Справа № 569/9868/22
Суддя: Бучко Т. М.
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/9868/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 5591244 від 10 липня 2022 року, закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 10 липня 2022 року працівниками дорожньої поліції було складено на нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 5591244 та накладено штраф в розмірі 510 грн. Але правил дорожнього руху він не порушував. Копію оскаржуваної постанови на місці зупинки йому вручено не було, отримав її поштою лише 14 липня 2022 року. Постанову вважає безпідставною, протиправною, необґрунтованою, а дії поліцейського незаконними. При зупинці транспортного засобу поліцейський був зобов`язаний повідомити про причину зупинки, посилаючись на конкретні обставини, визначені у ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». В його діяннях відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, а саме не встановлена його вина. Відповідачем не надано доказів правомірності своїх дій, які б свідчили про вчинення ним правопорушення. Поліцейський не мав права на місці вчинення адміністративного правопорушення виносити оскаржувану постанову. Для підтвердження порушення Правил дорожнього руху відповідач мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки тощо. Патрульний на відео зазначав, що в нього відсутні докази відеозапису, але за доказ він вважає «власну думку» і «те, що бачив своїми очима він і його колега». Винесення постанови на місці вчинення правопорушення позбавило його можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП. Він наполягав на наданні доказів відео фіксації правопорушення і хотів ознайомитися з матеріалами справи, однак патрульний відмовив йому і на підпис не дав. До постанови не долучено доказів, передбачених ст.251 КУпАП. При винесенні постанови патрульний поліції всупереч положенням ст.245, 247, 254, 258 КУпАП не з`ясував повно і об`єктивно обставин справи та обставин, зазначених в ст.33 КУпАП.

Ухвалою від 20 липня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, визначеними ст.268, 269, 286 КАС України для окремих категорій термінових справ, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

9 серпня 2022 року суд отримав відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача Департаменту патрульної поліції просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечення проти позову мотивує тим, що поліцейський виявив порушення, на яке належним чином відреагував, результатом чого стало винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови, винесеної щодо ОСОБА_1 , в повній мірі відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху інспектором патрульної поліції не складається. Саме інспектор, а не Управління патрульної поліції, уповноважений розглядати адміністративну справу та за результатами її розгляду виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності на місці вчинення адміністративного правопорушення. Підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст.276 КУпАП здійснена інспектором УПП за місцем виконання ним посадових обов`язків. Постанова винесена у повній відповідності нормам чинного законодавства в межах компетенції поліцейського патрульної поліції. Позивачем на підтвердження того, що він, керуючи транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, був пристебнутий ременем безпеки, не надано суду жодних доказів.

У поданій до суду заяві від 15 вересня 2022 року позивач просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.3, ч.9 ст.205 КАС України у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 10 липня 2022 року інспектором роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Рівненській області лейтенантом поліції Семенюком С.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 5591244, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, та накладено на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

За змістом оскаржуваної постанови 10 липня 2022 року о 9 год 02 хв в м.Рівне на вул.Вячеслава Чорновола, 82А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки та не пред`явив на вимогу поліцейського посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та ПОСЦПВ власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.3в ПДР (порушення правил користування ременями безпеки).

Частина п`ята статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року ( із змінами та доповненнями).

Згідно з п.2.3в Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідачем Департаментом патрульної поліції надано як доказ відеозапис реєстратора, закріпленого на форменому одязі патрульного.

З дослідженого судом відеозапису вбачається, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, ним не зафіксований. Відеозапис містить лише фіксацію розгляду інспектором Управління патрульної поліції в Рівненській області Семенюком С.В. справи про адміністративне правопорушення.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення, не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом наявності складу порушення, оскільки така по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує процедура його фіксування. Постанова про накладення адміністративного стягнення не може слугувати доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке оскаржується.

Разом з тим, суд встановив, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейський озвучив причину зупинки з посиланням на п.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», на клопотання позивача надав для ознайомлення пояснення свідка (напарника), надав можливість позивачу надати свої пояснення, роз`яснив права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що спростовує доводи позивача про порушення інспектором патрульної поліції Семенюком С.В. вимог ст.245, 280 КУпАП.

Суд звертає увагу, що поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевірку документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Враховуючи, що будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, відповідачами не надано, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача - закриттю.

В свою чергу, суд не приймає до уваги твердження позивача про відсутність у працівника поліції права виносити постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення та на місці вчинення правопорушення.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У вказаних випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно зі ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (у тому числі ч.5 ст.121 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

За правилами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції є територіальним відокремленим підрозділом Департаменту патрульної поліції, без права юридичної особи. Окрім цього, Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції не зареєстровано в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, який формується відповідно до Порядку формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, затверджений наказом Міністерства фінансів України № 1691 від 22 грудня 2011року, тобто цей орган не отримує бюджетні асигнування.

Отже, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 496,20 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

На підставі наведеного та керуючись ст.9, 77, 90, 139, 244-246, 255, 286, 294, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 5591244 від 10 липня 2022 року, винесену щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп у відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Восьмого адміністративного апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 33028, м.Рівне, вул.С.Бандери, 14а;

відповідач Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул.Федора Ернста, 3; .

Суддя