Справа № 162/429/22
Суддя: Савич А. С.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/429/22
Провадження № 2-а/162/24/2022
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Савича А.С.,

з участю секретаря судового засідання Гичук О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Хвесика С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області, поліцейського 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Ковальчук Б.В. про скасування постанови серії ЕАР № 5777689 від 20.08.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області, поліцейського 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП про скасування постанови серії ЕАР № 5777689 від 20.08.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн, а саме за те, що вона керувала автомобілем Ауді А6, д.н.з. НОМЕР_1 , та під час зупинки під час дії комендантської години 20.08.2022 о 00 год 39 хв на а/д М07 Київ-Ягодин на 382 км + 400 м. вона не пред`явила працівнику поліції поліс ОСЦПВ, чим порушила вимоги п.2.1 Правил дорожнього руху.

Вважає, що притягнута до адміністративної відповідальності безпідставно, оскільки надала працівнику поліції всі необхідні документи, а наявність Полісу ОСЦПВ можна було перевірити на офіційному сайті МТСБ України. Працівник поліції не мав права вимагати пред`явлення йому Полісу, оскільки жодних правил дорожнього руху вона не порушувала і не була учасником дорожньо-транспортної пригоди. Окрім того, вона повідомляла працівників поліції про те, що в неї наявний чинний поліс авто страхування, однак працівник поліції не бажав надати можливість відшукати його серед особистих речей, а також самостійно не перевірив цю інформацію на відповідному веб сайті.

Таким чином вважає, що постанова про накладення на неї адміністративного стягнення серії ЕАР № 5777689 від 20.08.2022 винесена з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 25.08.2022 було постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, відповідачам визначено п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Від представника відповідачів Гапонюка І.М. 01.09.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому просять відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, а справу слухати без відповідачів та їх представника. Вважає, що постанова серії ЕАР № 5777689 від 20.08.2022, яка винесена поліцейським 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Ковальчук Б.В., є законною та обґрунтованою. Водій ОСОБА_1 , за обставин, зазначених у постанові, під час зупинки транспортного засобу під час комендантської години не пред`явила працівнику поліції поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів. З відеозаписів, доданих до відзиву на позовну заяву, вбачається, що позивач на запитання поліцейського про наявність страхового полісу відповіла, що страховий поліс в неї наразі відсутній та ніхто не може надіслати поліс ОСЦПВ в електронному вигляді, оскільки на дворі ніч. Тому в позові позивач повідомляє завідомо неправдиві факти з метою уникнення адміністративної відповідальності та дискредитування працівників поліції. Також з відеозапису видно, що поліцейська Ковальчук Б.В., підійшовши до водія належним чином представилась, пояснила суть порушення ПДР, причину та підставу зупинки та перевірки документів, зазначені в п.2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію». Під час розгляду справи працівник поліції роз`яснила позивачу її права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 та ст. 307-308 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні подану нею позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила скасувати постанову серії ЕАР № 5777689 від 20.08.2022 про накладення на неї адміністративного стягнення по справі у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Додатково пояснила, що вона не заперечує, що керувала автомобілем, за обставин, зазначених у постанові під час дії комендантської години, а також не пред`явила працівнику поліції поліс ОСЦПВ. В подальшому через 7 хв їй надіслали копію цього полісу на телефон, вона намагалась показати його працівнику поліції, однак це не було взято до уваги та була складена оскаржувана постанова.

Представник позивача Хвесик С.В. у судовому засіданні також підтримав подану позовну заяву з підстав у ній викладених. Звернув увагу, що постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 є незаконною та необґрунтованою. Працівник поліції не мав права вимагати у позивача пред`явити йому поліс авто страхування, оскільки ОСОБА_1 правил дорожнього руху не порушувала, не вчиняла дорожньо-транспортної пригоди. Вона намагалась пред`явити поліс авто страхування, однак їй не надали такої можливості.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 90 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За приписами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Таким чином, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений ст. 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (вказаний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №536/583/17 та від 14.03.2018 у справі №760/2846/17).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно із ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

У судовому засіданні встановлено, що 20.08.2022 стосовно позивачки було винесено постанову серії ЕАР № 5777689 від 20.08.2022 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді 425 гривень штрафу. З вищезазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_1 під час зупинки автомобіля Ауді А6, д.н.з. НОМЕР_1 , під її керуванням під час дії комендантської години на підставі постанови КМ України № 1456, 20.08.2022 о 00 год 39 хв на а/д М07 Київ-Ягодин на 382 км + 400 м. ОСОБА_2 не пред`явила працівнику поліції поліс ОСЦПВ, чим порушила вимоги п.2.1 Правил дорожнього руху (а.с.3).

Згідно з підпунктом (ґ) пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтверджуючі документи (посвідчення).

Відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, встановлена статтею 126 КУпАП, за приписами частини першої якої керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

П. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 32, ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Суд звертає увагу, що безпосередньо з позовної заяви та з пояснень позивача в судовому засіданні вбачається, що позивач не заперечує той факт, що вона не пред`явила страховий поліс на вимогу поліцейського.

Таким чином, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 не виконала вимогу поліцейського, прямо передбачену законом, та не надала документи для перевірки.

Окрім цього, відповідачем долучено до матеріалів справи Поліс № 208116792 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким на автомобіль Ауді А 6, д.н.з. НОМЕР_1 , був чинний страховий поліс станом на 20.08.2022.

Судом не приймається до уваги факт наявності у позивача страхового полісу на вищевказаний транспортний засіб, оскільки позивач була притягнута до відповідальності не за відсутність у неї поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а за не пред`явлення його на вимогу поліцейського, що є окремою об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, сама по собі наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не спростовує факту адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, об`єктивна сторона якого полягає, зокрема, у непред`явленні відповідного договору на вимогу працівників поліції.

З долученого до відзиву на позовну заяву відеозапису з місця події вбачається, що позивач на запитання поліцейського про наявність страхового полісу відповіла, що страховий поліс в неї наразі відсутній та ніхто не може надіслати поліс ОСЦПВ в електронному вигляді, оскільки на дворі ніч. З цього ж відеозапису видно, що поліцейська Ковальчук Б.В., підійшовши до водія належним чином представилась, пояснила підстави зупинки та перевірки документів. Під час розгляду справи працівник поліції роз`яснила позивачу її права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 та ст. 307-308 КУпАП. Жодних заяв, клопотань від позивача не поступало, як і не поступало скарг на дії працівника поліції.

Тому є безпідставними доводи позивача в судовому засіданні про те, що їй надіслали копію страхового полісу після 7 хв після розгляду щодо неї справи поліцейським.

Окрім того у водія є обов`язок пред`явити страховий поліс на вимогу поліцейського, а тому не заслуговують на увагу доводи позивача, що працівник поліції мав би самостійно на відповідних веб сайтах з`ясовувати, чи є чинний страховий поліс у позивача.

При цьому, посилання позивача щодо безпідставності його зупинки працівниками поліції не свідчить про незаконність дій поліцейських, які зупинили автомобіль під керуванням позивача під час дії комендантської години в умовах воєнного стану України, оскільки згідно з правових висновків, у подібних правовідносинах, що містяться у постановах Верховного Суду від 25.09.2019 р. по справі №127/19283/17, №686/15383/17 від 13.03.2019 р., №465/6677/16-а від 21.11.2018 р. притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання інших вимог ПДР не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності обґрунтовано, з урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Також, з наявних у справі доказів, в ході судового розгляду не встановлено порушення працівником поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та складення оспорюваної позивачем постанови.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами ст. 252 КУпАП, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючі надані сторонами докази в сукупності, суд дійшов висновку, що поліцейський при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача правильно встановив наявність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності повністю відповідає нормам КУпАП, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний серед іншого має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву - без задоволення.

У зв`язку з відмовою у позові, суд, виходячи із положень ст. 139 КАС України, вважає за необхідне понесені позивачем судові витрати, пов`язані з розглядом справи, залишити за позивачем.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд,-,

В И Р І Ш И В :

Залишити без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області, поліцейського 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Ковальчук Б.В. - про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Залишити без змін постанову серії ЕАР № 5777689 від 20.08.2022 поліцейського УПП у Волинській області ДПП Ковальчук Богдани Валентинівни про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 (чотириста двадцять п`ять) грн.

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду, протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 21 вересня 2022 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачі: Управління патрульної поліції у Волинській області, поліцейський 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Ковальчук Богдана Валентинівна, адреса місцезнаходження: м.Ковель, вул.Драгоманова, 19, Волинська область, електронна адреса: .

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області Андрій САВИЧ