Справа № 260/7687/21
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

21 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/7687/21 пров. № А/857/10872/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Курильця А. Р.
суддів -Кушнерика М. П.
Мікули О. І.
з участю секретаря Гриньків І.С.,

представника апелянта Панькевича Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Керівника Ужгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 травня 2022 року у справі за позовом Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради до Західного офісу Держаудитслужби в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування висновку,-

суддя в 1-й інстанції Маєцька Н.Д.,

час ухвалення рішення 26.05.2022 року, 13:15 год.,

місце ухвалення рішення м.Ужгород,

дата складання повного тексту рішення 02.06.2022 року,

в с т а н о в и в:

Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради звернувся в суд з позовом до Західного офісу Держаудитслужби в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування висновку.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 травня 2022 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду, Керівник Ужгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника апелянта, що підтримав мотиви поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю виходячи з наступного.

Ухвалами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.08.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Керівника Ужгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 травня 2022 року та призначено справу до апеляційного розгляду на 21.09.2022 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин третьої-п`ятої статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Повноваження прокурора у спірних правовідносинах визначено, зокрема, Конституцією України, Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон №1697-VII).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною першою статті 23 Закону №1697-VII передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону №1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною четвертою статті 23 Закону №1697-VII передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина або представництва інтересів держави у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право: 1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом; 2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Колегія суддів зазначає, що зі змісту частини третьої статті 23 Закону №1697-VII випливає, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Перший випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Проте підстави представництва інтересів держави прокуратурою в цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту інтересів держави або здійснює їх неналежно.

Таке «не здійснення захисту» полягає в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень: він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Водночас «здійснення захисту неналежним чином» полягає в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Проте «неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їхнього захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Колегія суддів звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом та які є підставами для звернення прокурора до суду.

Аналогічна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13.02.2019 в справі №826/13768/16.

З матеріалів справи вбачається, що звернення керівника Ужгородської окружної прокуратури до суду з апеляційною скаргою зумовлено бездіяльністю Західного офісу Держаудитслужби щодо покладених на нього законодавством повноважень.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що Ужгородською окружною прокуратурою листом від 30.06.2022 №07.53-104-3964вих-22 було витребувано у Західного офісу Держаудитслужби та Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області інформацію, зокрема щодо заходів оскарження рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.05.2022 в справі №260/7687/21.

На цей лист Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області листом повідомило Ужгородську окружну прокуратуру про те, що апеляційна скарга щодо запитуваної справи не подана у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору.

Отож з аналізу наведеного випливає те, що неподання відповідачем апеляційної скарги на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.05.2022 в справі №260/7687/21 обумовлене відсутністю коштів на сплату судового збору за її подання.

Проте Суд зазначає, що неможливість сплати судового збору та недостатнє фінансування органу державної влади не свідчить про наявність виключного випадку, за якого прокурор може представляти інтереси держави.

Аналогічна правова позиція, викладена Верховним Судом у постанові від 11.11.2021 в справі №160/8411/20, постанові від 04.08.2022 в справі №160/5247/20 і Суд у цій справі не вбачає підстав відступати від неї.

У Рекомендації Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 №1604 (2003) «Про роль служби публічних обвинувачів у демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві права» щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції обвинувачів обмежувалися сферою обвинувачення в справах про кримінальні правопорушення, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему кримінальної юстиції, а для виконання інших функцій були засновані окремі, належним чином розташовані та ефективні органи.

Колегією суддів не встановлено підстав, які перешкоджають захисту інтересів держави суб`єктом владних повноважень. Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що державний орган у цій справі не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду апеляційної інстанції з відповідною заявою про поновлення строків оскарження рішення суду першої інстанції, надавши при цьому докази сплати судового збору чи докази в підтвердження неможливості вчинення вказаної дії.

Помилковим є посилання позивача на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 15.10.2019 в справі №903/129/18, оскільки обставини справи не є тотожними з обставинами цієї справи і здійснені на підставі інших фактичних обставин справи.

Додатково, колегія суддів зазначає, що апеляційне оскарження рішення суду в справі за позовом юридичної особи є правом, а не обов`язком сторони, яка є суб`єктом владних повноважень.

Виходячи зі змісту статті 2 КАС України, до завдань адміністративного судочинства не входить захист порушених прав суб`єкта владних повноважень, а тому неподання ним апеляційної скарги на рішення суду не може розцінюватися як не здійснення захисту або неналежне його здійснення останнім.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо, зокрема, після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

За правилами п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Дослідивши матеріали справи, доводи клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Керівника Ужгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 травня 2022 року у справі за позовом Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради до Західного офісу Держаудитслужби в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування висновку підлягає закриттю.

Керуючись статтями 243, 298, 305, 321, 325, 328 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційне провадження, відкрите за апеляційною скаргою Керівника Ужгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 травня 2022 року у справі № 260/7687/21 за позовом Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради до Західного офісу Держаудитслужби в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування висновку закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 21 вересня 2022 року.