Справа № 465/217/21
Суддя: Марків Ю. С.
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

22.09.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Марків Ю.С.,

з участю секретаря судових засідань Чапля В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В

позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позов мотивує тим, що 06.01.2021 року працівниками УПП у Львівській області відносно нього складено постанову про адміністративне правопорушення серії ДП18 №845598, відповідно до якої він, будучи посадовою особою, відповідальною за належне утримання шляхової мережі, не вжив заходів своєчасного оброблення протиожеледними матеріалами проїзної частини, чим порушив норми та стандарти утримання автодоріг. Вказує, що із викладеними обставинами у вказаній постанові він не погоджується, оскільки 12.02.2020 року між Личаківською районною адміністрацією ЛМР та ЛКП "Шляхово-ремонтне підприємство Личаківського району" укладено договір №4/38-38, відповідно до якого виконавець бере на себе зобов`язання протягом 2020 року надавати послуги з ручного та механізованого прибирання вулиць Личаківського району м.Львова, а також організовувати цілодобове чергування техніки для своєчасного проведення протиожеледних заходів. Окрім цього, зазначає, що за статтею 140 КУпАП може бути притягнуто до відповідальності лише службову або посадову особу, до кола повноважень якої входить дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд та вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або відновлення безпечних умов для руху, однак до службових обов`язків позивача такі не входять, відтак, на його думку, постанова складена працівниками УПП у Львівській області не на ту особу.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати постанову Управління патрульної поліції у Львівській області від 06.01.2021 року серії ДП18 №845598.

Не погоджуючись з поданим позовом, від представника відповідача УПП у Львівській області ДПП надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відзив мотивує тим, що 06.01.2022 року екіпажем патрульної поліції виявлено недоліки в утриманні ділянки шляхової мережі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, що ділянка дороги не була оброблена протиожеледними матеріалами, внаслідок чого є слизькою. Після цього на місце події було викликано посадову особу, відповідальну за належне утримання даної ділянки шляхової мережі, після чого складено акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, в якому ОСОБА_1 поставив свій підпис та на підставі якого було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення, передбачене ч.1 ст.140 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. Вказує, що позивачем у листі вих.№33-вих-898 до ЛКП "Шляхово-ремонтне підприємство Личаківського району" не вказано конкретні місця, де потрібно провести посипання, а обмежується межами Личаківського району. Окрім цього, в даному листі, який надав позивач до матеріалів справи, немає відмітки про його надходження до ЛКП "Шляхово-ремонтне підприємство Личаківського району", відтак, на їх думку, такий не може підтверджувати інформування ЛКП про виявлені недоліки в утриманні вулично-шляхової мережі. Щодо покликання позивача на те, що працівниками поліції постанову винесено не на ту особу вказують, що на момент виявлення правопорушення, складення акту та винесення постанови позивач виконував обов`язки начальника ВКГ Личаківської РА ЛМР, відповідно керувався посадовою інстуркцією начальника відділу комунального господарства ЛРА, та відповідно до якої мав організовувати роботу, здійснювати контроль та нести відповідальність за виконання усіх функцій, які входять у компетенцію відділу комунального господарства.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак у відзиві на позовну заяву просив проводити розгляд справи без його участі.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що постановою серії ДП18 №845598 від 06.01.2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 1020 грн.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, 06.01.2021 року о 09:05 годині у м.Львові по вул.А.Вахнянина, 29, будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив заходи своєчасного оброблення протиожеледними матеріалами проїзної частини, на якій присутня ожеледиця, чим порушив правила, норми та стандарти утримання автодоріг, чим порушив п.3.1.16 та 3.1.18 ДСТУ 3587-97 та п.1.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне порушення, передбачене частиною 1 ст.140 КУпАП.

Відповідно до Договору про закупівлю послуг №4/38-38 від 12.02.2020 року Личаківська районна адміністрація доручає, а Львівське комунальне підприємство "Шляхово-ремонтне підприємство Личаківського району" приймає на себе зобов`язання протягом 2020 року надати послуги з ручного та механізованого прибирання вулиць Личаківського району м.Львова.

Згідно з Додатковою угодою №3 до вищевказаного договору продовжено термін дії такого договору до 30 квітня 2021 року включно.

Як вбачається з листа №33-вих-898 від 06.01.2021 року, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради звернулась до начальника ШРП Личаківського району з проханням забезпечити посипання піскосоляним розчином дорожнє полотно в межах Личаківського району та запобігти утворенню ожеледиці.

Згідно ст.222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено зокрема розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.140 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 1 ст.140 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, які тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, може бути лише посадова особа, до компетенції якої належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів.

Згідно ч. 3 ст.276 КУпАП - «Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень».

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення згідно ст. 280 КУпАП зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Законом України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 р. № 2862-ІУ встановлено правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

За змістом статті 8 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги загального користування поділяються на автомобільні дороги державного та місцевого значення.

Приписами статті 16 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Вулиці і дороги міст та інших населених пунктів поділяються на магістральні дороги (безперервного руху та регульованого руху), магістральні вулиці загальноміського значення (безперервного руху та регульованого руху), магістральні вулиці районного значення, а також вулиці і дороги місцевого значення.

Проїзна частина доріг, штучні споруди (мости і шляхопроводи), технічні засоби організації дорожнього руху та зовнішнє освітлення на вулицях і дорогах міст та інших населених пунктів можуть передаватися безоплатно в державну власність, а також з державної в комунальну власність за рішенням відповідних органів місцевого самоврядування та Кабінету Міністрів України.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про автомобільні дороги» управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

Нормами статті 19 Закону України «Про автомобільні дороги» встановлено, що основними обов`язками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є:

1) забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів;

2) організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами;

3) видача дозволів на прокладання нових та ремонт існуючих мереж у межах «червоних ліній» вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

4) завчасне оповіщення учасників руху і мешканців міст та інших населених пунктів про строки та порядок тимчасового обмеження або припинення руху транспортних засобів;

5) здійснення статистичного обліку та паспортизації вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

6) забезпечення дотримання норм природоохоронного законодавства у процесі будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

7) видача в установленому порядку дозволів на тимчасове припинення руху.

Статтею 21 Закону України «Про автомобільні дороги» регламентовано, що органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за:

1) стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів;

2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

3) розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв;

4) відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом.

Згідно положень ст.16, 17, 21 Закону України «Про автомобільні дороги», вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

Органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів.

Як вбачається з Розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради№237/ос від 16.11.2018 року ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста комунального відділу районної адміністрації з посадовим окладом згідно з штатним розписом.

Відтак, з посадовї інструкції головного спеціаліста відділу комунального господарства Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, затвердженою головою Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради 16.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 , як головний спеціаліст відділу комунального господарства не є посадовою особою, яка є відповідальною особою за дотриманням правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, інших дорожніх споруд, оскільки жодним пунктом цієї посадової інструкції не передбачено.

Згідно ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Обов`язок доведення вини особи у вчиненні правопорушення, інших обставин події правопорушення, що мали місце, покладено на суб`єкта владних повноважень.

Суд не бере до уваги покликання представника відповідача на те, що ОСОБА_1 на момент винесення постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 №845598 від 06.01.2021 року виконував обов`язки начальника ВКГ Личаківської районної адміністрації ЛМР, оскільки жодних доказів вказаного представником відповідача суду не надано.

Як передбачено ч 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, в оскаржуваній постанові не міститься відомостей про долучення до останньої доказів того, що позивач є посадовою особою, до компетенції якої належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг та вулиць.

У судове засідання також не надано доказів того, що позивач є належним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати із закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП.

Керуючись ст.139, 242, 244,245, 246, 255, 371 КАС України, суд -

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №845598 від 06.01.2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.140 КУпАП - скасувати.

Провадження у справах про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.140 КУпАП - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, адреса: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя Марків Ю.С.