Справа № 640/1441/20
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1441/20 Суддя (судді) першої інстанції: Іщук І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою про відхилення звіту Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про виконання рішення суду та встановлення десятиденного строку для подання звіту про виконання рішення суду.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що матеріалами справи не підтверджено факт виконання рішення суду, а поданий відповідачем звіт жодних доказів, які б підтверджували факт виконання рішення суду також не містить.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2022 року в прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2021 у справі № 640/1441/20 відмовлено. В задоволенні клопотання позивача про застосування заходів впливу, передбачених статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України відмовлено. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві новий строк в один місяць з дня набрання даною ухвалою законної сили для подання звіту про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2021 у даній справі.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, застосувавши заходи впливу та надавши оцінку висловленим твердженням позивачки.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Також вказано, що рішення суду повинно бути виконано, а відповідачем висловлено твердження, які аналогічні тим, які зазначились при розгляді справи по суті, що свідчить про незгоду відповідача з рішенням суду у даній справі.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просила: визнати протиправними дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві застосування 30-денної тривалості одного місяця страхового стажу тільки відносно окремих частин трудового стажу, які призвели до визначення страхового стажу в розмірі 555 місяців та ненадання відповіді по суті питань у зверненні від 14.08.2019; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві застосувати 30-денну тривалість одного місяця страхового стажу, використану ним відносно окремих частин трудового стажу, до всіх періодів трудової діяльності та при нарахуванні пенсії утриматися від застосування тривалості страхового стажу меншої за 563,63 місяця.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 та прийняти рішення щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до норм чинного законодавства України задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

На виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2021 видано виконавчі листи від 01.06.2021.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2021 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 640/1441/20.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2021 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду та порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду в адміністративній справі №640/1441/20, подану в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України повернуто заявнику.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2021 року щодо розгляду заяви позивача, поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України - без змін.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу суду від 22.06.2021 про відмову у встановленні судового контролю за виконанням рішення суду задоволено. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2021 року скасовано, а клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду направлено для продовження розгляду з урахуванням висновків, викладених у мотивувальній частині даної постанови.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.01.2022 клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішенням суду задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві у 30-денний строк з моменту отримання даної ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2021 у справі №640/1441/20.

На виконання вимог ухвали суду від 28.01.2022 відповідачем 11.05.2022 до Окружного адміністративного суду міста Києва подано звіт про виконання судового рішення, в якому останній просив поновити строк для подачі звіту та прийняти до розгляду звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2021.

10.05.2022 позивачкою до суду подано клопотання, в якому остання просила критично поставитися до поданого відповідачем звіту і розцінити його як зусилля для затягування виконання рішення суду. Також позивач просила суд застосувати заходи впливу, передбачені статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Задовольняючи заяву про продовження строку для подання звіту про виконання рішення суду, суд першої інстанції погодився з твердженням позивача щодо невиконання відповідачем рішення. При цьому, за наведених обставин суд не знайшов підстав для накладення на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві санкцій, передбачених частиною другою статті 382 КАС України, але вважав необхідним встановити відповідачу новий строк в один місяць з дня набрання даною ухвалою законної сили для подачі звіту про виконання рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає таке.

Приписами ч. 1 ст. 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з ч. 3 ст. 121 КАС України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою (ч. 6 ст. 121 КАС України).

Поряд з цим, колегія суддів враховує, що згідно з ст. ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VІІІ судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до частин 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд першої інстанції вірно врахував, що Верховний Суд у постанові від 31.10.2018 у справі №704/1547/17 сформулював правову позицію, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту. Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту. Для підтвердження мотивації такого підходу потрібно керуватися абзацом першим підпункту 3.2 пункту 3, абзацу другого пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009 №16-рп/2009, де зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Поряд з цим, встановлення нового строку для подання звіту, в межах судового контролю за виконанням судового рішення передбаченого статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України, можливе за неподання звіту або за наслідками розгляду звіту.

Водночас, вказаний захід процесуального примусу є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами, що свідчить про неспроможність тверджень апелянта про порушення процесуального закону судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Поряд з цим, оцінюючи вимоги ОСОБА_1 , яка просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, застосувавши заходи впливу, колегія суддів звертає увагу на таке.

За приписами частин 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

З буквального тлумачення наведених норм процесуального права вбачається, що уповноваженим на розгляд звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду, питання щодо встановлення нового строку подання звіту питання (продовження строку для подання звіту про виконання судового рішення) є адміністративний суд, який ухвалив судове рішення у справі.

В даному випадку, судом, який ухвалив рішення у справі є Окружний адміністративний суд міста Києва.

Відтак, в межах даної справи Шостий апеляційний адміністративний суд не є судом, який ухвалив рішення у справі, що свідчить про відсутність у нього повноважень на розгляд та вирішення клопотання про продовження строку для подання звіту про виконання рішення та застосування заходів примусу.

Колегією суддів враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 118, 121, 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 322, 325, 328, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко