Справа № 380/2646/22
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/2646/22 пров. № А/857/11427/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Гриньків І.О.,

представника позивача Борисовського А.Р.,

представника відповідача Фіялкович Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Львівське автотранспортне підприємство 14630» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Львівське автотранспортне підприємство 14630» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції Мричко Н.І.,

час ухвалення рішення 27.06.2022 року,

місце ухвалення рішення м.Львів,

дата складання повного тексту рішення 27.06.2022 року,

в с т а н о в и в :

ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630» звернулося в суд з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року у задоволенні позовну відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки відповідача про порушення позивачем статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» не відповідають дійсності. Так, контролюючий орган вказав про виявлене перевіркою порушення позивачем чинного законодавства через відсутність у водія автобуса, який належить позивачу, квитково-касового листа. Однак, апелянт зауважує, що нормативно-правовий акт, який встановлював форму таких документів втратив чинність. Отже, квитково-касового лист з цього часу не є обов`язковим документом при здійсненні пасажирських перевезень. Також апелянт вказав, що у водія при здійсненні перевірки була наявна книга обліку розрахункових операцій, що є обліковим документом. Таким чином, відсутні підстави для застосування щодо підприємства фінансових санкцій.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечила, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

13.10.2021 контролюючими особами Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки відповідно до направлення на перевірку №011530 від 11.10.2021 та графіку проведення рейдових перевірок № 54249/3.1/18-21 від 11.10.2021 проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

Згідно з актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 13.10.2021 №310443 на автомобільній дорозі м. Львів (ТЦ «Три слони») 13.10.2021 о 10:10 год. проведено перевірку транспортного засобу марки БАЗ , номерний знак НОМЕР_1 (належить суб`єкту господарювання ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630»), під час якої виявлено порушення статей 34, 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» при здійсненні регулярних пасажирських перевезень перевізник не забезпечив водія документами на підставі яких виконуються дані перевезення, а саме схемою маршруту та квитково-касовим листом, відповідальність за що передбачена абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідач прийняв постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 13.12.2021 №322686, якою за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» постановив стягнути з ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630» адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (тут і надалі у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; Закон України №2344-III).

Статтею 6 вказаного Закону встановлено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 14 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі Порядок №1567), рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

У пункті 15 вказаного Порядку передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно (серед іншого) наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Як встановив суд, 13.10.2021 контролюючими особами Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

Документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення визначені у статті 39 Закону України №2344-III.

Відповідно до вказаної статті автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до абзацу третього частини першої статті 60 Закону України №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 вказаного Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу наведених положень Закону України №2344-III можна зробити висновок про те, що відсутність у водія чи не пред`явлення особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документів (одного з них) тягне за собою відповідальність у вигляді адміністративно-господарського штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (абзац перший пункту 21 Порядку №1567).

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис (пункт 22 Порядку №1567).

В акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 13.10.2021 №310443 зазначено, що перевізник не забезпечив водія документами на підставі яких виконуються дані перевезення, а саме схемою маршруту та квитково-касовим листом.

Заперечуючи проти вказаної обставини, позивач повідомив, що книга обліку розрахункових операцій і схема маршруту були у водія у наявності, які він пред`явив при перевірці, натомість посадова особа, яка проводила перевірку, безпідставно зробила запис в акті перевірки про їх відсутність, у зв`язку з чим, водій відмовився підписати акт від 13.10.2021.

Оцінюючи такі доводи позивача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що водій мав можливість зробити зауваження в описаному акті про пред`явлення ним при перевірці книги обліку розрахункових операцій і схема маршруту.

Суд також звертає увагу на те, що не заперечуючи проти повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, позивач не скористався правом подання під час такого розгляду книги обліку розрахункових операцій і схеми маршруту, долучив такі лише до позовної заяви, що окремо свідчить про обґрунтованість доводів відповідача про відсутність та не пред`явлення під час проведення перевірки водієм квитково-касового листа і схеми маршруту.

Квитково-касовий лист - це документ, який є пiдставою для облiку транспортної роботи, роботи водiїв та списання витраченого пального на загальний пробiг автобуса, а також для взаєморозрахункiв мiж перевiзником i замовником на надання транспортних послуг.

Апеляційний суд зазначає, що зауваження позивача щодо втрати чинності нормативно правовим актом, який затверджує форму цього документу, є слушними, оскільки відсутність затвердженої форми і змісту вказаного документа ставить перевізника у невизначене становище і ускладнює належне виконання вимог Закону № 2344-ІІІ.

Разом з тим, вказана норма Закону є чинною і обов`язковою для виконання.

При цьому, позивач як добросовісний суб`єкт господарювання зобов`язаний вести облік наданих послуг і отриманих коштів.

Суд також вказує на те, що тимчасовий реєстраційний талон серії ДХХ №093744, який наданий водієм під час проведення перевірки, дійсний до 04.11.2020, тобто на час проведення перевірки був недійсним.

Оцінюючи в сукупності наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач дійшов обґрунтованого та підставного висновку про порушення позивачем абзацу третього частини першої статті 60 Закону України №2344-III.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відповідність постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 13.12.2021 №322686 критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), що свідчить про її правомірність та відсутність підстав для скасування.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Львівське автотранспортне підприємство 14630» слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Львівське автотранспортне підприємство 14630» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року у справі № 380/2646/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 21 вересня 2022 року.