Справа № 524/10458/21
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 р. Справа № 524/10458/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.04.2022 (головуючий суддя І інстанції: Предоляк О.С.) по справі № 524/10458/21

за позовом ОСОБА_1

до державного інспектора з нагляду у сфері пожежної та техногенної безпеки м. Кременчука та Кременчуцького району, майора служби цивільного захисту Гордієнка Руслана Вікторовича , Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову серії 306 ПО №018034 від 25.10.2021, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-8 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначила, що вказана постанова винесена з порушенням норм КУпАП, оскільки не містить не зазначення частини ст.188-8 КУпАп за якої притягнуто до адміністративної відповідальності, а також за відсутності доказів в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27.04.2022 позов задоволено частково.

Постанову серії 306 ПО №018034 від 25.10.2021 про накладення адміністративного стягнення, винесену державним інспектором з нагляду у сфері пожежної та техногенної безпеки м. Кременчука та Кременчуцького району майором служби цивільного захисту Гордієнком Р.В., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-8 КУпАП скасовано.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (далі відповідач 1), не погодившись із судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просило скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції безпідставно врахував докази, надані позивачем в підтвердження вжиття заходів з метою виконання вимог припису, оскільки останні датовані періодом до винесення припису.

При цьому, суд першої інстанції не врахував, що припис позивачем не оскаржувався та після його винесення ОСОБА_1 про необхідність виділення коштів для виконання запропонованих заходів у відповідні установи не зверталась, що свідчить про її бездіяльність щодо інформування засновника навчального закладу та балансоутримувача про необхідність вжиття заходів для усунення порушень, визначених приписом.

Також, вказує, що судом не взято до уваги можливість фінансування заходів по виконанню припису з інших джерел, не пов`язаних з місцевим бюджетом, не досліджено чи використовувала таку можливість позивач як керівник навчального закладу для усунення порушення, яке створює загрозу життю або здоров`ю людей.

Крім того, вважає безпідставним висновки суду першої інстанції щодо відсутності у постанові правової кваліфікації дій позивача з огляду на не зазначення частини статті 188-8 КУпАП, оскільки форма бланку постанови про накладення адміністративного стягнення передбачає визначення статті виключно шляхом її підкреслення, а посадові особи органів державного контролю не мають можливості самостійно вносити зміни до бланку.

Натомість, у протоколі про адміністративне правопорушення чітко зазначено, що ОСОБА_1 раніше притягалась до адміністративної відповідальності за ст. 188-8 КУпАП, відповідачем надавалась суду копія постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення за вказаною статтею. Отже, у суду не мало бути сумнівів, що до ОСОБА_1 застосовані штрафні санкції саме за ч. 2 ст. 188-8 КУпАП.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Державний інспектор з нагляду у сфері пожежної та техногенної безпеки м. Кременчука та Кременчуцького району, майор служби цивільного захисту Гордієнко Р.В. (далі відповідач 2) не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сторонами по справі подані клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в зв`язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 308, п.1 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 обіймає посаду директора Кременчуцького ліцею №17 «Вибір» імені М.Г. Неленя, що підтверджується розпорядженням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 121 о/с від 21.06.2019.

25.10.2021 головним інспектором Кременчуцького РУ ГУ ДСНС України в Полтавській області Гордієнком Р.В. проведено перевірку Кременчуцького ліцею №17 «Вибір» імені М.Г. Неленя щодо усунення порушень зазначених в приписі № 57 від 18.06.2021, за наслідками якої складено протокол про адміністративне правопорушення та постанову про адміністративне правопорушення від 25.10.21.

Так, в протоколі від 25.10.21 серії 306 ПО №018034 про адміністративне правопорушення за ст. 188-8 КУпАП зазначено про не усунення ОСОБА_1 вимог припису, визначених пунктом 1, а саме: будівля школи не обладнана системами пожежної сигналізації та керування евакуюванням людей (в частині системи оповіщення про пожежу та покажчиків напрямку евакуювання).(а.с.16)

Згідно постанови від 25.10.21 серії 306 ПО №018034 про накладення адміністративного стягнення у розмірі 3 400 грн ОСОБА_1 25.10.2021р. о 12 год. 00 хв. на території та у будівлі Кременчуцького ліцею №17 «Вибір» за адресою: м.Кременчук, вул. Тараса Бульби, 14 допустила невиконання пункту 1 про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки №57, складеного та врученого 18.06.2021, термін виконання якого закінчився 18.09.2021 (дане правопорушення являється триваючим), чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 188-8 КУпАП.

Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, оскаржила її в судовому порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, у межах своїх повноважень, здійснювала всі необхідні дії щодо забезпечення протипожежної та техногенної безпеки закладу (зокрема, листами неодноразово доводила до відома та вимагала відповідного фінансування у Департаменту освіти Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, на якого покладено обов`язок організації фінансового забезпечення навчальних закладів комунальної форми). З урахуванням наведеного, суд першої інстанції вважав, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правової кваліфікації дій особи, що притягається до адміністративної відповідальності з огляду на не зазначення у постанові відповідної частини статті 188-8 КУпАП, що свідчить про її протиправність.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Частинами 2, 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Згідно зі ст. 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 283 КУпАП передбачено, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Судом встановлено, що державним інспектором з нагляду у сфері пожежної та техногенної безпеки м. Кременчука та Кременчуцького району Гордієнком Р.В. складено постанову, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 188-8 КУпАП.

Колегія суддів зазначає, що ст. 188-8 КУпАП має дві окремі частини з різними складами адміністративного правопорушення та відповідними санкціями, а саме :

ч. 1 - невиконання приписів, розпоряджень чи постанов посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки, - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб та фізичних осіб - підприємців від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ч.2 - те саме діяння, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб та фізичних осіб - підприємців від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції обставини правопорушення, викладені в постанові не відповідають кваліфікації дій ОСОБА_1 .

Доводи відповідача щодо кваліфікації дій позивача за ч.2 ст. 188-8 КУпАП є необґрунтованими, оскільки спірна постанова не містить посилання на вказану частину статті КУпАП, а також викладення обставин щодо не виконання ОСОБА_1 припису повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення. В постанові не зазначено коли саме раніше ОСОБА_1 притягалася до адміністративної відповідальності саме за таке правопорушення (невиконання припису)

Крім того, викладені в постанові фактичні обставини правопорушення не відповідають його кваліфікації за ч.2 ст.188-8 КУпАП, що свідчить про відсутність відповідної правової кваліфікації дій особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта про не зазначення певної частини статті КУпАП з підстав відсутності такої графи у формі бланку та неможливості вносити зміни до нього є безпідставними, оскільки вказані обставини не звільняють відповідача від обов`язку кваліфікувати правопорушення у відповідності до норм чинного законодавства.

Посилання скаржника на протокол про адміністративне правопорушення від 25.10.21, в якому зазначено, що позивач раніше притягалась до відповідальності за ст. 188-8 КУпАП, що свідчить про порушення ОСОБА_1 ч. 2 ст. 188-8 КУпАП, за якою її і було притягнуто до адміністративної відповідальності, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до ст. 283 КУпАП, обставини правопорушення мають бути викладені в постанові та відповідати обставинам правопорушення, викладеним в протоколі.

Натомість, оскаржувана постанова не містить відомостей щодо дати притягнення раніше ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-8 КУпАП, а також обставин щодо вчинення нею таких саме дій повторно, протягом року з моменту притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому, колегія суддів зауважує, що рішенням суб`єкта владних повноважень, яким на позивача накладено адміністративне стягнення є саме постанова, а не протокол про адміністративне правопорушення.

Отже, вказані обставини унеможливлюють подальше з`ясування судом правомірності дій суб`єкта владних повноважень та перевірку наявності або відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що постанова від 25.10.2021 не відповідає вимогам 283 КУпАП і, як наслідок, є протиправною та підлягає скасуванню.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають. Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 286, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.04.2022 по справі № 524/10458/21 в частині задоволення позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій