Справа № 480/4653/22
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2022 року Справа № 480/4653/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глазька С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем протиправно проведено перерахунок пенсії за вислугу років та зменшено розмір процентної складової грошового забезпечення із 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, а також обмежено розмір пенсії 10 прожитковими мінімумами, наслідком чого стало неправильне визначення розміру пенсії позивачу.
Ухвалою суду від 21.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач подав відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує, просить суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, оскільки дії та рішення відповідача відповідають діючим нормативно-правовим актам.
Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій вказував, що заперечення відповідача є необґрунтованими.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Позивач є військовим пенсіонером, перебуває на обліку відповідача та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (надалі - Закон № 2262-ХІІ).
З 25.12.2003 позивачу була призначена пенсія за вислугу 49 років у розмірі 90% грошового забезпечення згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», що підтверджується копією протоколу про призначення пенсії за вислугу років.
Під час зазначеного перерахунку розмір пенсійної виплати зменшено з 90% грошового забезпечення до 70% (а.с.13).
Не погоджуючись із такими діями, позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії із розрахунку 90% грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром.
Відповідач у листі 05.07.2022 повідомив, що перерахунок пенсії на виконання рішення суду від 22.12.2021 у справі №480/8175/21, здійснено враховуючи чинні на момент його проведення норми законодавства, окрім того зазначив, що вказане рішення суду не містить зобов`язання щодо здійснення перерахунку пенсії виходячи з 90% грошового забезпечення.
Отже, суд дійшов висновку, що при виконанні рішення суду від 22.12.2021 у справі №480/8175/21, відповідачем з 01.04.2019 здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням 70% розміру грошового забезпечення.
Відтак, наявність у відповідача правових підстав для здійснення такого розрахунку, починаючи з 01.04.2019 і є основним питанням по даній справі.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) особам, які звільняються з військової служби призначається: за вислугу 15 років 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення (ст. 43).
Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ максимальний розмір пенсії, обчислення відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Як вже зазначено судом, позивачу була призначена пенсія за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення, враховуючи вислугу 49 років.
Пунктом 8 розділу ІІ Закону № 3668-VI, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, та пунктом 23 розділу ІІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (надалі Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 1 травня 2014 року, до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ було внесено зміни та цифри «90» замінено цифрами «80» та цифри «80» замінено цифрами «70» відповідно.
Частиною першою ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.
Отже, внесені Законом № 1166-VII та законом № 3668-VI зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.
Суд погоджується з доводами позивача, що зміна максимального розміру пенсій, що відбулася у частині другій ст. 13 Закону № 2262-ХІІ після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку з 01.04.2019.
Таким чином, при перерахунку пенсії відповідач повинен був застосовувати норми ч.2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії), якою максимальний розмір грошового забезпечення для призначення пенсії встановлюється 90%, що й було враховано при початковому обчисленні пенсії.
Отже, дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача (починаючи з 01.04.2019) з 90% до 70% від сум грошового забезпечення є протиправними.
Щодо права позивача на отримання пенсії при перерахунку з 01.04.2019, без обмеженнями пенсії 10 прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, суд зазначає наступне.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зі змінами, а саме: частину сьому статті 43, а тому внесені у подальшому Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII (набрав чинності 01.01.2017) зміни до частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Буквальне розуміння змін внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Отже, протягом 2018, 2019 років стаття 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів. Отже, внесені Законом N 1774-VIIIдо частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Вищезазначена правова позиція міститься також в постанові Верховного Суду від 24.09.2021 по справі № 370/2610/17 та постанові Верховного Суду від 10.09.2021 по справі № 300/633/19.

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону N 2262-XIIу часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

Отже, при здійсненні перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 на підставі довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 №46914 від 30.07.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, розмір пенсії позивача не може бути обмежений 10 прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи все вищезазначене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 139 КАС України судові витрати в тому числі і судовий збір підлягають відшкодуванню в разі задоволення позову, або пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення з 01.04.2019, при перерахунку пенсії згідно оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30 липня 2021 року за №46914.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області (вул. Пушкіна, буд. 1, м. Суми, 40009, ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 90% від суми грошового забезпечення, визначеного у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.07.2021 № 46914 з 01.04.2019, без обмеження її граничним розміром.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 992 грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько