифікату EUR.1 від 10.12.2019 № D 627297, виданого експортером, та не навів жодної правової норми, якою б на Позивача, як керівника юридичної особи - імпортера, було покладено відповідний обов`язок.

7. Крім того, як відзначалося вище, процедура митних формальностей здійснювалася не безпосередньо покупцем, а через митного брокера, що також не було враховано контролюючим митним органом при винесенні спірної постанови.

8. Таким чином, колегія суддів приймає до уваги доводи Апелянта про те, що ТОВ «Експрес-транс 2000», директором якого є Позивач, здійснено ввезення автомобіля на митну територію України на підставі сертифікату з перевезення товару EUR.1, автентичність якого уповноваженим органом Німеччини не підтверджена, але зазначає, що з огляду на викладене вище, такі доводи не підтверджують наявності суб`єктивної сторони правопорушення, за яке Позивача притягнуто до відповідальності, а саме - його вини у формі умислу.

У контексті аналізу цих та інших доводів апеляційної скарги, судова колегія ще раз наголошує, що диспозиція ст. 485 МК України в редакції, чинній станом на час винесення Відповідачем спірної постанови, передбачає вчинення відповідних дій особою з конкретною завідомо спланованою метою, що виключає можливість скоєння відповідного правопорушення з необережності та вимагає наявності вини особи саме у формі умислу для кваліфікації суб`єктивної сторони складу такого правопорушення.

9. Доводи Апелянта про те, що саме на підставі сертифікату, автентичність якого не підтверджена, декларант скористався преференцією щодо зменшення розміру митних платежів у сумі 47 605,63 грн, що на переконання митного органу, свідчить про наявність вини Позивача у вчиненні порушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, судова колегія відхиляє з підстав, наведених вище.

При цьому, колегія суддів зауважує, що як вже відзначалося вище, Апелянт не довів, що Позивач знав та/або повинен був знати про недостовірність сертифікату, наданого експортером та поданого митним брокером для проходження митних формальностей, а також не довів вини Позивача у вчиненні спірного правопорушення саме у формі умислу.

10. Посилання Апелянта на те, що судом першої інстанції порушено принципи диспозитивності та змагальності, судова колегія відхиляє як необґрунтовані.

11. Доводи Апелянта про те, що судом першої інстанції безпідставно враховано рішення Конституційного Суду України від 15.06.2022 № 4-р(ІІ)/2022, оскільки таке рішення набирає чинності лише з 15.12.2022, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки судом з метою перевірки доводів обох сторін лише зазначено про ухвалення КС України вказаного рішення, але спір вирішено без урахування такого рішення.

12. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

13. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності постанови у справі про порушення митних правил № 0382/10200/21 від 11.08.2021.

14. Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

15. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

16. Таким чином, апеляційна скарга Чернігівської митниці підлягає залишенню без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 серпня 2022 року - без змін.

17. Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 серпня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 20 вересня 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова