Справа № 380/5886/22
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/5886/22
У Х В А Л А

з питань залишення позовної заяви без розгляду

21 вересня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку письмового провадження заяву представниці відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Термінал-ЛТД»» про визнання протиправним і скасування рішення -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Виконавчого комітету Львівської міської ради (далі - відповідач), у якій просить визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 10.09.2021 № 791, відповідно до якого ТзОВ НВКП «Термінал-ЛТД», затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування нового будівництва багатоквартирного будинку з підземним паркінгом та офісного будівництва з вбудованими приміщеннями короткотривалого перебування дітей із знесенням існуючих будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 06.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Термінал-ЛТД»».

На адресу суду від представниці відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду (вх. № 33759 від 12.05.2022). В обґрунтування такого зазначила, що позивачем подано позовну заяву 31.03.2022, в той час як оскаржуване рішення відповідачем прийнято 10.09.2021. Вказала, що відповідно до ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлено шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. На думку представниці відповідача, доводи позивача про те, що причиною недотримання строків звернення до суду слугувало замовлення експертного дослідження і складення висновку лише 23.02.2022 не свідчать про підставність причин пропуску за звернення до адміністративного суду. Стверджує, що позивач не був позбавлений можливості своєчасно, у встановлений ст. 122 КАС України, шестимісячний строк, подати позов про визнання протиправним і скасування рішення виконавчого комітету від 10.09.2021 № 791 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на нове будівництво ТзОВ НВКП «Термінал-ЛТД» багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом та офісної будівлі з вбудованими приміщеннями короткотривалого перебування дітей із знесенням існуючих будівель на АДРЕСА_1 », виходячи із показників позапланового будівництва, які зазначені в містобудівних умовах та обмеженнях.

Від позивача на адресу суду надійшло заперечення про заяви про залишення позовної заяви без розгляду (вх. № 36495 від 25.05.2022). В обґрунтування заперечення вказав, що відповідачем подано заяву про залишення позову без розгляду з порушенням строків, встановлених судом. Так стверджує, що провадження у цій справі відкрито ухвалою від 06.04.2022 та встановлено відповідачу строк для подання відзиву та інших процесуальних клопотань протягом 15 днів з дня вручення ухвали. При цьому зазначає, що 05.05.2022 відповідачем подано до суду клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Щодо тверджень відповідача про пропуск ОСОБА_1 строків звернення до суду, останній вказав, що ознайомився із спірним рішенням у листопаді 2021 року із відкритих джерел і через декілька днів 22.11.2021 замовив висновок експертного дослідження з метою оцінки наскільки будівництво на сусідній ділянці є законним та не порушить прав позивача. Крім того, звернув увагу, що обчислення строку звернення до суду із дати прийняття оскаржуваного рішення є неправильним, оскільки між датою прийняття рішення відповідача та датою його оприлюднення проходить певний час, а відтак, позивач не міг дізнатися про прийняття спірного рішення 10.09.2021. Також зазначив, що позивач не є фахівцем у галузі права архітектури та в галузі права, а відтак навіть при ознайомленні із спірним рішенням для нього не стало очевидним чи має місце порушення його прав і законних інтересів. Звернув увагу, що 24.02.2022 розпочалось відкрите та повномасштабне збройне вторгнення Російської Федерації на територію України. Позивач вказав, що у перші тижні війни найбільш нагальними питання допомоги були допомога біженцям та Збройним Силам України. Відтак, позивач стверджує, що вказані обставини не могли не перешкодити підготувати та подати позов у перші дні війни. Просив поновити строк звернення до суду як такий, що пропущений з поважних причин, якщо суд дійде висновку, що такий пропущено.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

З огляду на те, що розгляд цієї справи здійснюється у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) суд вирішив це клопотання розглянути у порядку письмового провадження.

З приводу доводів позивача про те, що відповідачем подано заяву про залишення позову без розгляду з порушенням строків, встановлених судом, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 240 КАС України заява про залишення позову без розгляду може бути подана лише до початку розгляду справи по суті.

З 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України № 133/2022 продовжено строк дії воєнного часу в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Суд звертає увагу, що позивач в обґрунтування поважності причин пропуску звернення до суду зазначав про введення воєнного стану в Україні. Відтак, суд враховує зазначені обставини при розгляді питання своєчасності подання відповідачем заяви про залишення позову без розгляду та вважає за необхідне відхилити доводи вказані доводи позивача.

При вирішенні поданого клопотання суд керується таким.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту восьмого частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Судом встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 791 від 10.09.2021 затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на нове будівництво ТзОВ НВКП "Термінал-ЛТД" багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом та офісні будівлі з вбудованими приміщеннями короткотривалого перебування дітей зі знесенням існуючих будівель на АДРЕСА_1 .

Позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Виконавчого комітету Львівської міської ради, у якій просить визнати протиправним і скасувати вищевказане рішення відповідача 01.04.2022.

На думку представниці відповідача у справі, строк звернення до суду із вказаним адміністративним позовом обчислюється з дня прийняття такого рішення, відтак такий строк ОСОБА_1 пропущений.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Згідно з ч. 1, 5, 8 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Містобудівні умови та обмеження містять: 1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта; 2) інформацію про замовника; 3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; 4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах; 5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; 6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); 7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; 8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони); 9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж.

Перелік зазначених умов є вичерпним.

Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що проектна документація на об`єкт будівництва розробляється з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних, складовою частиною яких є містобудівні умови та обмеження. У свою чергу містобудівні умови та обмеження визначають комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва у відповідності до вимог, встановлених законодавством та містобудівною документацією, тобто, гранично допустимі (дозволені) вимоги до майбутнього проекту, та є чинними до завершення будівництва об`єкта.

Вказана позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 15.12.2018 у справі № 522/6212/17.

Отже, за своєю юридичною природою містобудівні умови і обмеження, - це акт індивідуальної дії, який видається уповноваженими органами містобудування та архітектури та покладає на замовника будівництва певні обов`язки і обмеження. Правовідносини, що виникають на підставі містобудівних умов і обмежень, носять довготривалий характер, оскільки діють до закінчення будівництва об`єкту. Відповідно, якщо містобудівні умови і обмеження містять протиправні положення, то вони порушують вимоги закону, протягом всього строку своєї дії, а не лише в момент їх видачі. Протягом всього строку дії містобудівних умов № 791 від 10.09.2021 забудовник змушений виконувати їх вимоги і нести ризик накладення санкцій з боку контролюючих органів у разі такого невиконання.

При цьому, суд звертає увагу, що положення частини другої статті 122 КАС України слугують меті забезпечення дотримання принципу правової визначеності, але не повинні використовуватися як засоби легалізації неправомірної поведінки і не повинні застосовуватися стосовно заходів, які спрямовані на припинення неправомірної поведінки.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 464/2638/17 та 28.11.2018 у справі № 815/2311/15, яка в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

Відтак, враховуючи чинність містобудівних умов до завершення будівництва та їх можливу протиправність в оскаржуваній частині, суд вважає, що станом на момент звернення до суду з позовом не припинили існувати підстави для звернення до суду суд дійшов висновку, що згідно частини 2 статті 122 КАС України строк звернення до суду з цією позовною заявою не є пропущеним.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (Ilhan v. Turkey № 22277/93).

Відтак, з метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права суди повинні досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 звернувся з цим позовом з дотриманням строку звернення до адміністративного суду, встановленого статтею 122 КАС України.

З урахуванням викладеного у задоволенні заяви представниці відповідача про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 241-243, 248, 256, 293, 294 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви представниці відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі № 380/5886/22 відмовити.

2. Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала з питань залишення позовної заяви без розгляду окремо не оскаржується. Заперечення на цю ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Р.П. Качур