Справа № 420/741/20
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 р. Категорія 111010000м.ОдесаСправа № 420/741/20
Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.

час і місце ухвалення: 12:28, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
ГУ ДПС Бутрик А.О. (посвідчення; витяг)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 липня 2022 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агат 2019» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2020, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2020 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.05.2022 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат 2019» до Головного управління ДПС в Одеській області задоволено частково; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № та №, видані Головним управлінням ДПС в Одеській області 03.02.2020; у решті позовних вимог відмовлено.

Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до суду із заявою про перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2020 по справі №420/741/20 за нововиявленими обставинами, мотивуючи його тим, що Національним антикорупційним бюро України встановлено факт реалізації позивачем товарно-матеріальних цінностей згідно з отриманою інформацією про рух коштів на рахунках підприємства та відсутність ТМЦ за адресою зберігання.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 липня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви Головного управління ДПС в Одеській області про перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2020 року за нововиявленими обставинами в адміністративній справі №420/741/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат-2019» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву Головного управління ДПС в Одеській області про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції не врахував, що вимоги саме пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України, яким встановлено, що у разі скасування податкового повідомлення-рішення контролюючого органу, яким зменшено суму заявленого суб`єктом господарювання бюджетного відшкодування ПДВ, відповідна сума стає узгодженою. Таким чином, в незалежності від підстав, за якими визнається протиправним та скасовується податкове повідомлення-рішення (в адміністративному чи судовому порядку), сума заявленого бюджетного відшкодування ПДВ автоматично стає узгодженою та в силу приписів статті 200 Податкового кодексу України - підлягає бюджетному відшкодуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Положеннями статті 361 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами (ч.1 ст.362 КАС України).

Так, звертаючись з даною заявою про перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2020 року по справі №420/741/20 податковий орган зазначив, що 03.02.2021 відповідач отримав листи від Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України від 28.01.2021 та від 18.02.2021. Згідно з змістом отриманих документів правоохоронні органи здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадження №0000529 від 21.08.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 Кримінального кодексу України. В рамках даного кримінального розслідування були проведені обшуки за адресами складських приміщень позивача. В ході обшуків відповідно до протоколів від 16.02.2021 не виявлені документи щодо зберігання майна, а також будь-яких ТМЦ, що належать позивачу та за рахунок яких було сформоване від`ємне значення з ПДВ. Також 28.01.2021 відповідач отримав інформацію від Національного антикорупційного бюро України щодо аналізу отриманої інформації з банківських рахунків з огляду на які відповідач зробив висновок про невідображення податкових зобов`язань з ПДВ за період діяльності з листопада 2019 по грудень 2020 року в сумі 10442979,05 грн.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Таким чином, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Отже, під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

При цьому, слід зауважити, що такі обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показами свідків тощо.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Істотність обставини означає те, що в разі, коли б суд мав можливість урахувати цю обставину при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат її вирішення. Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за умови добросовісного ставлення до справи, тоді така підстава для перегляду судового акта відсутня.

Таким чином, істотні для справи обставини це ті, що становлять сутність справи та мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, могли вплинути на рішення суду, що набрало законної сили, існували під час розгляду адміністративної справи, але не були і не могли бути відомі ні особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, ні адміністративному суду.

Отже, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин, тому першочерговим обов`язком суду є встановлення відсутності або наявності нововиявлених обставин.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 12 серпня 2021 року у справі № 814/2015/17.

Перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження.

На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, свою заяву про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами позивач обґрунтовував тим, що, на його думку, є підстави, передбачені ст. 361 КАС України, тобто істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Однак обставини, на які посилається заявник у своїй заяві не є нововиявленими в розумінні статті 361 КАС України. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду, при цьому особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що у неї не було можливості представити цей доказ під час судового розгляду справи до винесення судового рішення, а також те, що цей доказ має суттєве значення.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 802/2196/17-а, а також у постановах Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 826/15038/17, від 22 лютого 2021 року у справі № 420/3785/19 та від 10 березня 2021 року у справі № 826/15267/17.

Предметом розгляду по даній справі було законність винесення податкових повідомлень-рішень, зокрема, в контексті дотримання податковим органом встановленої законом процедури щодо проведення перевірки та винесення спірних рішень. Такими були обґрунтування позивача його позовної заяви, в межах якої суд розглянув дану справу.

Так, суд встановив, що відповідач не виконав встановленого ст.44 ПК України обов`язку перенесення строку проведення перевірки, не дотримався умов її проведення - після спливу терміну на відновлення платником первинних документів, що відповідно вплинуло на обґрунтованість прийняття податкових повідомлень-рішень, оскільки перевірка проводилася та відповідач робив відповідні висновки за її результатами за відсутності первинних документів в той час, коли позивач мав право на їх відновлення. Тобто, суд визнав незаконними податкові повідомлення рішення з огляду на недотримання відповідачем при їх прийнятті критеріїв обґрунтованості та критерію проведення перевірки у спосіб, передбачений законом.

В свою чергу відповідач (заявник) посилається у своїй заяві як на нововиявлену обставину встановлення Національним антикорупційним бюро України факту реалізації позивачем товарно-матеріальних цінностей згідно з отриманою інформацією про рух коштів на рахунках підприємства та відсутністю ТМЦ за адресою зберігання.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що вказані обставини не є істотними для розгляду цієї справи, оскільки їх врахування не могло вплинути на встановлену судом передчасність винесення податкових повідомлень-рішень та порушення умов проведення перевірки.

Таким чином, судом першої інстанції при ухваленні рішення надано правову оцінку підставам позову щодо порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, як таких, що зумовлюють протиправність податкових повідомлень-рішень, за результатами чого визнано протиправними оскаржені податкові повідомлення-рішення. При цьому, суд не переходив до перевірки підстав щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

В свою чергу, жодних істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, щодо підстав позову про порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, як таких, що зумовлюють протиправність податкових повідомлень-рішень, за результатами надання оцінки яких судом прийняте рішення у справі, відповідачем, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України не наведено та доказів на їх підтвердження не надано.

Крім того, колегія суддів зазначає, що необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

З огляду на документи, які були додані до заяви для обґрунтування викладених в ній вимог, суд встановив, що порушення кримінальної справи, протоколи обшуку, інформація щодо банківських рахунків мали місце вже після того, як суд ухвалив остаточне рішення у справі. Банківські виписки, протоколи обшуку, листи НАБУ, на які заявник посилається, не були покладені в основу акту перевірки та спірного податкового повідомлення-рішення, а тому не є допустимими доказами в розумінні положень КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, суд першої інстанції вірно вказав, що самі по собі протоколи обшуку, не є безумовними належними доказами, оскільки лише вирок суду у кримінальному провадженні є обов`язковим для адміністративного суду.

При цьому, протоколи обшуку є документами, отриманими в рамках досудового слідства. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Проте відповідач не надав відповідний дозвіл до суду.

Таким чином, з урахуванням правил допустимості доказів суд не повинен брати до уваги відомості досудового кримінального розслідування, оскільки вони не містять дозволу на їх розголошення.

Аналогічна ситуація щодо не надання заявником доказів звернення до суду з позовом про розкриття банківської таємниці. Адже згідно п. 73.4 ст. 73 ПК України інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду.

На думку колегії суддів заявник бажає змінити правову позицію суду у цій справі щодо вже прийнятого рішення, вдаючись до аналізу суті господарських операцій, укладених у спірному періоду з контрагентами, позаяк судом, як вже зазначалось вище, суть господарських операцій не досліджувалась.

Таким чином, оскільки подана заява про перегляд рішень за нововиявленими обставинами не містить нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 361 КАС України, для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Висновки суду апеляційної інстанції у даній справі відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, в постанові від 08 липня 2021 року у справі № 420/3638/20.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу judicata -остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», п.40).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 у справі «Pravednaya v. Russia», пп.27, 28).

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області, - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 липня 2022 року по справі № 420/741/20, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст Постанови складено 21 вересня 2022 року.

суддя-доповідач Семенюк Г.В.
судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.