Справа № 380/6419/22
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/6419/22 пров. № А/857/10062/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Сеника Р.П.,

Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Мричко Н.І.), ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м.Львові 14 червня 2022 року у справі №380/6419/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

18.04.2022 ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі Управління), просила: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області щодо відмови у виплаті донарахованої пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 ; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області виплатити донараховану пенсію померлого чоловіка ОСОБА_2 у справі №1.380.2019.004507 в сумі 10530,11 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2022 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті донарахованої пенсії померлого ОСОБА_2 у розмірі 10530,11 грн, оформлені листом від 31.12.2021 №1300-5505-8/122075; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 суму донарахованої пенсії померлого ОСОБА_2 у розмірі 10530,11 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися - сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи можуть отримати, але вже як спадкоємці. Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив у задоволенні такої заяви позивача та у виплаті їй пенсії в розмірі 10 530,11 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2022 року та постановити нове рішення, яким в частині задоволених позовних вимог відмовити повністю. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції не повністю досліджено докази, що мають значення для справи. Скаржник вказує, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 у справі №1.380.2019.004507 Управління виконало. Скаржник зазначає, що заборгованість за період з 05.03.2019 по 04.09.2021 становить 10530,11 грн., доплата у вказаній сумі обчислена ОСОБА_2 на виконання судового рішення не включається до складу спадщини в розумінні статті 61 Закону №2262.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що апеляційна скарга є безпідставною, тоді як судом першої інстанції встановлено всі обставини справи, дотримано норми матеріального та процесуального права.

Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині вимогам статті 242 КАС України відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 у справі №1.380.2019.004507 позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволено частково: визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; зобов`язано видати нову довідку із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення розміру пенсії за рахунок виплати з 05.03.2019 по 04.09.2019 - 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 05.03.2019; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 05.03.2019 по 04.09.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, перерахованої із 01.01.2018. В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду Управління здійснило розрахунок пенсії ОСОБА_2 за період з березня по вересень 2019 у загальному розмірі 10530,11 грн.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02.11.2021 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з довідкою старости Старояричівського старостинського округу Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області від 01.04.2022 № 201 ОСОБА_1 до дня смерті чоловіка ОСОБА_2 проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 та перебувала на його повному утриманні.

ОСОБА_1 звернулася в Упраління із запитом від 22.12.2021 щодо надання інформації про виплату коштів на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.10.2020 у справі №380/6325/20. Просила суму боргу по донарахованій та невиплаченій пенсії покійного чоловіка ОСОБА_2 виплатити дружині ОСОБА_1 на підставі того, що недоотримана пенсія не являється спадком та виплачується згідно вимог Закону України №2262 родичам померлого, які проживали разом з пенсіонером.

Листом Управління від 31.12.2021 ОСОБА_1 повідомлено, що доплата, обчислену ОСОБА_2 на виконання рішення суду, не включається до складу спадщини та може бути виплачена за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати пенсії, яка нарахована померлому.

Вважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, в редакції чинній на час звернення позивача, (далі Закон № 2262-XII).

Відповідно до статті 61 Закону № 2262-XII суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті. У разі відсутності членів сім`ї, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач протиправно відмовив у задоволенні такої заяви позивача та у виплаті їй пенсії в розмірі 10 530,11 грн.

Оскільки учасники справи не оскаржують рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, в силу приписів статті 308 КАС України, рішення суду першої інстанції у відповідній частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви протиправності відмови позивачу у виплаті донарахованої пенсії померлого ОСОБА_2 у розмірі 10530,11 грн, оформлені листом від 31.12.2021 №1300-5505-8/122075, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2022 року у справі №380/6419/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк