Справа № 682/1491/22
Суддя: Матвєєва Н. В.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №682/1491/22
Провадження №2-а/682/23/2022
РІШЕННЯ
21 вересня 2022 р. м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді Матвєєвої Н.В.,
з участю секретарки судових засідань Дубовка Г.Ю.,
представника позивача - адвоката Горщара Б.А.
відповідача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Славута Хмельницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського СРПП відділення поліції №1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого сержанта Кульбіди Володимира Петровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
26.08.2022 року до суду звернувся ОСОБА_2 із вказаним адміністративним позовом.
Зазначив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 612969 на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 425 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП всупереч нормам чинного законодавства. Вважає, що дана постанова складена з грубим порушенням норм чинного законодавства. При винесенні постанови про притягнення його до відповідальності не було пред`явлено будь-яких доказів, що він керував транспортним засобом, автомобілем Ауді А-6 державний номер НОМЕР_1 . На його звернення до Шепетівського районного управління поліції 19.08.2022 року йому були надані матеріали справи для ознайомлення, серед яких окрім зазначеної постанови було надано матеріали відеофіксації, про які не зазначено в оскаржуваній постанові та не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).
Оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустими доказами факту порушення ним ПДР України, тому вважає, що його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.126 ч.1 КУпАП.
Просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху БАБ № 612969 від 16.08.2022 року та закрити провадження у справі.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини та підстави, викладені в позовній заяві.
Відповідач - поліцейський СРПП відділення поліції №1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старший сержант Кульбіда В.П. просив у своїй заяві від 21.09.2022 здійснювати розгляд позову у його відсутність, проти позову заперечував, долучив до заяви диск з відеоматеріалами, про який йдеться у постанові як доказ винуватості ОСОБА_2 .
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані і надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 19 Конституції Україниправовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Частиною 2 ст. 2 цього Кодексу передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному зв`язку з ч. 1 тієї самої статті, з якої випливають, що захист прав та інтересів юридичних осіб, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно правових відносин.
Згідно п.1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.
Згідно ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У п. 1 ч. 1 ст. 17 згаданого Кодексу України до компетенції адміністративних судів віднесено, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України). Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.
Частина 2 ст. 71 КАС України визначає особу, на яку покладається тягар доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Заявлені відповідачі не зявились в судове засідання , ігнорували вимогу суду про необхідність надання матеріалів адміністративного провадження, письмових заперечень , доказів, доводів і спростувань позовних вимог не надали, тому суд вирішив спір на підставі доказів, що були надані позивачем.
Згідно ч. 2 ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Частиною 1 ст. 276 КпАП України передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
Зі ст. 280 КпАП України постає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 283 КпАП України постанова повинна містити, серед іншого, опис обставин, установлених при розгляді справи, докази його вчинення.
З постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності від 16.08.2022 року вбачається, що 16.08.2022 року о 19.56 год. в с. Цвітоха поблизу лісового масиву ОСОБА_2 керував транспортним засобом АУДІ -А6 державний номер НОМЕР_1 та не пред`явив відповідні документи - посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.2.1 а,б ПДР України, за що передбачена амдміністративна відповідальність за ст.126 ч.1 КУпАП.
В цій постанові зазначено, що до постанови додаються відеоматеріали, проте не зазначено технічний засіб, на який матеріали були зафіксовані, не долучено додатку до постанови. ОСОБА_2 у вказаній графі заперечував проти скоєння ним правопорушення, вказавши, що не керував транспортним засобом.
Також в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
Відповідно до п. 2.1 а ПДР України, затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001року (в редакції станом на 05 грудня 2016 року), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: a) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон);
З дослідженого судом відеозапису, наданого відповідачем вбачається, що він містить інформацію щодо події дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16.08.2022 року за участю автомобіля Ауді А6 , який належить третій особі. На вказаному відеозаписі, на одному із файлів зафіксовано момент зупинки транспортного засобу і складання постанови відносно ОСОБА_2 , який заперечував допущення інкримінованого йому порушення. Відповідач складаючи постанову зазначав, що навні докази в якості свідчень свідків та відеозапис, проте не долучив ці докази до постанови. Окремого відеозапису про допущення порушення ОСОБА_2 яке зазначене в оскаржуваній постанові суду не надано.
На думку суду, оскаржувана постанова була ухвалена передчасно, з порушенням вимог ст.ст. 33 35, 222, 268, 276 КпАП України, та підлягає скасуванню за наступних обставин.
Дійсно, в постанові серії БАБ №612969 від 16.08.2022, складеній поліцейським СРПП відділення поліції №1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старшим сержантом ОСОБА_1 зазначено про накладення на ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, а саме ненадання на вимогу працівника поліції посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яким він нібито керував, проте за наявності заперечень позивача, доказів на підтвердження вчинення правопорушення, поставленого у вину позивачеві, відповідач не надав позивачеві, так і суду, докази не долучалися до оскаржуваної постанови, хоча про їх існування було зазначено як "відеофіксація".
Оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, не містить даних про фіксацію на відеокамеру усних пояснень позивача та як наслідок, в силу вище зазначених положень ч. 3, 4 ст. 70 КАС України відеозапис з нагрудної камери поліцейського є недопустимим доказом.
А тому, суд, наданий відповідачем доказ - відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який стосується ряду інших порушень, до уваги не приймає.
При цьому, з пояснень позивача та з матеріалів справи постає, що відеофіксація здійснювалася в межах іншого порушення, тільки нагрудною камерою поліцейського, з яких не можливо встановити місце здійснення відеозйомки, технічні характеристики пристроїв.
За таких обставин, суд вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути здійснене на підставі неналежних доказів його вини.
При ухваленні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відповідач не виконав вимог закону, а саме ст.ст. 14-1, 34, 35, 251, 256, 283 КпАП України, у зв`язку з чим постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що не відповідає закону, порушує права позивача і підлягає скасуванню.
Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху було безпідставним, а тому вказану постанову серії БАБ №612969 від 16.08.2022, складену поліцейським СРПП відділення поліції №1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старшим сержантом Кульбідою В.П. про накладення на ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, слід скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
З цих підстав позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 287 - 289 КпАП України, ст. 17, 19, 69, 70, 71, 158-163, 171-2 КАС України, суд -
Адміністративний позов ОСОБА_2 до поліцейського СРПП відділення поліції №1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого сержанта Кульбіди Володимира Петровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.
Визнати незаконною та скасувати постанову серії БАБ №612969 від 16.08.2022 поліцейського СРПП відділення поліції №1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого сержанта Кульбіди Володимира Петровича про накладення на ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Повний текст рішення виготовлено 22.09.2022 року .

Головуючий суддя Матвєєва Н.В.