Справа № 500/2568/22
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/2568/22 пров. № А/857/10808/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Матковської З.М., Шавеля Р.М.

з участю секретаря судового засідання Кардаш В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Тернопільського окружного адміністративного суду Дерех Н.В. від 11 липня 2022 року про відмову у відкритті провадження у справі № 500/2568/22, яка постановлена у м. Тернополі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд стягнути з Міністерства оборони України інфляційні втрати за період з 16.11.2019 року по 20.06.2022 року та 3% річних за період з 16.11.2019 року по 19.06.2022 року від простроченої заборгованості з виплати одноразової грошової допомоги в сумі 187550,68 грн.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року відмовлено у відкритті позовного провадження через те, що спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки є цивільно-правовим.

Не погодившись з цією ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати цю ухвалу, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд помилився при визначенні юрисдикційної належності спору, оскільки у постанові від 09.02.2021 року по справі № 520/17342/18 Велика Палата Верховного Суду вказала, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату тісно пов`язана із юрисдикційною належністю основного спору, вирішення якого зумовило звернутися позивача з вимогою про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір про стягнення інфляційних втрат і трьох відсотків річних за своїм характером є цивільно-правовим, так як не пов`язаний із виконанням суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і стосується майнового інтересу позивача. В цьому випадку суддя дійшла висновку, що спір належить до розгляду за правилами цивільного судочинства.

Однак апеляційний суд не погоджується з такою позицією судді зважаючи на те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 лютого 2021 року по справі №520/17342/18 висловила правову позицію про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги.

Тому, враховуючи акцесорний характер визначених статтею 625 ЦК України зобов`язань, спори про відшкодування передбачених цією нормою грошових сум з огляду на їх похідний характер від основного спору підлягають розгляду за правилами тієї юрисдикції, за якою вирішено основний спір.

При цьому, правова природа відповідальності, яка передбачена Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», не відрізняється від правової природи відповідальності, яка виникає на підставі статті 625 ЦК України в частині її акцесорного характеру та похідної правової природи спору.

Апеляційний суд встановив те, що рішенням Тернопільського окружного адміністративний суд від 31 серпня 2021 року у справі №500/4200/21, яке набрало законної сили 21 лютого 2022 року, визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яке оформлене протоколом від 15.11.2019 року № 158, зокрема в частині призупинення виплат одноразової грошової допомоги позивача.

На виконання цього рішення суду зазначену одноразову грошову допомогу відповідач виплатив позивачу 20.06.2022 року у сумі 480250 грн.

Вважаючи, що одноразова грошова допомога виплачена позивачу несвоєчасно, позивач звернувся і з цим позовом до суду.

Апеляційний суд встановив, що спір про право позивача на отримання одноразової грошової допомоги вирішений у порядку адміністративного судочинства, тому, відповідно до наведених вище міркувань, цей спір має бути також розглянутий за правилами адміністративного, оскільки є похідним від першого.

Відповідно до статті 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суддя суду першої інстанції ухвалила судове рішення з порушенням норм процесуального права, внаслідок чого безпідставно відмовила у відкритті позовного провадження.

Тому апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу судді першої інстанції скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 240, 308, 310, 315, 320, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року про відмову у відкритті позовного провадження у справі № 500/2568/22 скасувати та прийняти постанову, якою справу № 500/2568/22 направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді З. М. Матковська
Р. М. Шавель
Постанова складена 21.09.2022 року