Справа № 240/33105/21
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/33105/21

Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

21 вересня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом Управління Держпраці у Житомирській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Управління Держпраці у Житомирській області 02.11.2021 звернулось із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просило застосувати до ФОП ОСОБА_1 заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом зупинення робіт підвищеної небезпеки, експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки в частині:

- здійснення вантажно-розвантажувальних робіт;

- експлуатації електрообладнання, апаратури, пристроїв РЗ і А, електромереж і заземлювальних пристроїв;

- здійснення робіт з підвищеної небезпеки, на які не видані письмові наряди;

- здійснення робіт з технічного обслуговування технологічних транспортних засобів;

- експлуатації вантажно-підіймальних механізмів, гаків вантажопідіймальних кранів та крану КС-4561 (зав. номер 5539), до усунення порушень зазначених в акті перевірки № 1800/11-707 від 01.10.2021.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27.04.2022 позов задоволено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що Управлінням Держпраці в уточненому позові зазначено, що відповідач не забезпечив належного утримання, експлуатацію і обслуговування об`єкта підвищеної небезпеки, а саме: - вантажно-розвантажувальні роботи; - електрообладнання, апаратури, пристроїв РЗ і А, електромереж і заземлювальних пристроїв; - роботи з підвищеної небезпеки, на які не видані письмові наряди; - технічне обслуговування технологічних транспортних засобів; - вантажно-підіймальні механізми; - гаки вантажопідіймальних кранів; - кран КС-4561 (зав. N 5539), до усунення порушень зазначених в акті перевірки № 1800/11-707 від 01.10.2021.

Оскільки, відповідачем доказів щодо усунення порушень, зазначених у акті перевірки Управління Держпраці у Житомирській області від 1800/11-707.2021 суду надано не було, а тому уточнені позовні вимоги Управління Держпраці у Житомирській області є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами, та підлягають задоволенню.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказав, що позивачем не доведено, які обставини послужили підставою для фактичного припинення діяльності цеху по обробітку каменю, як дані порушення становлять реальну загрозу життю і здоров`ю людей, та є підставою для застосування крайнього заходу реагування - заборони (зупинення) діяльності.

Так, ФОП ОСОБА_1 під час та після проведеної перевірки самостійно усунуто порушення, про що повідомлено Управління Держпраці та надано відповідні докази щодо усунення зазначених в акті порушень.

Крім того, щодо відсутності дозволу на проведення вантажно - розвантажувальної робіт, то ст. 13 Закону України "Про охорону праці", не містить обов`язку роботодавця отримання різного виду дозволів. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1107 "Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки" Група Б "Види робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці" переміщення і навантаження блоків каменю в транспортні засоби не підлягає отриманню дозволу.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що відповідачем на момент розгляду справи у суді першої інстанції дійсно було усунуто ряд порушень законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що зафіксовані у акті перевірки № 1800/11-707 від 01.10.2021, проте ним усунені порушення, що не були предметом позову і щодо яких Управління не зверталося до суду. Усунутими були порушення, що не несли загрозу життю та здоров`ю працівників, відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 4 Закону № 877. При цьому відповідачем ні на момент розгляду справи у суді першої інстанції ні після отримання рішення суду не було усунено виявлені порушення законодавства про охорону праці та промислової безпеки, що несуть загрозу життю та здоров`ю.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що зазначений відзив на апеляційну скаргу не підписано начальником Управління Держпраці у Житомирській області Сергієм Сечіним.

Статтею 166 КАС України передбачено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Положенням п. 3 ч. 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позов не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Враховуючи вищезазначені положення КАС України, колегія суддів не враховує зазначені у відзиві аргументи щодо спростування наведених в апеляційній скарзі обґрунтувань.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відповідно до направлення на проведення перевірки № 1800/11 від 27.09.2021, виданого на підставі наказу № 2031 від 27.09.2021, посадовими особами управління Держпраці у Житомирській області проведено планову перевірку ФОП ОСОБА_1 на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

За результатами перевірки позивачем складено акт перевірки суб`єкта господарювання № 1800/11-707 від 01.10.2021, згідно якого виявлено цілий ряд порушень, законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки. Акт направлено Відповідачу листом від 01.10.2021.

