Справа № 640/14186/21
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року по справі за адміністративним позовом Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправними та скасування відмови, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся Київський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (надалі - позивач) з позовом до Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (надалі - відповідач), в якому просить:

- визнано відмову Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації щодо виключення Київського обласного військового комісаріату з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців протиправною

- скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців дата державної реєстрації: 16 квітня 2000 року (Дата запису: 07 травня 2013 року) Номер запису: 0045552 про включення ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код юридичної особи 07910662, адреса знаходження Україна, 04053, місто Київ, вул. Артема, будинок 59.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на наявність підстав для виключення інформації про Київський обласний військовий комісаріат з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, оскільки занесення відомостей до згадуваного Реєстру, що характеризують організацію, чисельність та дислокацію місцевого органу військового управління становлять державну таємницю та суперечать Закону України "Про державну таємницю", наказу Служби безпеки України від 12 серпня 2005 року №440 "Про затвердження Зводу відомостей, що становлять державну таємницю".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивачем подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує на те, що наявність підстав для виключення інформації про Київський обласний військовий комісаріат з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань , оскільки занесення відомостей до згадуваного Реєстру, що характеризують організацію, чисельність та дислокацію місцевого органу військового управління становлять державну таємницю та суперечать Закону України "Про державну таємницю" , наказу Служби безпеки України від 12 серпня 2005 року №440 "Про затвердження Зводу відомостей, що становлять державну таємницю".

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що Київський військовий обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки звернувся до Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою від 25 березня 2021 року №1/6/1590, в якій просить виключити з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Київський обласний військовий комісаріат.

Листом від 08 квітня 2021 року №39-22-949 відповідач повідомив позивача, що Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" не передбачено такої реєстраційної дії як виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та повідомлено, що Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України ведуть органи статистики.

Незгода позивача з відмовою відповідача, оформленою листом від 08 квітня 2021 року №39-22-949, зумовила звернення до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що заява позивача від 25 березня 2021 року №1/6/1590 не відповідає формі, затвердженій наказом Міністерства юстиції України 18 листопада 2016 року № 3268/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2016 року за № 1500/29630.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців регулюються Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" від 15 травня 2003 року №755-IV (надалі-Закон №755-IV).

Частиною 1 статті 3 Закону №755-IV визначено, що дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, а також фізичних осіб - підприємців.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону №755-IV державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Частиною 4 статті 16 Закону №755-IV встановлено, що до Єдиного державного реєстру не заносяться відомості, що становлять державну таємницю.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону №755-IV відомості про юридичну особу або фізичну особу-підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону №755-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата.

Частиною 4 статті 7 Закону №755-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до Єдиного державного реєстру не вносяться відомості, що становлять державну таємницю.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державну таємницю" від 21 січня 1994 року №3855-XII (надалі - Закон №3855-XII), державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №3855-XII до державної таємниці у порядку, встановленому цим Законом, відноситься інформація у сфері оборони, зокрема: про зміст стратегічних і оперативних планів та інших документів бойового управління, підготовку та проведення військових операцій, стратегічне та мобілізаційне розгортання військ, а також про інші найважливіші показники, які характеризують організацію, чисельність, дислокацію, бойову і мобілізаційну готовність, бойову та іншу військову підготовку, озброєння та матеріально-технічне забезпечення Збройних Сил України та інших військових формувань; про напрями розвитку окремих видів озброєння, військової і спеціальної техніки, їх кількість, тактико-технічні характеристики, організацію і технологію виробництва, наукові, науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи, пов`язані з розробленням нових зразків озброєння, військової і спеціальної техніки або їх модернізацією, а також про інші роботи, що плануються або здійснюються в інтересах оборони країни; про дислокацію, характеристики пунктів управління, зміст заходів загальнодержавного та регіонального, у разі необхідності міського і районного рівня, щодо приведення у готовність єдиної державної системи цивільного захисту населення і територій до виконання завдань в особливий період та про організацію системи зв`язку (оповіщення) в особливий період, можливості населених пунктів, регіонів і окремих об`єктів щодо евакуації, розосередження населення і забезпечення його життєдіяльності; забезпечення виробничої діяльності об`єктів національної економіки у воєнний час; про геодезичні, гравіметричні, картографічні та гідрометеорологічні дані і характеристики, які мають значення для оборони країни.

За приписами частини 3 статті 10, частини 1 статті 12 Закону №3855-XII, інформація вважається державною таємницею з часу опублікування Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, до якого включена ця інформація, чи зміни до нього у порядку, встановленому цим Законом. Звід відомостей, що становлять державну таємницю, формує Служба безпеки України на підставі рішень державних експертів з питань таємниць. Зазначений Звід та зміни до нього набирають чинності з моменту опублікування в офіційних виданнях України.

Згідно з пунктами 1.4.3 та 1.4.4 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби безпеки України від 12 серпня 2005 року №440, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 2005 року за №902/11182, державну таємницю становлять: відомості про дислокацію, систему охорони, оборони, організаційно-штатну структуру, чисельність особового складу військових частин (установ) в особливий період (на воєнний час); відомості про діючі або перспективні: бойовий склад, організаційно-штатну структуру, дислокацію, систему охорони, оборони, чисельність особового складу військових частин (установ) на мирний час (за винятком відомостей про дійсне найменування з`єднань, військових частин, установ (організацій) ЗС, військових навчальних закладів, а також їх місце розташування із зазначенням населених пунктів та географічних координат і їх підпорядкованості, відомостей про загальну штатну чисельність військовослужбовців за штатом мирного часу, озброєння та військову техніку, які надаються державам-учасницям відповідно до прийнятих Україною міжнародних зобов`язань за Договором про звичайні збройні сили в Європі, Віденським документом 2011 року про заходи зміцнення довіри та безпеки та Глобальним обміном воєнною інформацією, а також відомостей щодо військових навчальних закладів, квартирно-експлуатаційних органів, військових представництв, закладів культури та спортивних закладів).

Відповідно до частини 4 статті 7 Закону №755-ІV до Єдиного державного реєстру не вносяться відомості, що становлять державну таємницю. Форми заяв у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 листопада 2016 року № 3268/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2016 року за № 1500/29630.

Судом першої інстанції встановлено, що заява позивача від 25 березня 2021 року №1/6/1590 не відповідає формі, затвердженій наказом Міністерства юстиції України 18 листопада 2016 року № 3268/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2016 року за № 1500/29630.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем не спростовано, що останнім подана заява від 25 березня 2021 року №1/6/1590 не відповідає формі, затвердженій наказом Міністерства юстиції України 18 листопада 2016 року № 3268/5.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, а позивачем не спростовано, що у заяві від 25 березня 2021 року №1/6/1590 позивач просив виключити відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України" від 22 січня 1996 року № 118 Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України створено Міністерством статистики та ведеться Державною службою статистики України.

Колегією суддів досліджено матеріали справи та встановлено, що позивачем не надано переконливі докази звернення із заявою про скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань в матеріалах справи вістуні.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність спору між позивачем та відповідачем про скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, оскільки відповідачем листом повідомлено позивача про необхідність подання заяви відповідної форми, а отже відсутні підстав для задоволення позову.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що зміст апеляційної скарги є ідентичним позовній заяві, а отже, доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 311, 313, 315-316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Суддів: О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович