Справа № 280/7940/21
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 280/7940/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в поряку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі № 280/7940/21 (суддя І інстанції Садовий І.В.)

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 31 березня 2021 року № 1.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 8 листопада 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами позову. Зазначає про відсутність підстав для проведення перевірки, а також, що при визначенні складу правопорушення контролюючим органом не доведений факт здійснення реалізації, відпуску пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до приписів статті 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

Акціонерне товариство «Українська залізниця» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дата запису 21.10.2015 за № 0060039.

Відповідно до Єдиного ліцензійного реєстру позивачем отримано:

- ліцензію на право зберігання пального № 1900055 терміном дії з 12.08.2019 до 12.08.2024, яка анульована розпорядженням № 371-р 18.09.2020;

- ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) № 2001533 терміном дії з 18.09.2020 до 18.09.2025.

Відповідно Реєстру платників акцизного податку з реалізації пального та спирту етилового позивач зареєстрований платником у зазначеному реєстрі за № 2970, дата реєстрації платником податку 26.06.2019, дата внесення запису до реєстру 18.07.2019.

Згідно з даними ІС «Податковий блок» позивачем за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Новобогданівка, вул. 1 Травня, 133, 26.09.2019 зареєстрований акцизний склад, уніфікований номер акцизного складу 1012036.

Відповідно до наказу відповідача від 24.02.2021 № 546-П та направлень від 24.02.2021 № 937, № 938, на підставі пп. 191.1.14. пп. 191.1.16 п. 191.1 ст. 191, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України у період з 25.02.2021 по 05.03.2021 фахівцями відповідача проведена фактична перевірка позивача за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Новобогданівка, вул. 1 Травня, буд. 133 з питань здійснення контролю за додержанням суб`єктом господарювання норм законодавства, які є обов`язковими при виробництві, обліку, зберіганні та транспортуванні пального; наявності супровідних документів на товар (прибуткових, товарно-транспортних, видаткових та акцизних накладних), виявлення порушень у сфері виробництва і обігу пального(а.с. 13, 95-96).

Перед початком проведення перевірки начальника структурного підрозділу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" Галицького Д.В. ознайомлено під підпис з направленнями на проведення перевірки, та вручено під розписку останньому копію наказу про проведення фактичної перевірки від 24.02.2021 № 546.

Також начальником структурного підрозділу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" Галицьким Д.В. надано письмові пояснення від 25.02.2021 відповідно до яких на момент проведення перевірки в резервуарі № 5 залишки дизельного палива відсутні, а резервуар не використовується з грудня 2019 року (а.с. 100 зворотній бік).

За наслідками перевірки відповідачем складний акт від 9 березня 2021 року № 1802/08/01/09/40075815, за висновками якого встановлено порушення вимог пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230, п. 12 підрозділу 5 розділу XX ПК України в частині не обладнання резервуарів витратомірами-лічильниками та рівнемірами- лічильниками та їх не реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарах. (а.с. 15-19, 97-99).

Не погодившись з висновками перевірки, позивачем подано заперечення вих. № 371 від 24.03.2021 до Акту перевірки, до яких долучені документи на підтвердження доводів позивача (а.с. 21-30).

На підставі зазначених висновків акта перевірки 31 березня 2021 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 1 форми «ПС», яким за порушення пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230, п. 12 підрозділу 5 розділу XX ПК України на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 і п. 128-1.1 ст. 128-1 ПК України до позивача застосовано штраф у розмірі 120 000 грн. (а.с. 14, 105).

Вказане податкове повідомлення-рішення з розрахунком штрафних фінансових санкцій направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення, та отримано представником останнього 5 квітня 2021 року. (а.с. 106)

Не погоджуючись з такими штрафними санкціями, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем дотримано вимоги чинного законодавства при проведенні перевірки та прийнятті оскаржуваних рішень про застосування штрафних санкцій за виявлені порушення чинного законодавства, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Стосовно доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для проведення перевірки, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За приписами пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта та у разі проведення перевірки в іншому місці адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.

Як зазначено в наказі від 24 лютого 2021 року № 546-п, підставою для проведення перевірки є пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, відповідно до якого фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

80.2.5 у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

У постановах від 25 січня 2019 року (справа № 812/1112/16), від 07 листопада 2019 року (справа № 140/391/19), від 10 квітня 2020 року (справа № 815/1978/18), від 12 серпня 2021 року (справа № 140/14625/20), від 01 червня 2022 року (справа № 520/7331/21) тощо Верховний Суд вказував, що підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. У даному випадку достатньо самого факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин, зокрема виробництва і обігу пального.

Разом з тим, у постановах від 11 червня 2019 року (справа № 1440/2045/18), від 8 вересня 2020 року (справа № 640/21536/19) та від 17 грудня 2020 року (справа № 520/12028/18) Верховний Суд зауважив, що для зазначення підстави для проведення перевірки недостатньо вказати номер підпункту статті ПК України, особливо, якщо вказаний підпункт містить декілька обґрунтувань для проведення перевірки.

Отже, податковий орган має право проводити фактичну перевірку відповідно до пп. 80.2.5 п. 80.2 статті 80 Податкового кодексу України лише з підстав наявності у нього повноважень на здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального), проте повинен зазначити безпосередньо в наказі, що перевірка проводиться саме з цих підстав, а не у зв`язку з наявністю другої підстави відповідної податкової інформації.

За змістом наказу від 24 лютого 2021 року № 546-П в його преамбулі зазначено, що перевірка проводиться для здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Таким чином, відповідачем у наказі підстава перевірки зазначена чітко відповідно до приписів пп. 80.2.5 п. 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Стосовно виявлених під час перевірки порушень позивачем вимог норм чинного законодавства апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України акцизний склад це спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення, розташовані на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), за винятком приміщень для навантаження- розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального розпорядником акцизного складу.

Пунктом 230.1 ст. 230 ПК України встановлено, що акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Підпунктом 230.1.2. п. 230.1 ст. 230 ПК України визначені обов`язки та права для розпорядників акцизних складів:

Акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Строки, в які платники зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, визначені в п. 12 підрозділу 5 р. ХХ «Перехідні положення» ПК України:

- акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 липня 2019 року;

- акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 жовтня 2019 року;

- акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Платники податку розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Податковим кодексом встановлено заборону здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу (абз. 9 п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України).

Відповідно до п. 18 підрозділу 5 розділу XX ПК України норми п. 128-1.1 цього Кодексу застосовуються з 1 квітня 2020 року до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до п. 212.1 ст. 212 цього Кодексу).

Отже, резервуари, які використовуються для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, з 01.01.2020 повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками, які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі (п. 230.1 ст. 230 Кодексу), а відповідальність за порушення цієї вимоги настає з 01.04.2020.

За результатами фактичної перевірки встановлено порушення позивачем пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230, п. 12 підрозділу 5 розділу XX ПК України в частині необладнання витратомірами-лічильниками та рівнемірами- лічильниками та їх не реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарах в загальній кількості 6 одиниць, про що зазначено в акті про результати фактичної перевірки від 09.03.2021 № 1802/08/01/09/40075815 та в наданому до податкового повідомлення-рішення від 31.03.2021 № 1 розрахунку штрафних санкцій.

24.03.2021 позивачем подані заперечення до Акту перевірки в яких позивачем окрім іншого зазначено, що з 01.01.2020 по теперішній час зберігання та реалізація пального позивачем не здійснюється, крім того зазначено, що посадовими особами ГУ ДПС в Запорізькій області не приведено в акті фактичної перевірки жодного доказу у підтвердження здійснення позивачем виробництва, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантажения, зберігання, реалізації пального.

На підтвердження цих доводів позивачем надано акт від 28.12.2019 про переведення у стан довготривалого зберігання резервуарів № 5, 6, 7, 8, 9 та 10 та колонки паливо-роздавальної НАРА-41 № 047. За змістом вказаного акту вирішено перевести у стан довготривалого зберігання резервуар циліндричний для зберігання Паливно-мастильних матеріалів № 5 об`ємом 23,746 м3 резервуар призматичний для зберігання Паливно-мастильних матеріалів № 6 об`ємом 2,052 м3, резервуар призматичний для зберігання Паливно-мастильних матеріалів № 7 об`ємом 2.329 м3, резервуар призматичний для зберігання Паливно-мастильних матеріалів № 8 об`ємом 2,020 м3, резервуар призматичний для зберігання Паливно-мастильних матеріалів № 9 об`ємом 4,268 м3, резервуар призматичний для зберігання Паливно-мастильних матеріалів № 10 об`ємом 4,036 м3, та колонку паливо-роздавальну № 047(а.с. 27).

Колегія суддів погоджує висновок щодо безпідставності таких доводів апелянта з огляду на таке.

Пунктом 128-1.1 ст. 128-1 ПК України передбачено, що необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

З наданих до матеріалів справи інвентарних карток на резервуари, які обліковуються та амортизуються на акцизному складі відповідача, встановлено таке:

- ємність (№ 15) резервуар № 4 введено в експлуатацію з 01.11.1971 (а.с. 101);

- ємність (№ 17) ємність резервуарна № 2 введено в експлуатацію з 01.02.1977 (а.с. 101 зворотній бік);

- ємність (№ 18) ємність резервуарна № 1 введено в експлуатацію з 01.02.1977 (а.с. 102);

- ємність (№ 16) цистерна № 5 введено в експлуатацію 01.08.2002 (а.с. 102 зворотній бік);

- ємність (№ 13) резервуар металевий № 3 введено в експлуатацію з 01.06.1971 (а.с. 103).

Суд наголошує, що позивачем ні під час звернення із запереченням до акту перевірки, ні під час оскарження до ДПС України а також під час розгляду даної справи не надано жодних первинних документів, які б підтверджували виведення з експлуатації вищевказаних резервуарів, а також не нарахування на них амортизації.

Відповідно до пунктів 11 та 12 Порядку електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.04.2019 року № 408, для реєстрації нових акцизних складів, внесення змін у дані про акцизні склади, анулювання реєстрації акцизних складів, усунення розбіжностей або помилок у записах реєстру платників щодо акцизних складів платник акцизного податку подає заяву про внесення відповідних змін. Заява надсилається контролюючому органу та приймається у порядку, встановленому для реєстрації. Анулювання реєстрації акцизного складу здійснюється в разі виведення акцизного складу з експлуатації та подання заяви з відміткою про анулювання реєстрації акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. У разі подання зазначеної заяви платником акцизного податку надсилається повідомлення про закриття та припинення експлуатації такого об`єкта оподаткування відповідно до вимог п. 63.3 ст. 63 ПК України.

Проте, як правильно зазначено судом першої інстанції, позивачем не надано доказів подання такої заяви і повідомлення про закриття та припинення експлуатації акцизного складу. Натомість судом встановлено, що в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового відсутні дані про анулювання реєстрації акцизного складу № 1012036.

Оскільки ж реєстрація акцизного складу не анульована, то до цього складу застосовуються вимоги пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 та п. 12 підрозділу 5 розділу XX ПК України в частині обладнання витратомірами-лічильниками та рівнемірами- лічильниками та їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального

Отже, доводи апелянта щодо закриття акцизного складу не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому його посилання на безпідставність застосування штрафних санкцій з огляду на переведення у стан довготривалого зберігання резервуарів № 5, 6, 7, 8, 9, 10 та колонки паливо-роздавальної НАРА-41 № 047 у зв`язку із закриттям акцизного складу за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Новобогданівка, вул. 1 Травня, буд. 133 є безпідставними, як правильного висновку дійшов і суд першої інстанції.

Також безпідставними є і доводи апелянта, що при визначенні складу правопорушення відповідно до п. 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України податковим органом повинен бути доведений факт здійснення реалізації, відпуску пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників.

Так, Верховний Суд у постановах від 07 червня 2022 року у справі № 340/2620/21 та від 06 липня 2022 року у справі № 420/1242/21 дійшов висновку, що санкція, встановлена пунктом 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України, застосовується не конкретно за реалізацію пального за відсутності встановлених витратомірів-лічильників на кожному місці відпуску пального наливом, а у випадку виробництва, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального, за відсутності встановлених витратомірів-лічильників на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірів-лічильників рівня таких товарів (продукції) у резервуарі. При цьому, такі витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники повинні бути зареєстровані у Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

Колегія суддів з цього приводу також зазначає, що правові конструкції підпункту 230.1.2. п. 230.1 ст. 230 та пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України чітко визначають, що на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, повинен бути встановлений рівнемір-лічильник, відсутність реєстрації якого в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, зокрема і тягне за собою відповідальність, передбачену пунктом 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України, тобто незалежно від наявності факту реалізації пального.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення від 31 березня 2021 року № 1 винесено контролюючим органом на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом, а тому є правомірним і підстави для його скасування відсутні.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції увалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстави для зміни або скасування рішення суду відсутні.

Оскільки справа відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України відноситься до категорії незначних, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі № 280/7940/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко