Справа № 803/63/16
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 вересня 2022 року

м. Київ

справа №803/63/16

провадження № К/990/23876/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Мельник-Томенко Ж. М., Шевцової Н. В.,

перевіривши касаційну скаргу Волинської обласної прокуратури на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Волинської області про визнання протиправним та скасування наказу,

у с т а н о в и в :

29 серпня 2022 року зазначену скаргу подано засобами поштового зв`язку.

02 вересня 2022 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

З матеріалів касаційної скарги й ухвалених у цій справі судових рішень убачається таке.

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до прокуратури Волинської області, в якому з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Волинської області від 04 січня 2016 року № 1к про звільнення з роботи з посади прокурора відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації прокуратури Волинської області;

- поновити на посаді прокурора відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації прокуратури Волинської області з 04 січня 2016 року, як незаконно звільненого;

- зобов`язати прокуратуру Волинської області запропонувати та надати посаду в одному з відділів апарату прокуратури Волинської області;

- зобов`язати прокуратуру Волинської області (правонаступника) нарахувати та виплатити в повному обсязі грошові кошти за час вимушеного прогулу з 04 січня 2016 року до дня поновлення на роботі в розмірі середньомісячного заробітку, з врахуванням надбавок та виплачених премій на посаді прокурора відділу прокуратури області, а також з врахуванням збільшення посадових окладів, виплат за класний чин, вислугу років, та інших передбачених чинним законодавством виплат, які збільшувались в період з 04 січня 2016 року до дня поновлення на роботі;

- зобов`язати прокуратуру Волинської області (правонаступника) нарахувати та виплатити в повному обсязі грошові кошти за невикористані відпустки, матеріальні допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань за період з 04 січня 2016 року до дня поновлення на роботі;

- зобов`язати прокуратуру Волинської області (правонаступника) зарахувати до стажу роботи в органах прокуратури період вимушеного прогулу починаючи з 04 січня 2016 року до дня поновлення на роботі;

- стягнути з прокуратури Волинської області 50000 грн завданої моральної шкоди.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 року, в задоволені позову відмовлено повністю.

Верховний Суд постановою від 11 вересня 2019 року скасував постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 року, а справу направив на новий розгляд до Волинського окружного адміністративного суду.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року, ухваленим за наслідками розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі № 803/63/16 скасовано. Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Волинської області від 04 січня 2016 року № 1к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації прокуратури Волинської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» та пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку із скороченням кількості прокурорів органу прокуратури. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації прокуратури Волинської області з 04 січня 2016 року. Стягнуто з прокуратури Волинської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04 січня 2016 року до 02 березня 2020 року, у сумі 448728,80 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Верховний Суд постановою від 28 січня 2021 року задовольнив касаційну скаргу ОСОБА_1 . Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року у справі № 803/63/16 у частині позовних вимог про стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасував, а справу в цій частині направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення апеляційного суду залишив без змін.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі № 803/63/16 скасовано та прийнято нове рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Зобов`язано Прокуратуру Волинської області нарахувати та виплатити грошові кошти за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 04 січня 2016 року до 01 березня 2020 року в розмірі середньомісячного заробітку, з урахуванням надбавок та виплачених премій на посаді прокурора відділу прокуратури області, а також з урахуванням збільшення посадових окладів, виплат за класний чин, вислугу років та інших передбачених чинним законодавством виплат, що збільшувалися у період з 04 січня 2016 року до 01 березня 2020 року із врахуванням довідок від 18 травня 2016 року № 18-216, від 02 квітня 2021 року № 21-239, від 02 квітня 2021 року № 21-240.

01 липня 2022 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява від Волинської обласної прокуратури про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року.

В обґрунтування заяви заявник указав, що зазначене вище рішення є незрозумілим у частині зобов`язання прокуратури Волинської області нарахувати та виплатити грошові кошти за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 04 січня 2016 року до 01 березня 2020 року в розмірі середньомісячного заробітку, з урахуванням надбавок та виплачених премій на посаді прокурора відділу прокуратури області, а також з урахуванням збільшення посадових окладів, виплат за класний чин, вислугу років та інших передбачених чинним законодавством виплат, які збільшувалися у період з 04 січня 2016 року до 01 березня 2020 року із врахуванням довідок від 18 травня 2016 року № 18-216, від 02 квітня 2021 року № 21-239, від 02 квітня 2021 року № 21-240.

Варто вказати, що у своїй заяві про роз`яснення судового рішення заявник фактично просив змінити постанову суду та спосіб її виконання, що виходить за межі питань роз`яснення судового рішення, встановлених статтею 254 КАС України і буде мати наслідком зміну постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду. Тобто, не йдеться про незрозумілість викладення постанови апеляційного суду.

Ухвалою від 09 серпня 2022 року Восьмий апеляційний адміністративний суд відмовив у задоволенні заяви Волинської обласної прокуратури про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі № 803/63/16.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в касаційному порядку.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи доводи касаційної скарги на предмет обґрунтованості, Верховний Суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Згідно із частинами другою, четвертою статті 254 КАС України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Виходячи із системного тлумачення положень вказаної статті, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту та викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Фактично роз`ясненням судового рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, що викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше.

Водночас, суд, роз`яснюючи рішення не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, шляхом доповнення та розширення його предмету. Відтак, процесуальна процедура роз`яснення судового рішення виключає можливість будь-яким чином змінювати його зміст.

У пункті 19 Постанови «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року № 7 Пленум Верховного Суду України зазначає, що роз`яснення судового рішення можливо тоді, коли воно є незрозумілим. Поставлені у заяві питання розглядаються тільки судом, який ухвалив судове рішення. За правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Тобто, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли недотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення адміністративного суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Оскільки згідно з мотивувальною та резолютивною частинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року, його текст труднощів для розуміння не викликає, суть його ясна та не двозначна, тому розширеного тлумачення шляхом його роз`яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для роз`яснення судового рішення.

Враховуючи наведене, доводи касаційної скарги в цій частині не дають підстав для висновку про наявність порушення з боку суду апеляційної інстанції норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої цієї ж статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає й ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Волинської обласної прокуратури на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року у справі № 803/63/16 за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Волинської обласної про визнання протиправним та скасування наказу.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді Ж. М. Мельник-Томенко

Н. В. Шевцова