Справа № 420/9639/22
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9639/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МЕБЕЛЬТРЕЙД» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2022/000035 від 26.01.2022 року та рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2022/000024/2 від 26.01.2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 13 липня 2022 року надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «МЕБЕЛЬТРЕЙД» (надалі- позивач) до Одеської митниці (надалі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26.01.2022 року №UA500130/2022/000035;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 26.01.2022 року №UA500130/2022/000024/2;

- судові витрати розподілити відповідно до приписів статті 139 КАС України.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним

Позивачем 21.01.2022 року було надано відповідачу до митного оформлення митну декларацію №UA500130/2022/002243 від 21.01.2022 року та додаткові документи.

У відповідь на подану митну декларацію №UA500130/2022/002243 позивачем було отримано від відповідача електронне повідомлення №516801, в якому відповідачем зазначено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, ознаки підробки та не подано всі документи, які підтверджують митну вартість товарів.

Листом від 25.01.2022 року позивачем у відповідь на повідомлення №516801 було надано відповідачу пояснення та додаткові документи.

Щодо зауважень відповідача відносно відсутності даних, а саме складових митної вартості товару: вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрат на навантаження оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України, позивач зауважує наступне.

Згідно умов зовнішньоекономічного договору (контракту) від 26.11.2021 року №DB21-2611: «Товар відвантажується на умовах, відповідно до Інкотермс 2010. Конкретні умови відвантаження для кожної поставки товару вказуються в Комерційному Інвойсі та/або Додатку (Специфікації)». Пунктом 3 Додаткової угоди №2 від 06.12.2021 року визначено, що: «Виробник товару зобов`язується поставити вказаний в п.1 товар на умовах FОВ YANTIAN, Китай до 28.02.2022 р. Фактичною датою поставки вважається дата коносаменту».

Позивач наголошує, що відповідно до правил «Інкотермс 2010» за умов FOB (FREE ON BOARD) продавець зобов`язаний: нести витрати, пов`язані з діями щодо перевірки товару (такими як перевірка якості, розмірів, ваги, кількості), необхідними для здійснення поставки товару у відповідності зі статтею А.4; за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відвантажувати товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки).

Отже, позивач переконаний, що з поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням (упаковка включена у ціну товару), а відтак витрати на пакування не є складовими митної вартості та не підлягають додаванню декларантом (позивачем) з метою визначення митної вартості товару та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.

Окрім того, позивач зазначає, що відповідно до правил «Інкотермс 2010» за терміном FOB (вільно на борту) продавець вважається тим, хто виконав своє зобов`язання по поставці, з моменту переходу товару через поручні судна в порту відвантаження. Таким чином, за умовами поставки FOB контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит та інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення. Щодо підтвердження витрат на транспортування до місця ввезення на митну територію України, то відповідно до ч.2 ст.53 МК України та згідно Наказу МФУ від 24.05.2012 року №599 позивачем було надано відповідачу Довідку про транспортні витрати №382555 від 18.01.2022 року.

Щодо зауважень відповідача про неподання до митного оформлення банківського платіжного документу про сплату вантажоодержувачем, позивач зауважив, що відмітка «FREIGHT COLLECT» у транспортному документі (коносаменті) означає, що фрахт підлягає оплаті вантажоодержувачем в порту призначення і має збиратися після прибуття вантажу до порту призначення. При цьому вартість фрахту зазначена в Довідці про транспортні витрати №382555 від 18.01.2022 року.

Також, на зауваження відповідача щодо надання позивачем банківських платіжних документів на яких відсутні банківські печатки та підписи уповноважених осіб, позивачем додатково було надано до митного оформлення платіжне доручення від 11.01.2022 року №MUR: 184 з відповідними реквізитами.

З огляду на зазначене позивач вважає, що надані товариством з обмеженою відповідальністю «МЕБЕЛЬТРЕЙД» документи для митного оформлення товару повністю відповідали вимогам частини 2 та частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у повній мірі ідентифікували оцінюваний товар, не містили розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товару та підтверджували ціну товару, яка сплачена позивачем за ціною, вказаною у контракті (інвойсі, додатковій угоді).

Втім, не зважаючи на подання усього необхідного переліку документів, відповідачем 26.01.2022 року було прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2022/000035 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2022/000024/2 за яким митну вартість товару визначено із застосуванням методу за ціною договору подібних (аналогічних) товарів. В обґрунтування принятих рішень відповідачем зазначено про оформлення відповідних товарів у 2021 та 2022 роках по значно вищій ціні, що унеможливлює визначення митної вартості товарів за ціною угоди.

До того ж, позивач зазначає, що у графі 33 оскаржуваного рішення зазначені ті ж причини, що й в електронному повідомленні №516801 від 21.01.2022 року. Позивач наголошує, що товариством з обмеженою відповідальністю «МЕБЕЛЬТРЕЙД» надано відповідачу усі наявні додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, а оскаржуване рішення не містить інформації з належним обґрунтуванням того, що подані документи є недостатніми для митного оформлення товару, чи такими, які породжують сумнів у достовірності наданої інформації. При цьому, відповідачем не наведено належного розрахунку скорегованої митної вартості товару, а також не обґрунтувано як неможливість застосування основного методу визначення митної вартості товару, так і послідовного використання у спірному випадку другорядних методів, регламентованих статтями 59-64 згаданого Кодексу.

На переконання позивача, наявність інформації, що товар, задекларований позивачем, розмитнювався іншими імпортерами за більшою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, які обумовлюють межі і способи здійснення відповідачем контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом та її визначенні за резервним методом, оскільки господарські відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору.

Окрім того, позивач заперечує можливість використання відповідачем інформації з баз даних ЄАІС, оскільки до Адміністрації Держспецзв`язку на реєстрацію взагалі не надходили атестати відповідності на інформаційні бази ЄАІС Держмитслужби та АСМО «Інспектор».

За таких обставин, позивач вважає необґрунтованим висновок митного органу про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), а оскаржувані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відзив на позовну заяву обгрунтовано наступним

Відповідач вважає вимоги позивача безпідставними, а оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару та картку відмови такими, що винесені обґрунтовано та з додержанням вимог діючого законодавства з огляду на наступне.

На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № UA500130/2022/002243 від 21.01.2022 року було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2022/000024/2 від 26.01.2022 року.

Відповідач зазначає, що вищевказані обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, що відповідачем і було зроблено.

Проте, позивач електронним повідомленням №25/01-2 від 25.01.2022 року проінформував про те, що додаткові документи надаватися не будуть.

Таким чином, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією № UA500130/2022/000024/2 від 26.01.2022 року містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України, митницею було прийнято рішення про відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Окрім того, відповідач зазначчає, що з метою забезпечення повноти оподаткування, відповідачем було проведено аналіз баз даних ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що за товаром №1 та №2, митне оформлення яких вже здійснено є більшим 4,48 дол. США/кг (митна декларація №UA500020/2021/220491 від 19.11.2021 та №UA500130/2022/001846 від 19.01.2022), ніж заявлено декларантом 1,86 та 3,32 дол. США/кг відповідно, що у відповідності до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України слугувало підставою для прийняття Одеською митницею рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2022/000024/2 від 26.01.2022 року.

Таким чином, відповідач стверджуєе, що Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару № UA500130/2022/000024/2 від 26.01.2022 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2022/000035 від 26.01.2022 року діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «МЕБЕЛЬТРЕЙД».

Відповідь на відзив обґрунтовано наступним

Позивач ззначае, що у наданому відповідачем відзиві на позовну заяву не спростовано доводів позову та зазначено ті ж причини, що й в електронному повідомленні №516801 від 21.01.2022 року та рішенні про коригування митної вартості товарів від 26.01.2022 р. №UA500130/2022/000024/2 року.

Окрім цього, позивач переконаний, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товару було надано повний пакет документів у відповідності до переліку, закріпленого ч. 2 ст. 53 МК України. В той же час, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Також, на переконання позивача доводи відповідача про те, що підставою для коригування митної вартості товару слугувало спрацювання системи управління ризиками не заслуговують на увагу, з огляду на те, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі митного органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

З урахуванням вищенаведеного, позивач вважає, що наявними у справі доказами підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню, поданих документів було достатньо для прийняття рішення на їх підставі, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за методом за ціною договору подібних (аналогічних) товарів та прийняв спірне рішення про коригування митної вартості товарів.

Процесуальні дії

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.07. 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

02.08.2022 року від Одеської митниці надійшов відзив з додатками (вхід. №ЕС/2848/22).

02.08.2022 року від представника товариства з обмеженою відповідальністю «МЕБЕЛЬТРЕЙД» надійшла відповідь на відзив з додатками (вхід. №ЕС/2882/22).

Станом на 21.09.2022 року будь-яких інших заяв та клопотань з боку сторін до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕБЕЛЬТРЕЙД» (попереднє найменування - товариство з обмеженою відповідальністю «ТАНГО УКРАЇНА», змінене рішенням єдиного учасника №16/09 від 16.09.2020 року (а.с.26)) зареєстровано як юридична особа 21.09.2020 року, про що внесено запис 016041909 (), основним видом економічної діяльності позивача є 46.75 оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям (а.с.25).

26.11.2021 року між ТОВ «МЕБЕЛЬТРЕЙД» та Dongguan Bestrading IMP. & EXp. Co. Ltd. було укладено контракт №DB21-2611 (а.с.31-33).

Додатковою угодою №1 до Договору на транспортно-експедиторське обслуговування №2707/17 від 27.07.2017 року ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ», яке іменується за Договором «Експедитор», та ТОВ «МЕБЕЛЬТРЕЙД», яке іменується за Договором «Клієнт», виклали пункт 4.1.3. А) в наступній редакції: «при перевезенні вантажу морським сполученням в режимі імпорт - платежі за послуги з перевезення вантажу та супутні витрати, пов`язані з таким перевезенням (навантаження та/або розвантаження вантажу, агентські, портові збори і т.п., протягом чотирнадцяти (14) календариих днів від дати вивантаження вантажу з борту судна в порту призначення, при обов`язковій наявності у Експедитора в обробці/заставі вантажу Клієнта». Інші пункти Договору на транспортно-експедиторське обслуговування № 2707/17 от 27.07.2017 року залишаються без змін (а.с.58).

Відповідно до п.1.1, 1.4, 3.2, 5.1. зазначеного контракту №DB21-2611 від 26.11.2021 року замовник виготовляє ескізи меблів, формує заявку на виробництво, надає право використання торгової марки та доручає виробнику товарів розробити технологію виготовлення та виготовити меблі або здійснити пошук підприємств для розміщення замовлення на виготовлення меблів і відвантажити готовий товар в адресу замовника, оплачує готову продукцію. Перелік найменувань, кількість, ціна товару та загальна вартість кожної поставки вказуються у Комерційному Інвойсі та/або Додатках (Специфікаціях), які є невід`ємною частиною цього Контракту. Ціна товару, вартість кожної поставки товару вказується у Комерційному Інвойсі та/або Додатках (Специфікаціях) до Контракту. Товар відвантажується на умовах, відповідно до Інкотермс 2010. Конкретні умови відвантаження для кожної поставки товару вказуєгься у Комерційному Інвойсі та/або Додатку (Специфікації) (а.с.31-33).

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди №2 від 26.11.2021 року до контракту №DB21-2611 від 26.11.2021 року, виробник товарів (Dongguan Bestrading IMP. & EXp. Co. Ltd.) виробляє і постачає, а замовник (ТОВ «МЕБЕЛЬТРЕЙД») отримує наступні товари: стіл обідній Dublin (артикул 12690) в кількості 10 шт., сума 1180,00 USD; стіл обідній Dublin (артикул 12691) в кількості 10 шт., сума 1180,00 USD; стіл обідній, розкладний Gaston (артикул 12908) в кількості 10 шт., сума 1405,00 USD; стіл обідній, розкладний Graph (артикул 12858) в кількості 5 шт., сума 862,50 USD; стіл обідній, розкладний Gaston (артикул 1211058) в кількості 18 шт., сума 2691,00 USD; стіл обідній, розкладний Chanel (артикул 12909) в кількості 50 шт., сума 5200,00 USD; стіл обідній, розкладний Chanel (артикул 12910) в кількості 59 шт., сума 6018,00 USD; стілець Senior (артикул 11181) в кількості 13 шт., сума 266,24 USD. Всього 18802,74 USD (а.с.34).

Пунктами 3, 4 Додаткової угоди №2 від 26.11.2021 року до контракту №DB21-2611 від 26.11.2021 року визначено, що виробник товару зобов`язується поставити вказаний в п.1 товар на умовах FOB Yantian, Китай до 28.02.2022 року. Фактичною датою поставки вважається дата коносаменту. Умови оплати: 100% передоплата до дати оформлення митної декларації при імпорті. Можлива оплата частинами (а.с.34 на звороті).

Dongguan Bestrading IMP. & EXp. Co., Ltd. надано ТОВ «МЕБЕЛЬТРЕЙД» комерційну пропозицію, яка дії з 01 грудня до 10 грудня 2021 року, умови постачання FOB Yantian, відповідно до якої запропоновано наступні товари за такими цінами: стіл обідній Dublin (артикул 12690) ціна за 1 штуку 118,00 USD; стіл обідній Dublin (артикул 12691) ціна за 1 штуку 118,00 USD; стіл обідній, розкладний Gaston (артикул 12908) ціна за 1 штуку 140,50 USD; стіл обідній, розкладний Graph (артикул 12858) ціна за 1 штуку 172,50 USD; стіл обідній, розкладний Gaston (артикул 1211058) ціна за 1 штуку 149,50 USD; стіл обідній, розкладний Chanel (артикул 12909) ціна за 1 штуку 104,00 USD; стіл обідній, розкладний Chanel (артикул 12910) ціна за 1 штуку 102,00 USD; стілець Senior (артикул 11181) ціна за 1 штуку 20,48 USD (а.с.54).

Згідно квитанції тверджень позивача оплата замовлення на суму 18802,74 USD відповідно до Додаткової угоди №2 від 26.11.2021 року до контракту №DB21-2611 від 26.11.2021 року проведена у формі SWIFT-переказу на рахунок Dongguan Bestrading IMP. & EXp. Co., Ltd., на підтвердження чого ТОВ «МЕБЕЛЬТРЕЙД» надано квитанцію Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» ТОВ «МЕБЕЛЬТРЕЙД» здійснено на рахунок Dongguan Bestrading IMP. & EXp. Co., Ltd. SWIFT-переказ на суму 18802,74 USD (а.с.59).

Згідно довідки про транспортні витрати від 18.01.2022 року №382555, вартість міжнародного морського перевезення вантажу в контейнері MSKU0419116 по маршруту порт Yantian (China) порт Pivdennyi (Ukraine) складає 223569 грн. 90 коп. (а.с.42).

Для митного оформлення товару шляхом електронного декларування позивачем подана митна декларація № UA500130/2022/002243 від 21.01.2022 року, в якій зазначена вартість товару за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 Митного кодексу України, яка склала загалом 18802,74 доларів США (а.с.29-29 на звороті).

До зазначеної митної декларації, як зазначено у графі 44, було надано: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 26.11.2021 р. №DB21-2611 (а.с.31-33); додаткову угода №2 від 06.12.2021 р. (а.с.34); комерційний інвойс №DBT21-1957 від 10.12.2021 р. (а.с.35); домашній коносамент (House bill of lading) №CAL21120093 від 18.12.2021 р. (а.с.36); наряд №00024939 від 17.01.2022 р. (а.с.37); платіжне доручення MUR:184 від 11.01.2022 р. (а.с.38); договір на транспортно-експедиторське обслуговування №2707/17 від 27.07.2017 р. (а.с.39-41); довідку про транспортні витрати №382555 від 18.01.2022 р. (а.с.42); договір про надання послуг митного брокера №БР-157/2 від 12.10.2020 р. (а.с.43-45).

21.01.2022 року відповідачем на адресу позивача було надіслане повідомлення за змістом якого у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, ознаки підробки та не подані всі документи, які підтверджують митну вартість товарів, з огляду на що зобов`язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) прейскуранти (прайс-листи), каталоги виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спецалізованими організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 7) переклад митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову згідно до ст. 254 Митного кодексу України.» (а.с.46).

25.01.2022 року позивачем за вих. №25/01-2 надано пояснення з приводу існуючих зауважень відносно наданих до митного офрмлення документів та додатково надано наступні документи: виписку з бухгалтерської документації №17 від 24.01.2021 р., надану відповідно до наказу Міністерства фінансів України №2 від 10.01.2007 р.; митну декларацію країни відправлення; переклад митної декларацій країни відправлення на українську мову згідно до ст. 254 Митного кодексу України; прайс-лист, діючий з 30.11.2021 р. до 10.12.2021 р.; комерційну пропозицію, діючу з 01.12.2021 р. до 10.12,2021 р.; пакувальний лист від 10.12.2021 р.; рахунок-фактурау № LS-4416090 від 18.01.2022 р.; експертний висновок ДП «Держзовнішінформ» №11/35 від 25.01.2022 р.; додаткову угодуа №1 від 13.08.2021 р.; платіжне доручення від 11.01.2022 р. №MUR: 184 з банківською печаткою та підписом уповноваженої особи (а.с.47-59).

26.01.2022 року відповідачем було ухвалено Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2022/000024/2 (а.с.61).

У графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів від 26.01.2022 року №UA500130/2022/000024/2 відповідачем, зокрема, зазначено: «Так, у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, ознаки підробки та не подані всі документи, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема: 1) … у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо цих складових митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) пунктом 4.1.3. Договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 27.07.2017 № 2707/17 передбачено здійснення платежів за послуги з перевезення вантажу та супутні витрати, пов`язані з таким перевезенням протягом 3-х (трьох) банківських днів з моменту видання Експедитором рахунку, але документи про здійснення оплати послуг по перевезенню та транспортно-експедиторському обслуговованню відсутні; 3) в коносаменті від 18.12.2021 № CAL21120093 зазначено «Freight collect», тобто фрахт сплачується в порту призначення вантажоодержувачем та не повинен входити у вартість товару, проте до митного оформлення не було наданого банківського платіжного документу та не виділені складові митної вартості; 4) надано банківські платіжні документи від 11.01.2022 №MUR 184 на яких відсутні банківські печатки та підписи уповноважених осіб. Зазначене вище свідчить про можливо наявні ознаки підробки. … Проаналізувавши у сукупності вищевказані факти та розбіжності у наданих документах надано висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями № 11/35 від 25.01.2022, копія митної декларації країни відправлення №71532832 від 13.12.2021 та переклад копії митної декларації країни відправлення , проте існує оформлення 2022 та 2021 року по значно вищій ціні, митниця робить висновок про неможливість визначення митної вартості товарів за ціною угоди … За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано другорядний метод визначення митної вартості щодо подібних (аналогічних) товарів. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС та встановлено, що по товару з урахуванням вагових та кількісних характеристик рівень митної вартості за товаром №1 та №2, митне оформлення яких вже здійснено є більшим 4,48 дол. США/кг (митна декларація №UA500020/2021/220491 від 19.11.2021 та №UA500130/2022/001846 від 19.01.2022), ніж заявлено декларантом 1,86 та 3,32 дол. США/кг відповідно.» (а.с.61-61 на звороті).

За результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України, відповідачем декларанту видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2022/000035 від 26.01.2022 року (а.с.60).

Позивач вважаючи протиправними вищезазначені дії Одеської митниці, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Джерела права та висновки суду

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються, зокрема, Митним кодексом України від 13.03.2012 року №4495-VI (надалі МК України).

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України - митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно вимог ч.2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом встановлено та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що позивачем до митної декларації №UA500130/2022/002243 від 21.01.2022 року було надано: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 26.11.2021 р. №DB21-2611 (а.с.31-33); додаткову угодуа №2 від 06.12.2021 р. (а.с.34); комерційний інвойс №DBT21-1957 від 10.12.2021 р. (а.с.35); домашній коносамент (House bill of lading) №CAL21120093 від 18.12.2021 р. (а.с.36); наряд №00024939 від 17.01.2022 р. (а.с.37); платіжне доручення MUR:184 від 11.01.2022 р. (а.с.38); договір на транспортно-експедиторське обслуговування №2707/17 від 27.07.2017 р. (а.с.39-41); довідку про транспортні витрати №382555 від 18.01.2022 р. (а.с.42); договір про надання послуг митного брокера №БР-157/2 від 12.10.2020 р. (а.с.43-45).

Як передбачено ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 ст. 53 МК України встановлено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Положенням ч.5 ст.53 МК України визначено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За приписами ч.1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарі, відповідно до ч.5 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Частиною 6 статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За правилами ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частинами 2, 3 ст.58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.ч. 4, 5 ст.58 МК України).

Відповідно до ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем (комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням); належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажом на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів); роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Судом встановлено, що відповідно до п. 3.2. зазначеного контракту укладеного між ТОВ «МЕБЕЛЬТРЕЙД» та Dongguan Bestrading IMP. & EXp. Co., Ltd. №DB21-2611 від 26.11.2021 року ціна товару, вартість кожної поставки товару вказується у Комерційному Інвойсі та/або Додатках (Специфікаціях) до Контракту. Товар відвантажується на умовах, відповідно до Інкотермс 2010. Конкретні умови відвантаження для кожної поставки товару вказуєгься у Комерційному Інвойсі та/або Додатку (Специфікації) (а.с.31-33).

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди №2 від 26.11.2021 року до контракту №DB21-2611 від 26.11.2021 року, виробник товарів (Dongguan Bestrading IMP. & EXp. Co. Ltd.) виробляє і постачає, а замовник (ТОВ «МЕБЕЛЬТРЕЙД») отримує наступні товари згідно перліку на загальну вартість 18802,74 USD (а.с.34). Пунктами 3, 4 Додаткової угоди №2 від 26.11.2021 до контракту №DB21-2611 від 26.11.2021 року визначено, що виробник товару зобов`язується поставити вказаний в п.1 товар на умовах FOB Yantian, Китай до 28.02.2022 р. (а.с.34 на звороті).

Суд зазначає, що відповідно до правил «Інкотермс 2010» за умов FOB (FREE ON BOARD) продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відвантажувати товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки), Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна містити належне маркування.

Таким чином, зважаючи на той факт, що поставка товару заявленого до митного оформлення у митній декларації №UA500130/2022/002243 від 21.01.2022 року здійснювалася на умовах FOB (FREE ON BOARD) відповідно до правил «Інкотермс 2010», що покладають обов`язок пакування товару на продавця, суд приходить до висновку про необґрунтованість зауважень відповідача щодо ненадання позивачем документів на підтвердження витрат на упаковку або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

При цьому, умови FOB (FREE ON BOARD) відповідно до правил «Інкотермс 2010», включають до обов`язків покупця укладення договору перевезення товару від названого порту відвантаження за власний рахунок.

Судом встановлено, що перевезення вантажу відповідно до Договору на транспортно-експедиторське обслуговування №2707/17 від 27.07.2017 року здійснювалося ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ».

При цьому, на підтвердження розміру витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України позивачем до митній декларації №UA500130/2022/002243 від 21.01.2022 року була надана довідка про транспортні витрати вих..№382555 від 18.01.2022 року, якою визначено, що вартість міжнародного морського перевезення вантажу в контейнері MSKU0419116 складає 223 569 грн. 90 коп. (а.с.42).

Суд зауважує, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 травня 2019 року у справі №804/16553/14 дійшов правового висновку, що, оскільки МК України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Таким чином, судом не приймаються до уваги посилання відповідача на відсутність належного підтвердження розміру витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України.

Щодо зазначення відповідачем у Рішенні про коригування митної вартості товарів від 26.01.2022 року №UA500130/2022/000024/2 про те, що позивачем не надано документи про здійснення оплати послуг по перевезенню та транспортно-експедиторському обслуговуванню, суд зазначає наступне.

Так, пунктом 4.1.3. Договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 27.07.2017 року № 2707/17 передбачено здійснення платежів за послуги з перевезення вантажу та супутні витрати, пов`язані з таким перевезенням протягом 3-х (трьох) банківських днів з моменту видання Експедитором рахунку.

Проте, додатковою угодою №1 від 13.08.2021 року до Договору на транспортно-експедиторське обслуговування №2707/17 від 27.07.2017 року викладено пункт 4.1.3. в наступній редакції: «при перевезенні вантажу морським сполученням в режимі імпорт - платежі за послуги з перевезення вантажу та супутні витрати, пов`язані з таким перевезенням (навантаження та/або розвантаження вантажу, агентські, портові збори і т.п., протягом чотирнадцяти (14) календарних днів від дати вивантаження вантажу з борту судна в порту призначення, при обов`язковій наявності у Експедитора в обробці/заставі вантажу Клієнта» (а.с.58).

Суд зазначає, що відповідну додаткову угоду №1 від 13.08.2021 року до Договору на транспортно-експедиторське обслуговування №2707/17 від 27.07.2017 року позивачем було надано відповідачу разом із листом за вих. №25/01-2 від 25.01.2022 року. Однак, з невстановлених причин та без належного обгрунтування, відповідачем дані відомості при прийнятті оскаржуваного Рішення про про коригування митної вартості товарів від 26.01.2022 року №UA500130/2022/000024/2 враховано не було.

Щодо тверджень відповідача відносно ненадання позивачем банківського платіжного документу на підтвердження сплати фрахту, суд зазначае, що в коносаменті від 18.12.2021 року № CAL21120093 зазначено «Freight collect», тобто фрахт сплачується в порту призначення вантажоодержувачем та не повинен входити у вартість товару. При цьому, вартість фрахту визначено у наданій відповідачу довідці про транспортні витрати вих..№382555 від 18.01.2022 року, відповідно до умов договору на транспортно-експедиторське обслуговування №2707/17 від 27.07.2017 року з урахуванням змін, внесених додатковою угодою №1 від 13.08.2021 року, оплата за послуги з перевезення вантажу та супутні витрати, пов`язані з таким перевезенням (навантаження та/або розвантаження вантажу, агентські, портові збори і т.п., протягом чотирнадцяти (14) календарних днів від дати вивантаження вантажу з борту судна в порту призначення.

Окрім того, суд не знаходить переконливим посилання відповідача у Рішенні про коригування митної вартості товарів від 26.01.2022 року №UA500130/2022/000024/2 на відсутність у наданих банківських платіжних документах печатки та підпису уповноваженої особи, оскільки позивачем у додатках до листа за вих. №25/01-2 від 25.01.2022 року було надано копію платіжного документу, що містить вказані реквізити (а.с.59). Проте, відповідачем відповідні документи прийнято не було та у оскаржуваних рішеннях не наведено мотивів їх неприйняття.

Крім цього суд зазначає, що решта доводів та заперечень відповідача приведених у відзиві не спростовують висновки суду по суті заявлених позовних вимог.

Підсумовуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України державна митна служба здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є не правомірною, оскаржувані картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2022/000035 від 26.01.2022 року та Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2022/000024/2 від 26.01.2022 року є протиправними та підлягають скасуванню судом.

Суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «МЕБЕЛЬТРЕЙД» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2022/000035 від 26.01.2022 року та Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2022/000024/2 від 26.01.2022 року підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатив 4962,00 грн. судового збору, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №2017 від 12.07.2022 року (а.с.23).

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України, судові витрати позивача у загальній сумі 4962 грн. 00 коп. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-244, 246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «МЕБЕЛЬТРЕЙД» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2022/000035 від 26.01.2022 року та рішення про коригування митної вартості товарів №UA500130/2022/000024/2 від 26.01.2022 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 26.01.2022 року №UA500130/2022/000024/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці від 26.01.2022 року №UA500130/2022/000035.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «МЕБЕЛЬТРЕЙД» () судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 962 грн. 00 коп. (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «МЕБЕЛЬТРЕЙД» (вул. Пушкінська, буд.72, м. Одеса, 65000, ).

Відповідач: Одеська митниця (вул. Лип Івана та Юрія, буд.21А, м. Одеса, 65078, ).

Суддя С.О. Cтефанов