Справа № 154/2375/22
Суддя: Лутай А. М.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.

при секретарі судового засідання Кравчук А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Володимир адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського батальйону №2 роти №1 відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області молодшого лейтенанта поліції Сорочука Сергія Ігоровича, Департаменту Патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 08.08.2022 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, вказуючи, що 22 липня 2022 року відносно нього відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 гривень. Мотивацією постанови було те, що він ( ОСОБА_2 ) керував транспортним засобом на якому не працював замок правої бокової (пасажирської) двері кузова, чим порушив п.п. 31.4.7 ПДР. Вважає, що вказана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною. Він дійсно 22 липня 2022 року рухався по автодорозі М-07 «Київ Ковель - Ягодин», на власному транспортному засобі «PEUGEOT PARTNER», д.н.з. НОМЕР_1 , і, дійсно був безпричинно зупинений працівниками поліції на 488 кілометрі вказаної траси, поблизу населеного пункту «Ковель», Волинської області. При перевірці документів з`ясувалося, що у нього прострочений страховий поліс, з чим він погодився і на нього склали постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №296907 та наклали стягнення у вигляді 510 грн, які він і оплатив на місці події. Жодних проблем із замком бокової двері у нього не було, ніхто із працівників поліції цього не зауважив. Після оплати штрафу він поїхав далі по своїм справам. Жодної постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, в його присутності не виносилось і жодних адміністративних матеріалів, не складалось. Постанова про накладення адміністративного стягнення виносилась без його участі, жодного відео доказу щодо скоєння ним адміністративного правопорушення, яке йому інкриміновано, немає.

Просить скасувати постанову серії ЕАР № 5649376 від 22 липня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі та закрити відносно нього справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП.

Ухвалою суду від 11 серпня 2022 року на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та призначене судове засідання для розгляду справи по суті.

05 вересня 2022 року до суду надійшов відзив представника відповідача Департаменту патрульної поліції України на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 через їх необґрунтованість та безпідставність. Зазначив, що постанова по справі про адміністративне правопорушення ЕАР № 5649376 від 22.07.2022 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 340,00 грн, на підставі санкції ч.1 ст.121 КУпАП, була винесена поліцейським після всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин вчинення адміністративного правопорушення, з урахуванням усних пояснень правопорушника. Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом з місця вчинення та місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, яким також спростовуються доводи позивача про те, що жодних проблем із замком бокової двері у нього не було і, що ніхто із працівників поліції на це не зауважив.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій наполягав на задоволенні його позовних вимог.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, у відзиві на позовну заяву просили розглянути справу за їх відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, вважає адміністративний позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав:

Встановлено, що 22 липня 2022 року поліцейським батальйону №2 роти № 1 відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області молодшим лейтенантом поліції Сорочуком С.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5649376, згідно якої 22 липня 2022 року о 13 год. 58 хв., на 488 км автодороги М-07 сполученням «Київ Ковель - Ягодин», водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п.31.4.7 Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом «PEUGEOT PARTNER», д.н.з. НОМЕР_1 , у якому зовні не працював замок правої бокової двері кузова.

Відповідно до вказаної постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 КУпАП.

Позивачем в позовній заяві не заперечується той факт, що 22 липня 2022 року о 13 год. 58 хв., на 488 км автодороги М-07 сполученням «Київ Ковель - Ягодин», він керував транспортним засобом «PEUGEOT PARTNER», д.н.з. НОМЕР_1 .

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.213 КУпАП справа про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.1 ст.121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Пунктом 11 ч. 1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Отже, оскаржуване рішення прийнято уповноваженою на те особою.

Порядок дорожнього руху на території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно п.1.1. ПДР України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 31.4.7 «г» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, одометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла.

Статтею 10 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що до компетенції власників транспортних засобів належить, зокрема, здійснення заходів щодо розвитку, експлуатації та утримання у справному технічному стані транспортних засобів.

Вимоги щодо безпечності технічного стану колісних транспортних засобів встановлюються Національним стандартом України «Колісні транспортні засоби» ДСТУ 3649:2010.

Відповідно до п. 6.8.12 ДСТУ на КТЗ замки дверей кузова (кабіни), капота, багажника, засуви бортів вантажної платформи, засуви горловин цистерн, механізми регулювання і пристрої фіксування сидіння водія та пасажира, органи або пристрої, призначені для відчинення та зачинення дверей автобусів та тролейбусів, аварійні виходи та пристрої їхнього задіювання (відчинення), приводи відчинення (зачинення) дверей, сигналізація роботи дверей і сигнал вимоги зупинки, пристрій обігрівання та обдування вітрового скла, протиугінний пристрій мають бути роботоздатні.

Згідно п.7.8.1 ДСТУ відповідність вимогам 6.8.1, 6.8.2, 6.8.46.8.6, 6.8.8, 6.8.106.8.25 перевіряють візуально та, у відповідних випадках, прикладанням зусилля, приведенням у дію, простукуванням нарізевих з`єднань.

Адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, передбачена ч.1 ст.121 КУпАП.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП вказано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, відповідачем надано DVD диск з відеозаписами з бодікамер поліцейських.

Оглядом вказаних відеозаписів встановлено, що спочатку поліцейським роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Кроль О.В. було розглянуто справу про адміністративні правопорушення та винесено постанову серії БАВ №296907 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки під час руху на транспортному засобі не працювала лампа лівої фари, водій не був пристебнутий ременем безпеки та не пред`явив діючий договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаний штраф ОСОБА_1 сплатив на місці зупинки. Після чого, поліцейським батальйону №2 роти №1 відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області молодшим лейтенантом поліції Сорочуком С.І. на транспортному засобі, яким керував позивач, було виявлено відсутність ручки замка дверей кузова, на що було вказано позивачу, та, в присутності позивача, винесена друга постанова серії ЕАР №5649376 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн, за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, яку позивач відмовився отримувати.

Даний відеозапис спростовує доводи позивача, викладені ним у позовній заяві, про те, що працівники поліції не робили йому зауваження щодо замка бокової двері та жодної постанови з цього приводу в його присутності не виносили.

Одночасно, з вказаного відеозапису не вбачається, що замок двері кузова автомобіля, яким керував позивач, не роботоздатний, тобто не виконує основні свої функції з відкривання та закривання дверей, і працівник поліції цього на місці зупинки транспортного засобу не перевірив.

Суд наголошує, що відповідно до п.31.4.7 «г» ПДР України, заборона експлуатації транспортного засобу пов`язана саме з не роботою замків, у даному випадку, двері кузова автомобіля. Однак, як видно на відеозаписі, замок двері кузова автомобіля виконує свою функцію, фіксуючи їх у встановленому конструкцією автомобіля положенні «зачинено», а відсутність дверної ручки прямо не вказує на вчинення порушення. Відповідачами не надано суду доказів того, що під час зупинки поліцейським, позивач рухався з відчиненими дверима кузова.

Отже, достатніх доказів, які б у своїй сукупності дали змогу суду дійти висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачами не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За встановлених обставин, беручи до уваги, що відповідач не довів правомірність свого рішення та факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, суд вважає необхідним скасувати постанову серії ЕАР від 22 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо останнього.

Відповідно до ч. 1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

З урахуванням викладеного, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст.2, 5, 6, 9, 79, 90, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського батальйону №2 роти №1 відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області молодшого лейтенанта поліції Сорочука Сергія Ігоровича, Департаменту Патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАР №5649376 від 22.07.2022, винесену поліцейським батальйону №2 роти № 1 відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області молодшим лейтенантом поліції Сорочуком С.І., про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на оплату судового збору в розмірі 496,20 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий А.М.Лутай