Справа № 560/7393/21
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/7393/21

Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

20 вересня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 22.06.2021 звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив стягнути податковий борг з ФОП ОСОБА_1 кошти у рахунок погашення податкового боргу в сумі 58 732,77 грн.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.10.2021 позов задоволено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено суду правомірність заявлених вимог. На день розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, а тому підлягає стягненню у судовому порядку. Станом на момент розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем податкові повідомлення-рішення та податкова вимога є чинними, та доказів щодо їх оскарження/скасування до суду не надано. Доказів, які б свідчили про погашення вказаної суми заборгованості на день розгляду справи або ж спростовували доводи позивача відповідачем суду не подано.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 14.01.2009, який укладено між ОСОБА_1 та Комунальним комерційним підприємством "Господар", нежиле приміщення загальною площею 199,5 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , продано, у зв`язку із чим власником якого є Комунальне комерційне підприємство "Господар". Вказаний договір купівлі-продажу, посвідчено приватним нотаріусом Кам`янець - Подільського міського нотаріального округу Рибак С.Й., зареєстрованого у реєстрі № 26, крім того, до договору надається витяг з Державного реєстру правочинів № 6907982 від 14.01.2009, у якому підтверджується набувач ККП "Господар".

Для підтвердження відповідних обставин, надано до суду, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, від 19.11.2021, щодо підтвердження реєстрації права власності на приміщення по АДРЕСА_1 за КП УК "Господар", а тому є достатні підставі встановити, що податкові повідомлення-рішення форми "Ф" № 0037721/1302-2222 від 15.03.2018, в сумі 3192,00 грн., № 0037722/1302-2222 від 15.03.2018 в сумі 6704,00 грн., № 0-2209 від 25.02.2019 в сумі 7427,39 грн., № 0-2209 від 25.02.2019 в сумі 15599,37 грн., № 0-2209 від 17.03.2020 в сумі 8325,14 грн., № 0-2209 від 17.03.2020 в сумі 17484,87 грн. є незаконними, а у позовні вимоги про стягнення податкового боргу не підлягають задоволенню.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 07.06.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відповідач зареєстрований як фізична особа - підприємець знаходиться на обліку в Головному управлінні ДПС у Хмельницькій області як платник податків.

ФОП ОСОБА_1 має заборгованість по платежах до бюджету, яка утворилась внаслідок несплати у встановлені законом строки узгоджених сум податкових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами в сумі 58732,77 грн., згідно з наступними податковими повідомленнями - рішеннями:

- форми «Ф» № 0037721/1302-2222 від 15.03.2018 в сумі 3192,00 грн.;

- форми «Ф» № 0037722/1302-2222 від 15.03.2018 в сумі 6704,00 грн.;

- форми «Ф» № 0-2209 від 25.02.2019 в сумі 7427,39 грн.;

- форми «Ф» № 0-2209 від 25.02.2019 в сумі 15599,37 грн.;

- форми «Ф» № 0-2209 від 17.03.2020 в сумі 8325,14 грн.;

- форми «Ф» № 0-2209 від 17.03.2020 в сумі 17484,87 грн.

Платнику за податковою адресою надсилались податкові повідомлення - рішення та податкова вимога, однак це не призвело до погашення податкового боргу.

Оскільки ФОП ОСОБА_1 не сплачено добровільно податковий борг, податковий орган звернувся з даним позовом до суду.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно пп.16.1.4 п.16.1ст.16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

У відповідності до п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно із п.54.5 ст.54 даного Кодексу, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів справи, податкові повідомлення-рішення від 15.03.2018 форми "Ф" № 0037721/1302-2222 від 15.03.2018, в сумі 3192,00 грн., № 0037722/1302-2222 від 15.03.2018 в сумі 6704,00 грн., № 0-2209 від 25.02.2019 в сумі 7427,39 грн., № 0-2209 від 25.02.2019 в сумі 15599,37 грн., № 0-2209 від 17.03.2020 в сумі 8325,14 грн., № 0-2209 від 17.03.2020 в сумі 17484,87 грн., про визначення податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в судовому або адміністративному порядку не скасовані та є узгодженими.

Як закріплено у п. 59.1, 59.5 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Контролюючим органом була сформована та надіслана рекомендованим повідомленням відповідачу податкова вимога форми "Ф" від 17.11.2016 №5131-17. Однак, згідно наданої позивачем копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, зазначену податкову вимогу не вручено ФОП ОСОБА_1 , оскільки даний адресат не проживає за зазначеною адресою (а.с. 3).

Відповідно до пп.14.1.175п.14.1ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податковий борг за вказаною вимогою та переліченими податковими повідомленнями рішеннями сплачений в установлений строк не був.

Нормами п. 95.1 і 95.2 ст. 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

При цьому, в силу положень п. 102.4 ст. 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно з п. 41.2 ст. 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до п. 20.1.34 ч. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Отже, органи ДПС мають право для звернення до суду з позовом про стягнення узгодженого податкового боргу.

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що згідно посвідченого приватним нотаріусом Кам`янець - Подільського міського нотаріального округу Рибаком С.Й. договору купівлі-продажу від 14.01.2009 № 29 ОСОБА_1 на умовах передбачених цим договором, продала, а Комунальне комерційне підприємство "Господар" купило нежиле приміщення загальною площею 199,5 кв. м., приміщення яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору долученого до матеріалів справи.

Крім того, до договору відповідачем надано витяг з Державного реєстру правочинів № 6907982 від 14.01.2009, у якому підтверджується набувач ККП "Господар", витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, від 19.11.2021, щодо підтвердження реєстрації права власності на приміщення по АДРЕСА_1 за КП УК "Господар".

Вирішуючи вказану колізію про наявність підстав для стягнення з відповідача спірного податкового боргу, як особі за якою за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно обліковувалася у власності нерухоме майно, яке у свою чергу ще у 2009 році продане відповідачем за нотаріально посвідченим договором, колегія суддів враховує таке.

Основним завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст. 2 КАС).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p. У ній сформульовано основні права і свободи людини, зокрема право при визначенні її громадянських прав і обов`язків, в тому числі на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 8 Конституції України суд під час вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Цей принцип покладається в основу судової практики Європейського суду з прав людини.

Вирішуючи питання апеляційний суд враховує правову позицію викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17, відповідно до якої до 01 січня 2013 року право власності у набувача нерухомого майна за договором купівлі-продажу виникало за правилами частини четвертої статті 334 ЦК України - з моменту державної реєстрації такого договору як правочину. Відтак особа, яка до 01 січня 2013 року придбала нерухоме майно за договором купівлі-продажу, державну реєстрацію якого було належним чином здійснено, стала власником такого нерухомого майна з моменту державної реєстрації відповідного договору купівлі-продажу незалежно від того, чи здійснила ця особа в подальшому державну реєстрацію свого права власності.

Отже, за наведених обставин, право власності на вищевказаний об`єкт оподаткування з 14.01.2009, тобто з дня державної реєстрації договору купівлі-продажу приватним нотаріусом, перейшло від відповідача до Комунального комерційного підприємства "Господар", а тому у ФОП ОСОБА_1 відсутній обов`язок щодо погашення податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, оскільки з 2009 року ФОП ОСОБА_1 не є власником об`єкта оподаткування.

Разом з тим, як зазначалось вище, згідно наданої позивачем копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, податкову вимогу форми "Ф" від 17.11.2016 № 5131-17, не вручено ФОП ОСОБА_1 , (а.с. 3), а тому остання не була обізнана про існування податкового боргу.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що оскарження винесеного контролюючим органом податкового повідомлення рішення, відповідно до норм КАС України та ПК України є правом особи, а не її обов`язком, натомість адміністративний суд не позбавлений права перевірити законність та обгрунтованність прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення на підставі якого нараховано податковий борг.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що оскарження винесеного контролюючим органом податкового повідомлення рішення (шляхом подання позову чи зустрічного позову), відповідно до норм КАС України та ПК України є правом особи, а не її обов`язком. Натомість адміністративний суд уповноважений сам перевірити правильність кваліфікації спірних правовідносин суб`єктом владних повноважень, а також законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення на підставі якого нараховано податковий борг.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 6 ст. 139 КАС України вказано, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає стягненню 3405, 00 грн. судового збору сплаченого згідно квитанції від 03.06.2022 0.0..1.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області (, вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький) 3405, 00 грн. (три тисячі чотириста п`ять гривень) судових витрат.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.