Справа № 280/5867/21
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 280/5867/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року

у адміністративній справі № 280/5867/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року відмовлено у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 стосовно визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення їй розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 80% до 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, під час здійснення його перерахунку та виплати з 19 лютого 2020 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 26 лютого 2020 року №08-02/785 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 05 березня 2021 року №45 щодо перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в частині зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання з 80% до 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, під час перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 19 лютого 2020 року на підставі виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 26 лютого 2020 року №08-02/785, а також в частині зобов`язаня Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити їй перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80% суддівської винагороди, судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 19 лютого 2020 року на підставі виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 26 лютого 2020 року №08-02/785, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням фактично виплачених сум.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем по справі з підстав з підстав помилкового застосування норм матеріального права та не врахування судом обставин, які мають суттєве значення, що призвело до ухвалення незаконного рішення у справі, яке просить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її вимог у повному обсязі, оскільки раніше їй вже було призначено до нарахування 80% щомісячного довічного грошового утримання від суддівської винагороди працюючого судді, що також було підтверджено раніше постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30.11.2012 у справі 401/11843/12, залишеним без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.04.2013 року та рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 року у справі № 160/12724/20, зміст яких у сукупності з нормами спеціальних законів, чинних від моменту призначення спірних виплат до їх перерахунку у 2020 році, які не передбачали зменшення відсоткового показника довічного грошового утримання судді у відставці - пенсійний орган не врахував під час перерахунку його довічного утримання судді.

Обговоривши доводи апеляційної скарги позивача та перевіривши за матеріалами справи повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин і правильність наданої їм правової оцінки та застосування до них норм матеріального в процесуального права, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з нижченаведеного

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивача Рішенням Вищої ради правосуддя від 19 вересня 2019 року №2510/0/15-19 було звільнено з посади судді Приморського районного суду Запорізької області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Як суддя у відставці позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, призначеного з 30 вересня 2019 у розмірі 80% суддівської винагороди, без обмеження граничного розміру.

Спір у цій справі ініційовано позивачем внаслідок отримання листа Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 05 квітня 2021 року №4233-3602/С-02/8-0800/21, яким у відповідь на звернення з заявою від 17 березня 2021 року позивача було повідомлено, що на виконання рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року по справі №280/8057/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 50% відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, судом першої інстанції встановлено, що Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.02.2021 року по справі №280/8057/21 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 09 вересня 2020 року № 20 про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 26.02.2020 року № 08-02/785 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 18.02.2020 року, і ця відмова була мотивована тим, що чинне законодавство не приведено у відповідність з ухваленим рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020. Вказаним рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.02.2021 року також було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року на підставі виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області довідки від 26.02.2020 року №08-02/785, з урахуванням фактично виплачених сум.

За вказаних обставин, суд першої інстанції спираючись на положення ч.1 ст.126 Конституції України, на положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII), та на Рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 в частині визнання неконституційними положень п.25 розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних» положень Закону №1402-VIII зі змінами - суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у право позивача на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII виникло з 19 лютого 2020 року, оскільки фактично відбулась зміна, по відношенню до позивача, розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, що в свою чергу є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Виходячи з предмету спору у цій справі, яким є відсотковий розмір суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді, який повинен враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , суд першої інстанції обґрунтовано керував положеннями ч.3 ст.142 Закону № 1402-VIII, згідно якої «щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді».

Враховуючи приписи вищенаведеної норми ст.142 Закону № 1402-VIII, суд першої інстанції правильно звернув увагу на наявний у позивача стаж судді, який дає право на отримання довічного грошового утримання складає 20 років 09 місяців 01 день, і який був розрахований Приморським районним судом Запорізької області (а.с.28) та до якого включено періоди роботи позивача на посадах:

- начальника юрбюро ЗАТ «ТЕТЗ-інвест» (30 травня 2001 року - реорганізація Торезького електротехнічного заводу Донецької області в ЗАТ «ТЕТЗ-інвест») з 01 лютого 1991 року по 20 грудня 2001 року - тривалість стажу 3 роки;

- судді Сніжнянського міського суду Донецької області з 24 грудня 2001 року по 25 квітня 2004 року - тривалість стажу 02 роки 04 місяці 01 день;

- судді Торезького міського народного суду Запорізької області з 26 квітня 2004 року по 16 квітня 2015 року - тривалість стажу 10 років 11 місців 20 днів;

- судді Приморського районного суду Запорізької області з 17 квітня 2015 року по 27 вересня 2019 року - тривалість стажу 04 роки 05 місців 10 днів;

Загальна тривалість стажу 20 років 09 місяців 01 день на посадах, який дає право на отримання довічного грошового утримання, позивачем не заперечується і підтверджується записами в трудовій книжці ОСОБА_1 .

В свою чергу, суд першої інстанції обговоривши доводи пенсійного органу стосовно включення до стажу роботи позивача виключно періодів займаних посад судді, обґрунтовано не узяв до уваги зроблений пенсійним органом розрахунок стажу позивача 17 років 8 місяців 9 днів, оскільки розуміння відповідачем розрахунку стажу роботи позивача повністю суперечить положенням ст.137 Закону № 1402-VIII, якою чітко прописано, що до загального стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якої визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. Відповідно, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції у цій справі стосовно необхідності зарахування до стажу роботи позивача також і періоду роботи на посаді начальника ЗАТ «ТЕТЗ-інвест» з 01.02.1991 року по 20.12.2001 року.

Разом з тим, виходячи з положень частини третьої статті 142 Закону України №1402-VI та підтвердженого стажу роботи позивача на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що становить 20 років 09 місяців 01 день - суд першої інстанції дійшов законного висновку у цій справі, що відсоткове значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, для позивача становить саме - 50%, а твердження позивача про наявність у неї права на отримання з 19 лютого 2020 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді є помилковим.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія повністю погоджується з висновками суду першої інстанції у цій справі про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасуванні рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 05 березня 2021 року №45 щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , оскільки підстави для здійснення позивачу перерахунку щомісячного грошового утримання виходячи з 80% розміру суддівської винагороди судді в межах чинного законодавства відсутні.

Оскільки наведені висновки суду першої інстанції повністю узгоджуються з положеннями чинного законодавства України, колегія суддів визнає законним та обґрунтованим судове рішення по цій справі в повному обсязі, а тому апеляційна скарга позивача має бути залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя Т.І. Ясенова