Так, відповідач не забезпечив належного утримання, експлуатацію і обслуговування об`єкта підвищеної небезпеки, а саме:

- вантажно-розвантажувальні роботи;

- електрообладнання, апаратури, пристроїв РЗ і А, електромереж і заземлювальних пристроїв;

- роботи з підвищеної небезпеки, на які не видані письмові наряди;

- технічне обслуговування технологічних транспортних засобів;

- вантажно-підіймальні механізми;

- гаки вантажопідіймальних кранів;

- кран КС-4561 (зав. № 5539), до усунення порушень зазначених в акті перевірки № 1800/11-707 від 01.10.2021.

На усунення виявлених порушень відповідачу було внесено відповідні приписи від 01.10.2021 та від 04.10.2021 на усунення виявлених порушень. Припис від 01.10.2021 направлено відповідачу листом від 01.10.2021 та отримано ним, про що свідчить підпис.

Крім того, вході проведеної 30.11.2021 позапланової перевірки встановлено, що відповідачем усунено лише ряд порушень та продовжують мати місце інші порушення при виконанні робіт та експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, в тому числі щодо належної експлуатації автонавантажувача (державний номер Т0761ЖІ), інші порушення не усунено.

На думку Управління Держпраці у Житомирській області, саме вказані порушення створюють загрозу життю працівників та потребують застосування заходів реагування шляхом зупинення робіт та експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Так, частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон №877-V.

Згідно з частиною п`ятою статті 4 Закону №877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Частиною сьомою статті 7 вказаного Закону встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Згідно частин першої, другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення.

Згідно з вимогами статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. При цьому, застосування таких заходів обумовлюється саме наявністю факту порушення вимог законодавства, що зафіксований в акті перевірки та залишається не усунутим на час розгляду судом відповідного позову органу державного нагляду (контролю).

Верховний Суд у постанові від 16.06.2022 у справі №640/10140/20 зазначив, що перелік зафіксованих в актах перевірок позивача порушень без належної та повної оцінки їх змісту з точки зору підтвердження належними доказами наявності підстав для застосування відповідного заходу реагування, зокрема, щодо порушень, які на час розгляду справи залишились не усунутими відповідачем. Відсутність мотивованої оцінки кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, не зазначення мотивів відхилення кожного аргументу учасника свідчать, що висновки судів про визнання підтвердженими обставин існування підстав для застосування заходів реагування є передчасними та необґрунтованими.

Слід зазначити, що Кодекс цивільного захисту України пов`язує застосування заходів реагування з виявленням порушень, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень об`єкту перевірки є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Аналогічна правова позиція міститься у також у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 810/4274/17.

Крім того, апеляційний суд враховує позицію Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №815/6365/17, де ВС зазначив, що під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення.

В протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей. Втім, за своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей (частина п`ята статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"), у зв`язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.

Так, згідно оскаржуваного рішення, мотиви якими керувався суд першої інстанції задовольняючи позов, зводяться до того, що відповідачем не надано доказів щодо усунення порушень виявлених під час перевірки, з цього приводу колегія зазначає таке.

Фiзичною особою-підприємцем ОСОБА_1 під час та після проведеної перевірки самостійно усунуто наступні порушення:

- 19 жовтня 2021 року переглянуто iнструкцiї з питань охорони праці (подаються), які зареєстровано у журналі та розміщені на робочих місцях:

- встановлена таблиця сигналів на навантажувачі;

- наявні протоколи перевірок і випробування електрообладнання, апаратури, пристроїв P3 i А, електромереж і заземлювальних пристроїв;

- наявний дозвіл на експлуатацію устаткування пiдвищеної небезпеки автонавантажувача;

- затверджено план роботи служби з охорони праці;

- роботи з підвищеною небезпекою проводяться за наявності письмового наряду;

- наявна декларація на виконання робіт підвищеної небезпеки - технічне обслуговування технологічних транспортних засобів;

- працівники забезпечені діючими Правилами на кранах;

- заведено облік обладнання

- призначено наказом працівника, який здійснює нагляд за утриманням та безпечною експлуатацією обладнання вiдповiдального за безпечне проведення робіт;

- до роботи не допускаються працівники, які керують кранами з підлоги, стропальники, без проходження спеціального навчання та перевірки знань вiдповiдних нормативно-правових актів з охорони праці. Такі роботи проводить особисто ФОП ОСОБА_1 ;

- встановлено порядок та строки проведення перiодичного технічного обслуговування обладнання, а результати технічних обслуговувань будуть записуватися у подальшому до журналу технiчних обслуговувань та ремонтів після такого обслуговування;

- виданий наказ про допуск до роботи працівників, які керують кранами з пiдлоги та стропальників;

- переглянуті інструкції з охорони праці працівників, що керують кранами з пiдлоги та стропальників;

- оновлена інструкція, яка визначає порядок і методи огляду, а також методи усунення виявлених пошкоджень знімних вантажоплювальних пристроїв;

- встановлено порядок огляду та перевірки кранів, які керуються з підлоги перед початком роботи;

- заведено журнал обліку та огляду знімних вантажозахоплювальних пристроїв, тари;

- на табличках вантажопідіймальних кранів поновлені дати наступного часткового та повного технічного огляду (фотокопія додається);

- замикаються на замок у вимкненому стані увiднi пристрої кранів;

- обладнані запобіжним замком гаки вантажопідіймальних кранів;

- відремонтовано прилади безпеки на крані КС-4561 зав. № 5539.

Щодо відсутності дозволу на проведення вантажно-розвантажувальних робіт колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 № 2806-IV, документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Згідно частини третьої статті 21 Закону № 2694-ХІІ роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1107, затверджено Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - Порядок № 1107).

Пунктом 1 Порядку № 1107 передбачено, що цей Порядок визначає процедуру видачі або відмови у видачі, переоформлення, анулювання Держпраці та її територіальними органами дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 1107 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 77 «Про затвердження переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», яка набрала чинності 10.03.2021; далі - Постанова № 77) дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається: роботодавцеві - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А додатка 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 р. № 77.

Із набранням чинності Постановою № 77 у роботодавців виник обов`язок щодо отримання дозволу за формою згідно з додатком 1 на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А додатка 2 Порядку № 1107.

Отже, як правильно зауважує апелянт, наведений обов`язок був закріплений у додатку 7, однак вказаний додаток було виключено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021№ 77, тобто на момент винесення судом першої інстанції рішення (27.04.2022) у відповідача вже був відсутній обов`язок реєстрації відповідних декларацій на експлуатацію машин.

Так, відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відтак, оскільки зміни, внесені Постановою КМУ від 03.02.2021№ 77, скасовують обов`язок господарюючих суб`єктів реєструвати дозволи на експлуатацію машин, механізмів, устаткування для буріння, ремонту свердловин на суходолі і в акваторії моря, вони поширюють свою дію і на правовідносини, що виникли до їх прийняття, що вказує на відсутність підстав для застосування до позивача заходів реагування.

Щодо відсутності на крані креномiра, то вiдповiдно до Розділу I «Загальні положення» Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання, затверджених наказом Міністерства соціальної політики України від 19 січня 2018 року № 62 у кабіні стрілових самохідних кранів мають бути встановлені покажчики кута нахилу крана (креноміри, сигналізатори). Якщо керування виносними опорами крана здiйснюється не 3 кабіни, на неповоротній рамі встановлюється додатковий покажчик кута нахилу крана поблизу органів керування виносними опорами.

Однак, наявний у відповідача на виробництві кран не є самохідним. Він є непорушним і самостійно не пересувається.

Стосовно того, що на крані не замінений блок, який має частковий облом реборди, то відповідно до статті 8 підрозділу 5 Розділу IX указаного вище наказу Загальнi мiнiмальні вимоги безпеки до мобільних підйомників» блоки повинні мати пристрій, що унеможливлює вихід каната з рівчака блока. Зазор між зазначеним пристроєм і ребордою блока має бути не більше 20 % діаметра i каната. Проте, в акті перевірки не вказано, що зазор становить бiльше 20 % та що облом тягне за собою вихiд каната з рiвчака.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зауважує, що у спірних правовідносинах, які склались у цій справі, відповідачем усунуто всі виявлені позивачем порушення вимог законодавства, що свідчить про відсутність підстав для застосування до нього крайнього заходу реагування.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.06.2022 по справі №640/10140/20.

За наведеного правового регулювання, встановлених обставин справи, та з урахуванням практики ВС у подібних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Таким чином, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови, якою слід відмовити в задоволенні позову.

У силу п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2022 року скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.