Справа № 520/16463/21
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 вересня 2022 року № 520/16463/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області (вул. Березняківська, буд. 4-А,м. Київ,02152, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області № 3492 від 02.09.2020 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 02.07.2020 , оформлену на ім`я гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 02.07.2020, на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач, Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби в місті Києві та Київській області, подало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Сторони в судове засідання не прибули, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, перевіривши рішення відповідача на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, на час прийняття рішення про відмову в оформленні посвідки на тимчасове проживання, визначався та встановлювався Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 №3773-VI.

Пунктом 18 частини 1 статті 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 № 3773-УІ (далі - Закон № 3773-VI) визначено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Відповідно до частини 14 статті 4 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - дванадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання дозволу на імміграцію.

Згідно з ч.14 ст.5 Закону 3773-VІ підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною чотирнадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування. Якщо шлюб, між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства було укладено за межами України відповідно до права іноземної держави, дійсність такого шлюбу визначається згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право"

Судовим розглядом встановлено, що позивач мав посвідку на тимчасове проживання на території України, яка видана 24.07.2019, термін закінчення дії 23.07.2020 року.

17.03.2020 року ДМУ ДМС України м. Києві та Київській області прийнято рішення № 42 про заборону в`їзду в Україну громадянину Алжиру ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном на три роки.

23.06.2020 позивач звернувся до Центрального Міжрегіонального Управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області із заявою про обмін посвідки на тимчасове проживання в Україні у вигляді картки, що містить безконтактний електронний носій

Пунктом 21 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 322 визначено, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві- анкеті. У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформує іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажання іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі.

З долученої до матеріалів справи заявою-анкетою № 115285800 від 23.06.2020 вбачається, що при вирішенні питання щодо обміну посвідки на тимчасове проживання, уповноваженою особою відповідача проведено перевірку наявності відомостей для відмови в оформленні посвідки на тимчасове проживання (а.с.35) та 02.07.2020 на підставі ч. 4 ст. 14 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (возз`єднання сім`ї з громадянином України (на підставі шлюбу)) позивача документовано посвідкою на тимчасове проживання на території України № НОМЕР_1 терміном дії до 01.07.2021

Відповідно до п.63 Порядку №322 територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі коли уповноваженим державним органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства чи їх примусове видворення за межі України або про заборону подальшого в`їзду в Україну (пп.5).

Згідно рішення ДМУ ДМС України в м. Києві та Київській області від 02.09.2020 року посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_1 скасована на підставі пп.5 п. 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 322 (наявність рішення ДМУ ДМС України м. Києві та Київській області від 17.03.2020 № 42 про заборону в`їзду в Україну громадянину Алжиру ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном на три роки).

Отже, за умови наявності рішення від 17.03.2020 № 42 про заборону в`їзду в Україну громадянину Алжиру ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном на три роки, відповідачем прийнято два рішення про обмін посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 02.07.2020 та скасування вказаної посвідки.

Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України суд при розгляді справ застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Згідно зі ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у п. 71 Рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року по справі права Рисовський проти України (Заява № 29979/04) зазначено, що принцип належного урядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі Москаль проти Польщі (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), п. 74).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки (Pincova and Pine v. the Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі Ґаші проти Хорватії (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі Трґо проти Хорватії (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що потреба виправити минулу помилку є непропорційним втручанням в права позивача, який покладався на легітимність добросовісних дій державного органу при отриманні посвідки на тимчасове проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідач не довів обставин, які б свідчили про відсутність порушення прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, у суду наявні підстави для задоволення позову.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 134, 139, 241-247, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області № 3492 від 02.09.2020 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 02.07.2020, оформлену на ім`я гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути на користь гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зоркіна Ю.В.