Справа № 640/25254/21
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року м. Київ № 640/25254/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,-

У С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України (далі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач), в якому просить суд:

- прийняти рішення на користь Головного управління ДПС у м. Києві, яким стягнути кошти платника податків з ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) у розмірі 1 266 121, 33 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем обліковується податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та з військового збору, який останнім в добровільному порядку не сплачений.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі № 640/25254/21 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Вказаною ухвалою суду відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, або заяву про визнання позову.

10.12.2021 до суду надійшов відзив представника відповідача, з якого вбачається, що відповідач проти адміністративного позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні, аргументуючи, зокрема, тим, що нарахування податкового боргу контролюючим органом є безпідставним, оскільки відповідач не отримував доходи у вигляді додаткового блага, які підлягають відображенню платником податків в податковій декларації про майновий стан і доходи, а, відтак, не повинен сплачувати податок на доходи фізичних осіб до бюджету з такого доходу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в органах ДПС та є платником податків за основним місцем обліку.

Відповідно до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 на момент звернення позивача до суду має заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, перед бюджетом у розмірі 1 266 121,33 грн.

Вказана заборгованість виникла на підставі винесених податкових повідомлень-рішень, винесених контролюючим органом:

- № від 11.04.2019 р.;

- № від 11.04.2019 р.;

- № від 11.04.2019 р.;

- № від 11.04.2019 р.

Оскільки відповідачем в добровільному порядку податкова заборгованість не сплачена, Головне управління ДПС у м. Києві звернулося до суду з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України та Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - ПК України).

Відповідно до ст. п. 14.1.137 ст. 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Контролюючий орган має право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджету та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу.

Відповідно до п. 54.1. ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

У відповідності до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України «грошове зобов`язання платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Правовими положенням пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень, у відповідності до положень пункту 41.2 статті 41 ПК України.

Відповідно до п. 59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Також податкова вимога надсилається (вручається) коли платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Правовими положеннями п.57.1 ст.57 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наявність у відповідача несплаченої у визначений законодавством строк узгодженої суми грошового зобов`язання підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: копіями податкової вимоги форми «Ф» від 07.04.2021 № 20692-13, податкових повідомлень-рішень: № від 11.04.2019 р.; № від 11.04.2019 р.; № від 11.04.2019 р.; № від 11.04.2019 р.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що Головне управління ДПС у м. Києві відправило податкові повідомлення-рішення № від 11.04.2019 р.; № від 11.04.2019 р.; № від 11.04.2019 р.; № від 11.04.2019 р. у відповідності до ст. 59 ПК України рекомендованими листами з повідомленням про вручення.

Зазначена податкові повідомлення-рішення скеровані податковим органом на адресу відповідача, а саме: АДРЕСА_1 (відповідно до даних з Відомостей з Інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України).

Суд звертає увагу, що з наданих позивачем копій рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу вбачається, що відповідач отримав вказані вище податкові повідомлення-рішення особисто.

У відповідності до пункту 42.2 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Зазначена правова позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо підтвердження належності вручення стороні судових рішень, які повернулися із відміткою «за закінченням терміну зберігання» чи «інші причини» (постанова від 26.04.2021 у справі № 916/335/18, ухвала від 22.04.2021, ухвала від 13.10.2020 у справі № 910/5211/18 та інші).

Враховуючи викладене, вищевказані документи вважається врученою відповідачу належним чином.

Разом з тим, відповідач зазначає, що податкову вимогу форми «Ф» від 07.04.2021 № 20692-13 останній не отримував. У той же час, у відзиві відповідач не заперечує отримання ним вказаних вище податкових повідомлень-рішень,

На думку суду вказані обставини свідчать про обізнаність відповідача про наявність податкового боргу та необхідності сплати податкових зобов`язань за винесеними контролюючим органом податковими повідомлення-рішеннями.

Суд також звертає увагу, що на час розгляду судом справи по суті заявлених позовних вимог, відповідачем доказів оскарження податкових повідомлень-рішень або погашення податкового боргу за визначеними податковими зобов`язаннями, до суду не надано.

Доводи відповідача про безпідставність нарахування податкового боргу контролюючим органом у зв`язку з неотриманням ним доходів у вигляді додаткового блага, які підлягають відображенню платником податків в податковій декларації про майновий стан і доходи, після анулювання (прощення) боргу за кредитним договором, та, відповідно, відсутність обов`язку сплачувати податок на доходи фізичних осіб до бюджету з такого доходу визнаються судом необґрунтованими, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не заперечував щодо нарахування грошового зобов`язання та не оскаржував податкові повідомлень-рішень: № від 11.04.2019 р.; № від 11.04.2019 р.; № від 11.04.2019 р.; № від 11.04.2019 р., в результаті яких у відповідача виник податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та з військового збору.

Крім того, суд зазначає про безпідставність доводів відповідача щодо того, що відповідач не отримував лист ПАТ «Укрсоцбанк» від 28.12.2018 №05.6-12/79-1352 щодо анулювання (прощення) боргу фізичної особи, відповідно до якого повідомлено про те, що в звіті форми 1-ДФ за IV квартал 2017 року з ознакою доходу « 126» відображена сума анульованої (прощеної) заборгованості (основного тіла кредиту), за самостійним рішенням банку, з відповідним повідомленням боржника про прощення боргу в порядку передбаченому п.п. «д» 164.2.17п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення, оскільки останній в порушення приписів ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України не надав суду доказів зазначено.

Водночас, як вбачається з акту ГУ ДФС у м. Києві від 14.03.2019 №550/26-15-42-02-30/, фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 не подано до ДНІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік, чим порушено вимоги п. 179.1, ст. 179 розділу IV Кодексу з урахуванням п.п.49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України.

На лист ГУ ДФС у м. Києві від 02.10.2018р. №57420/Ш/26-15-13-04-20 про подання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік та декларування доходу, отриманого як додаткове благо, фізичною особою ОСОБА_1 відповідь та інформація не надані, що не заперечується відповідачем.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що передбачені ПК України заходи не привели до погашення відповідачем податкового боргу.

Пунктом 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі, однак не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Джерела погашення податкового боргу платника податку визначені нормами ст. 87 ПК України. Крім того, в силу приписів п. 87.9 ст. 87 цього Кодексу у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст. 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Підпунктом 20.1.34. п. 20.1 ст. 20 ПК України визначено право контролюючих органів у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Відповідно до абз.1 п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що відповідач доказів оскарження податкових повідомлень-рішень або погашення податкового боргу в сумі 1 266 121, 33 грн. не надав, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на задоволення позовних вимог, та згідно з вимогами статті 139 КАС України, судові витрати на користь позивача не підлягають стягненню, оскільки він є суб`єктом владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 255 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ЄДРПОУ ВП 44116011) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

2. Стягнути кошти платника податків ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на суму податкового боргу у розмірі 1 266 121, 33 гривень на користь Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ЄДРПОУ ВП 44116011).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Суддя Є.В. Аблов