Справа № 120/3075/22
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 вересня 2022 р. Справа № 120/3075/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому проваджені в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування розпорядження.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, розпорядження Головного управління ДПС у Вінницькій області №7/Р/Л від 13.01.2022 року про відмову у видачі йому ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним на АЗС, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вважає підстави вказані у розпорядженні про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним безпідставними та такими, що суперечать нормам статті 15 Закону №481/95-ВР, оскільки статтею 18 Закону №481/95-ВР передбачено, що тимчасово до 01 січня 2022 року подання документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію не є обов`язковою умовою, без якої не можливо б було отримати ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним. Тому, з метою захисту своїх прав та законних інтересів, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Ухвалою від 04.04.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою відповідачу встановлено строк на подання відзиву.

15.04.2022 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому висловлено заперечення проти позову. Свої доводи останній мотивує тим, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДПС у Вінницькій області із заявою про отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: АДРЕСА_1 , разом із заявою суб`єкт господарювання надав копії відповідних документів.

Однак, під час розгляду вказаної заяви, відповідачем було встановлено відсутність документів передбачених статтею 15 Закону №481/95-ВР, а саме:

- акту вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх видів об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, за адресою торгівлі зазначеною у заяві;

- дозволу на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Враховуючи вищевикладене представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Позивач є власником об`єкту нерухомого майна, а саме автозаправної станції, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно із договором купівлі-продажу № 708 від 30.08.2018.

В грудні 2021 року з метою отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: АДРЕСА_1 позивач звернувся до Головного управління ДПС у Вінницькій області із відповідною заявою та пакетом необхідних документів.

За результатами розгляду поданих документів, розпорядженням Головного управління ДПС у Вінницькій області №7/Р/Л від 13.01.2022 року, позивачу відмовлено у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Підставою для прийняття даного розпорядження стало порушення вимог, передбачених частиною 39 статті 15 Закону №481/95-ВР, в частині ненадання необхідних копій документів.

Не погоджуючись з таким розпорядженням контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд виходить із наступного.

Положенням частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон №481/95-ВР.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків та зборів» від 23 листопада 2018 року №2628 - VIII внесені зміни до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року, зокрема запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, зазначені зміни вступили в силу з 01 липня 2019 року.

Порядок роздрібної торгівлі пальним встановлено статтею 15 Закону № 481/95-ВР.

Згідно частини 1 статті 15 Закону №481/95-ВР оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.

Відповідно до положень частин 32-35 статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію. У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального). Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним. У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

Відповідно до частини 38 статті 15 Закону №481/95-ВР для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

- дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

У відповідності до частини 40 статті 15 Закону №481/95-ВР відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

Частина 45 статті 15 Закону №481/95-ВР передбачає: вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється. Зазначені в цьому Законі документи (крім документів, які подаються заявником для отримання ліцензії на право виробництва пального, оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального) подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа, або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом. У разі подання заяви про видачу ліцензії та доданих до неї документів особисто вони приймаються за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату прийняття заяви та документів і підписом особи, яка їх прийняла.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що для здійснення господарської діяльності, зокрема, з оптової торгівлі пальним, суб`єкт господарювання має отримати ліцензію на здійснення такої діяльності. Вичерпний перелік документів, що подається разом із заявою про отримання ліцензії, визначений статтею 15 Закону №481/95-ВР. У цьому переліку, крім іншого, визначено акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства.

Як встановлено судом та підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДПС у Вінницькій області із заявою на отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, за результатами розгляду якої Головним управлінням ДПС у Вінницькій області було прийнято розпорядження №7/Р/Л від 13.01.2022 року про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі ,у зв`язку із неподання акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, дозволу на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Щодо підстави відмови у видачі позивачу ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, суд зазначає наступне.

Статтею 18 Закону №481/95-ВР передбачено, що тимчасово, до 01 січня 2022 року, суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) можуть отримувати ліцензію на право виробництва пального, право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального на відповідне місце здійснення такої діяльності без подання акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо об`єктів, необхідних для здійснення відповідної діяльності, за умови подання копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку до 01 січня 2014 року.

Отже, до 01 січня 2022 року подання документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію не є обов`язковою умовою, без якої неможливо б було отримати ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним. Проте, за відсутності зазначених документів, законом встановлено за необхідне подання копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна.

Таким чином, ненадання акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єкта в експлуатацію відповідно до законодавства можливо за умови подання копій документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку до 01 січня 2014 року.

Матеріалами справи підтверджено, що діюче нежитлове приміщення автозаправної станції, яке ФОП ОСОБА_1 мав намір використовувати у діяльності з роздрібної торгівлі пальним, було побудоване до 01.01.2014 року і придбано попереднім власником 08.12.2003 року, що підтверджується договором купівлі-продажу майнового комплексу підприємства банкрута ВАТ «Шаргородське АТП 10549» актом прийому-передачі майнового комплексу Джуринської автоколони, що належить підприємству-банкруту ВАТ «Шаргородське АТП 10549» та біржовим контрактом № 29 купівлі-продажу від 02.12.2003 року, та з врахуванням того факту, що позивач звернувся до Головного управління ДПС у Вінницькій області 31.12.2021 року, в силу частини 3 статті 18 Закону № 481/95 у суб`єкта господарювання не було обов`язку подати до заяви про видачу ліцензії акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єкта в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо нерухомого майна за місцем здійснення роздрібної торгівлі пальним.

При цьому, як свідчать матеріали адміністративної справи, у позивача наявний дозвіл на експлуатацію (застосування) обладнання та захисні системи, призначені для використання в потенційно вибухонебезпечних середовищах, виданий Управлінням Держпраці у Вінницькій області № 312.21.05 від 20.12.2021 року (а.с. 19), що свідчить про необґрунтованість доводів відповідача в цій частині.

Отже, оскільки спірне розпорядження прийняте відповідачем без врахування положень частини 3 статті 18 Закону № 481/95, що свідчить про його протиправність, а тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на право роздрібної торгівлі пальним, суд зазначає наступне.

З системного аналізу положень ч. 1 ст. 2 та ч. 3 ст. 2 КАС України в кореспонденції з приписами ст.6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади, вбачається, що суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта.

Тому, не заперечуючи наявності у владного суб`єкта дискреційних повноважень у спірних правовідносинах та не обмежуючи обсягу адміністративного розсуду владного суб`єкта, суд вважає за необхідне обтяжити відповідача обов`язком повторно розглянути заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та вирішити питання про видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

При цьому, суд звертає увагу відповідача, що підстави, на яких ґрунтуються попередні відмови, визнані судом юридично та фактично не спроможними, а тому не можуть бути причиною повторної відмови під час розгляду заяви зацікавленої особи.

Поряд із цим, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, суд не підміняє суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта.

Отже, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи положення статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача розглянути повторно заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та вирішити питання про видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: АДРЕСА_1 , за наслідками розгляду якої ухвалити відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (частини друга статті 77 КАС України).

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані стороною позивача, суд приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивачем при звернені до суду з позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 гривень, на його користь слід стягнути 1240,50 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Вінницькій області №7/Р/Л від 13.01.2021 року про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління ДПС у Вінницькій області повторно розглянути заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та вирішити питання про видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області понесені судові витрати при зверненні до суду в розмірі 1240 (одна тисяча двісті сорок) грн 50 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 );

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ: ВП 44069150, адреса: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21028).

Суддя Чернюк Алла Юріївна