Справа № 440/10448/21
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 р. Справа № 440/10448/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бершова Г.Є.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.01.2022, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Ясиновський, м. Полтава, по справі № 440/10448/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Автотранс-Ойл"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2021 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Автотранс-Ойл" (надалі також - позивач) до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі також - відповідач), у якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 31.05.2021 № 5 (форма «С») загалом на суму 52651,04 грн, видане Головним управління ДПС у Полтавській області Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Автотранс-Ойл».

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на безпідставність висновків фактичної перевірки про порушення позивачем вимог п. 11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" в частині не забезпечення проведення розрахункових операцій через РРО з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів із зазначенням товарної підкатегорії згідно УКТЗЕД для підакцизних товарів (газу скрапленого). За твердженням позивача, ним у повній мірі дотримуються вимоги чинного законодавства, на підтвердження чого надані копії фіскальних чеків. Крім того, безпідставними є висновки про порушення порядку обліку товарів за місцем реалізації, а саме: відсутній другий примірник звіту форми №14-ГС на АГЗП. На спростування такого твердження позивачем зазначено, що згідно законодавства не має вестись жодної книги обліку доходів і витрат, а також на виконання вимоги про надання документів від 27.04.2021, вже 29.04.2021 були надані копії, зокрема звіту форми №14-ГС та журналу форми №2-ГС. Згідно наведених пояснень скраплений вуглеводний газ, який поступає на АГЗП для продажу, у відповідній кількості заноситься до РРО, який і здійснює облік зазначених товарно-матеріальних цінностей, що підтверджено як зареєстрованим РРО так і не заперечувалось відповідачем.

В ході судового засідання, призначеного на 11 листопада 2021 року, протокольною ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду замінено відповідача Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області (ідентифікаційний код 43142831) на його правонаступника Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області (ідентифікаційний код ВП: 44057192).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.01.2022, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Автотранс-Ойл" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 31.05.2021 № 5 (форма «С») на суму 52651,04 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Автотранс-Ойл" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн /дві тисячі двісті сімдесят гривень/.

Відповідач, не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи та невірно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Наголошував на встановленні в ході перевірки факти проведення платником податків розрахункових операцій з продажу підакцизного товару через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД (у періоді з 2018 по 2019 роки платник податків здійснював реалізацію скрапленого газу без використання режиму попереднього програмування коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД) та неведення у порядку, встановленому законодавством, обліку скрапленого газу за місцем його реалізації на загальну суму 23775,52 грн.

Відповідачем правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ АВТОТРАНС-ОЙЛ" () зареєстровано як юридична особа та перебуває на обліку як платник податків у контролюючому органі.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до видів діяльності позивача належать: 47.30 Роздрібна торгівля пальним (основний); 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування; 69.10 Діяльність у сфері права; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 52.10 Складське господарство; 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами.

На підставі наказу від 26.04.2021 №767-п та направлень від 26.04.2021 №952 та №953 Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області проведено фактичну перевірку позивача з метою здійснення контролю дотримання суб`єктами господарювання здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, за результатами якої складено акт від 05.05.2021 №090201 /а.с. 26-29/.

На підставі акта контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 31.05.2021 № 5 (форма «С») загалом на суму 52651,04 грн /а.с.38-39/.

Не погодившись з останнім, позивач оскаржив його в адміністративному порядку, за результатами якого податкове повідомлення-рішення від 31.05.2021 № 5 - залишено в силі /а.с. 40-47/.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 31.05.2021 № 5, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з протиправності податкового повідомлення-рішення від 31.05.2021 № 5 та не доведеність відповідачем факту порушення законодавства з боку позивача належними та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перелік та компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим кодексом України (надалі - ПК України). Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику /пункт 1.1 статті 1 ПК України/.

Зокрема, як визначено підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За змістом пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 цієї статті, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (надалі - Закон №265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Згідно з п. 11 ст. 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажі товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

У разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості застосовуються фінансові санкції - триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (Пункт 7 статі 17 Закону №265/95-ВР).

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі предметом спору є правомірність рішення податкового органу про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД та порушення встановленого законодавством порядку обліку товарів за місцем реалізації.

Виходячи з приписів частини другої статті 2 КАС України, суд перевіряє відповідність такого рішення критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, а саме, чи прийнято це рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стверджуючи про вчинення позивачем порушення вимог пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР відповідач виходив з того, що ТОВ "Торговий дім Авторанс-Ойл" в період з 2018 по 2019 роки реалізовано на АГЗС підакцизний товар - газ скраплений, у яких не зазначено код товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД.

До акту перевірки відповідач не додав відповідних чеків РРО за 2018-2019 рр., а додає чек РРО від 27.04.2021 на купівлю 6,68 літрів газу скрапленого на суму 99,74грн, у якому крім іншого двічі зазначено поряд з назвою (газ скр.) код «» /а.с. 95/.

Відповідно до Додатку до Закону України "Про Митний тариф України" від 4 червня 2020 року № 674-IX код «» відповідає товару «Гази нафтові та інші вуглеводні в газоподібному стані: - скраплені (зріджені): - - бутани: - - - - інші»

На спростування викладеного, позивачем долучено до позову копії окремих чеків РРО за період вказаний в акті перевірки, що свідчить про неправдивість відображених в акті даних представниками контролюючого органу та підтверджують наявність у фіскальних чеках кодів УКТ ЗЕД скрапленого газу поряд із кількістю придбаного товару та його назвою, зокрема чек №6697 від 19.07.18, чек №7664 від 04.09.18, чек №1596 від 16.06.18, чек №6698 від 19.07.18, чек №7665 від 04.09.18, чек №1597 від 16.06.18 /а.с. 49/.

Форма останніх містить код УКТ ЗЕД та відповідає наведеній в Положенні про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Мінфін України від 21.01.2016 та зареєстрованого в Мін`юстицїї України від 11.02.2016 року №220/28350 (із змінами) форми №ФКЧ-1.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено, а позивачем спростовано факт вчинення порушення вимог пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР.

Твердження представника відповідача про те, що наявність чеків РРО у яких не зазначено код УКТ ЗЕД за період з 2018 по 2019 року підтверджується інформацією із баз даних контролюючого органу за місцем розташування АГЗП, тобто в ГУ ДПС в Івано-Франківській області є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

Матеріали справи свідчать, що ГУ ДПС в Івано-Франківській області проводилася фактична перевірка і момент проведення фактичної перевірки було здійснено операцію з попередньої оплати за купівлю 6,68 літрів газу скрапленого на суму 99,74 грн, про що отримано чек РРО від 27.04.2021, у якому, крім іншого, двічі зазначено поряд з назвою (газ скр.) код № /а.с. 95/.

При цьому, ГУ ДПС в Івано-Франківській області до акту фактичної перевірки на підставі якого ГУ ДПС в Полтавській області прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення не було долучено ні чеків РРО за 2018-2019 роки у яких був би відсутнім код УКТ ЗЕД, ні інформації із відповідної бази даних контролюючого органу.

Також колегія суддів зазначає, , відповідачем не проводилася документальна перевірки позивача за 2018-2019 роки, а відтак, посилання на інформацію із його власної бази даних, без перевірки самих первинних документів, зокрема відповідних чеків РРО за 2018-2019 роки, є безпідставним та виходить за межі фактичної перевірки, а відтак не може бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Крім того, постановою Івано-Франківського міського суду від 12.08.2021, провадження відносно ОСОБА_1 , який є службовою особою Позивача та на якого під час перевірки було складено адміністративний протокол за порушення законодавства (ст. 155-1 ч.1 КУпАП), а саме відсутністю в чеках начебто коду УКТ ЗЕД на газ скраплений, провадження у справі було закрито в зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Судом було встановлено та зафіксовано в постанові, що службовою особою Позивача не було вчинено порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків, в чеках містяться коди УКТ ЗЕД, ведуться щоденні звіти форми №14-ГС, що додатково підтверджує на думку Позивача, факт відсутності порушення порядку ведення касових операцій Позивачем /а.с. 50-52/.

Згідно з частиною шостою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Колегія суддів зазначає, що наведена вище постанова Івано-Франківського міського суду від 12.08.2021 не має визначального значення для розгляду цієї справи, однак враховується судом у сукупності з іншими доказами.

В додатку №1 до податкового повідомлення-рішення №5 від 31.05.2021, яким визначено розрахунок фінансових санкцій по акту фактичної перевірки ТОВ «ТОРТОВИЙ ДІМ АВТОТРАНС- ОЙЛ» зазначено, що підприємством порушено порядок ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснено продаж товарів, які не обліковані у встановленому порядку, а саме: не відображено облік товарних запасів за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів і витрат п. 12 ст.3 ЗУ 265/95-ВР від 06.07.1995.

Надаючи оцінку вказаному порушенню, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону №265/95 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема, вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Позивач посилається на помилковість висновку про неналежне ведення обліку скрапленого вуглеводного газу (СВЕ) у зв`язку з неподанням до перевірки змінного звіту форми №14-ВС щодо скрапленого вуглеводного газу та журналу форми №2-ЕС, оскільки на виконання вимоги щодо надання документів від 27.04.2021, вже 29.04.2021 всі документи, в т.ч. й вищезазначені були представлені до перевірки копії звітів форми №14-ГС за 24.04.21, 25.04.21 та 26.04.21 та витягу з журналу форми №2-ЕС /а.с. 14-59/.

Єдиний порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту і використовується на газонаповнювальних станціях (ГНС), газонаповнювальних пунктах (ГНП), автогазозаправних станціях (АЕЗС) та автогазозаправних пунктах (АГЗП) незалежно від форм власності встановлений Інструкцією про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, затвердженою Наказом Міністерства палива енергетики України 03.06.02 №332, зареєстрованою в Мінюсті України 24.04.03 за №331/7652 (Інструкція №332).

Відповідно до п.п. 6.3.2 Інструкції №332, для заправлення паливних балонів автотранспортних засобів СВГ на комерційних АГЗС (АГЗП) повинні застосовуватися колонки паливороздавальні для відпуску СВГ (ПРК), вимоги до яких установлені Правилами користування засобами вимірювальної техніки у сфері торгівлі, громадського харчування та надання послуг (ПМУ 21-2001).

Згідно з підпунктом 6.3.14 Інструкції №332, ПРК, що встановлені на комерційних АГЗС, мають функціонувати в системі з реєстратором розрахункових операцій, тип якого включено до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого Протокольним рішенням Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом при КМУ від 26.12.02 №14.

Реєстратори розрахункових операцій (РРО), що застосовуються, повинні відповідати технічним вимогам, що висуваються до спеціалізованих електронно-касових апаратів для автозаправних станцій, установлених додатком 7 до Протокольного рішення.

Пунктом 9.1 Інструкції №332 передбачено, що на АГЗС (АГЗП) проводиться оперативний контроль за кількістю СВГ, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманого і відпущеного СВГ. Кількісний облік руху СВГ на АГЗС (АГЗП) ведеться за змінним звітом за формою №14-ГС.

Відповідно до розділу 11 Інструкції №332, бухгалтерський облік руху СВГ здійснюється на підставі Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 "Запаси", затвердженого наказом Мінфіну України від 20.10.99 №246. Податковий облік господарських операцій руху СВГ ведеться згідно із чинним законодавством України.

Таким чином, виходячи із приписів вказаних правових норм СВГ, який поступає на АГЗП для продажу, у відповідній кількості заноситься до РРО, який і здійснює облік зазначених товарно-матеріальних цінностей, що не заперечується перевіряючими та прямо зазначено ними в Акті перевірки із зазначенням факту звітування РРО.

Крім того, Актом перевірки встановлено, що ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ АВТОТРАНС-ОЙЛ» використовується реєстратор розрахункових операцій ND 787, заводський номер НД 03000392, фіскальний №, реєстраційне посвідчення - 69846, книга обліку розрахункових операцій на реєстратор розрахункових операцій №/3 від 17.11.2020, зареєстрована у ДПІ у м. Полтаві.

ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ АВТОТРАНС-ОЙЛ» у своїй господарській діяльності для обліку розрахункових операцій використовує РРО, який відповідає вимогам статті 12 Закону №265/95, що підтверджується Актом перевірки та не заперечується іншими матеріалами перевірки. Звітні документи РРО, а саме 2-звіт (фіскальний звітний чек) РРО за 24.04.2021, 25.04.2021 та 26.04.2021 /а.с. 60-61/ містять відомості, зокрема, про фактичні залишки пального та СВГ у літрах, кожного найменування у кожному з розхідних резервуарів, а також дані реалізації, виручки, відпуску тощо. Таким чином, РРО здійснюється точний та повний облік залишків товарних запасів за місцем їх продажу.

Також відповідно до вимог чинного законодавства на АГЗП встановлений рівнемір, який зареєстровано в установленому порядку та дані з якого в режимі реального часу відправляються на сервер ДПС України, що також підтверджує факт обліку надходження та подальшого руху СВГ. Рівнемір заводський номер № 3232 паспорт та довідка про розпорядника акцизного складу /а.с. 62-65/.

Положення Інструкції №332 свідчить про те, що ведення ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ АВТОТРАНС-ОЙЛ» на АГЗП змінного звіту за формою №14-ГС передбачено для порядку приймання-передавання зміни.

Звіт за формою №14-ГС не є первинними документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та в силу положень Інструкції №332 вони не можуть бути використані для визначення об`єму скрапленого газу та бути підставою для обліку товарних запасів підприємства, або підтверджувати наявність не облікованого товару за місцем реалізації, оскільки вказані документи відображають виключно здійснені облікові операції.

Позиція відповідача зводиться також до відсутності станом на час перевірки АГЗП журналу обліку надходження скрапленого газу за формою №2-ГС, проте відсутність такого документу на час перевірки, в даному випадку, не може свідчити про не оприбуткування позивачем скрапленого газу та його реалізацію, оскільки журнал обліку надходження скрапленого газу за формою №2-ГС формується на підставі товарно-транспортних накладних у разі наявності паспорта якості та подальшому оприбуткуванні прийнятого нафтопродукту на підставі ТТН та накладних на передачу товару на комісію.

Фактично журнал за формою №2-ГС є відображенням відомостей зазначених у первинних документах щодо поставки скрапленого газу.

Положеннями Інструкції №332 визначено обов`язок суб`єкта вести звіт (журнал) обліку надходження скрапленого газу за формою №2-ГС та звітів форми №14-ГС, проте сама по собі відсутність його на момент перевірки контролюючим органом за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не є підставою для застосування до платника фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.08.2018 року у справі 825/10/17.

Отже, не внесення оператором АГЗП записів до змінного звіту за формою №14-ГС, через його відсутність на момент перевірки, може свідчити про порушенням порядку приймання-передавання зміни на АГЗП, але ніяк не про порушенням правил обліку скрапленого газу, тим більше, що такі звіти на АГЗП ведуться, лише були відсутні під час візиту податківців, але були надані на виконання вимоги в ході проведення перевірки.

Крім того, документами, що підтверджують ведення обліку товарів є товарно-транспортна накладна, яка була також представлена під час перевірки податківцям (копія ТТН від 17.04.2021 №17-04-21/1 /а.с. 66/.

Крім того, факт обліку товару та підтвердження приймання його на АГЗП є накладні відпуску товару на комісію /а.с. 67-72/.

Викладене відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами.

Отже, у ході судового розгляду справи відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не доведено правомірності прийняття оскаржуваного рішення у той час, як позивачем надано докази в підтвердження його позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про невідповідність спірного податкового повідомлення-рішення вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, що є підставою для його скасування та, відповідно, задоволення позовних вимог в повному обсязі.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують з наведених вище підстав.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 12, 23, 31, 33, 90, 257, 263, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 по справі № 440/10448/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді І.С. Чалий І.М. Ральченко