Справа № 357/2151/22
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 357/2151/22 Суддя (судді) першої інстанції: Ярмола О.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Ганечко О.М., Василенка Я.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 2-го взводу 1-ої роти батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області капрала поліції Іванюка Андрія Сергійовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Департаменту патрульної поліції, інспектор 2-го взводу 1-ої роти батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області капрала поліції Іванюк Андрій Сергійович про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ГАБ № 637204 по справі про адміністративне правопорушення від 13.02.2022, та закриття провадження по справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2022 року позов задоволено.

Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 637204 від 13.02.2022 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 51 грн за адміністративне порушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП та закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм процесуального права та відмовити у задоволенні позову.

Доводи апелянта обґрунтовані зокрема тим, що спірне рішення ухвалено без урахування відзиву та доданих до нього доказів, а відтак висновки суду суперечать обставинам справи. Також вказано на правомірність спірної постанови по справі про адміністративне правопорушення та винесення її у межах повноважень, в порядку та спосіб, що передбачені законом.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 13.02.2022 року поліцейським 2-го взводу 1-ої роти БПП у м. Біла Церква УПП у Київській області капралом поліції Іванюком А.С., винесено постанову серії ГАБ № 622203 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП і піддано стягненню у вигляді штрафу в сумі 51 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 12.02.2022 о 23 год. 05 хв. ОСОБА_1 перебував у громадському місці, а саме у вагоні № 5 потягу № 3 Запоряжжя-Ужгород у п`яному вигляді та своєю поведінкою ображав людську гідність і громадську мораль, що виражалось у розхитуванні даної особи при ходьбі із сторони в сторону, неохайному брудному одязі.

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано суду належних доказів та не доведено факт наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення складена з порушенням вимог законодавства та підлягає скасуванню.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи та апеляційній скарзі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 і ч.2 ст. 178 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 178 КУпАП розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, - тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 222 КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП, яка передбачає відповідальність, зокрема, за появу в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги звертає увагу на приписи статті 251 КУпАП, якими передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Колегія суддів ознайомилась із відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до апеляційної скарги, проте в межах спірних правовідносин згадані докази не є належним підтвердженням перебування позивача у п`яному вигляді, образи людської гідності, розхитуванні при ходьбі та неохайного зовнішнього вигляду, позаяк зазначені відеозаписи зроблені в купе пасажирського вагона, де перебував позивач з дружиною. З вказаних записів неможливо встановити об`єктивну сторону згаданого вище правопорушення, оскільки відеозйомка розпочинається з моменту появи працівників поліції та констатації факту вчинення правопорушення позивачем.

Поряд з цим, інспектором патрульної поліції не деталізовано того, в чому виявився неохайний вигляд та брудний одяг позивача, що також не можливо встановити з наданих апелянтом відеозаписів з місця події. Сам факт констатації вказаних обставин працівником поліції не є достатньою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, належним чином не зафіксовано та не підтверджено допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень.

Таким чином, відповідачем - інспектором 2-го взводу 1-ої роти батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області капралом поліції Іванюком Андрієм Сергійовичем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо достеменно визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, результат медичної експертизи, відеофіксація факту правопорушення тощо).

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неправомірність винесення постанови серії ГАБ № 637204 по справі про адміністративне правопорушення від 13.02.2022, а відповідно наявність підстав для закриття провадження по справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2022 року - залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектор 2-го взводу 1-ої роти батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області капрала поліції Іванюк Андрій Сергійович про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишено без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: О. М. Ганечко

Я. М. Василенко