Справа № 340/99/22
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 340/99/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 року (головуючий суддя Жук Р.В.)

в адміністративній справі №340/99/22 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №5 від 02.09.2021 року про перерахунок пенсії в частині обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, що втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру із виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 13.07.2021 року;

Також просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в порядку ч.1 ст.267 КАС України подати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дати набрання цим рішенням законної сили.

Позов обгрунтований тим, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №5 від 02.09.2021 року ОСОБА_1 обмежили максимальний розмір пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, що втратили працездатність. Таким чином замість 26 337,31 грн., як це передбачено статтею 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», ОСОБА_1 виплачують пенсію в розмірі десяти прожиткових мінімумів 19 340 грн. Пенсія зменшена на 6997,31 грн. (понад 26%).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, обґрунтовано тим, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку. Сума призначеної позивачу пенсії склала 26 337,31 грн., тобто її розмір перевищив максимальний. Оскільки таке перевищення стало в результаті призначення пенсії в період дії загальної норми частини 1 статті 2 Закону №3668-VI, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що наразі є колізія загальних норм (ст.2 Закону України №3668-VІ; ч.3 ст.85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч.3 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») та спеціальної норми статті 8 Закону України №345-V-І, абз.3 ч.1 ст.28 Закону України №1058-ІV.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному Управлінні пенсійного фонду України у Кіровоградській області, отримує пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №5 від 02.09.2021 року ОСОБА_1 перераховано пенсію, сума пенсії по Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» склала 26337,31 грн., однак відповідачем застосовано обмеження пенсійних виплат позивача граничним розміром у 10 прожиткових мінімумів та виплачується пенсія в розмірі - 19 340 грн. Тобто, пенсія зменшена на 6997,31 грн. (понад 26%)

Позивач вважає дії відповідача щодо застосування обмеження пенсії максимальним розміром протиправними.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-VI, Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України визначаються Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-VI, «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ,.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 13.07.2021 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (№1058-VI) (а.с. 8).

При цьому, розмір пенсії визначено з обмеженням максимальним розміром (а.с. 7-8).

Так, сума пенсії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначена в розмірі 26 337,31грн.

Натомість, станом на 01.12.2021 року відповідачем встановлено максимальний розмір пенсії позивача - 19 340грн. (а.с. 7-8).

Слід зазначити, що обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI.

Так, відповідно до статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» (№3668-VI) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру», «;Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати 10-ти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10-ти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас, згідно абзацу 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» (№3668-VI) обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що пенсія позивачу призначена після набрання чинності Законом №3668-VI (а саме 13.07.2021 року). Отже, на позивача поширюється обмеження пенсії максимальним розміром, що встановлений Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» (№3668-VI).

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин 2 та 3 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Наведені в пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень норми Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» (№ 3668-VI) є спеціальними, оскільки дія їх розповсюджується на окрему групу суб`єктів, яка обумовлена певними особливостями (зокрема, осіб, пенсія яким призначена до набрання чинності цим Законом, в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом тощо).

Положення цього пункту спрямовані на врегулювання питань, які виникають у зв`язку із застосуванням Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» (№ 3668-VI) щодо осіб, яким призначена пенсія після набрання чинності цим Законом.

Водночас, аналіз пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI дає підстави для висновку, що метою вказаної норми є деталізація умов дії положень статті 2 цього Закону лише щодо категорії пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена після набрання чинності цим Законом та перевищує встановлений максимальний розмір пенсії.

Матеріалами справи підтверджується, що сума призначеної позивачу пенсії станом на 13.07.2021 року склала 26 337,31 грн.

Оскільки пенсія позивачу призначена після набрання законної сили Законом № 3668-VI, то в разі перевищення розміру пенсії 10-ти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, пенсійний орган має застосувати обмеження пенсії максимальним розміром.

В даному випадку таке обмеження за своєю суттю не є звуженням обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Зазначені положення Закону № 3668-VI та частини 3 статті 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.

У постанові від 24.06.2020 року № 580/234/19 Верховний Суд дійшов висновку, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Посилання позивача на порушення статті 22 Конституції України є безпідставними, оскільки відповідні положення законів не визнані неконституційними, водночас, Конституційним Судом України у Рішенні від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 вказано, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 24.07.2018 року у справі № 554/10456/16-а.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Також судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлений позов задоволенню не підлягає.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 13.09.2022 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.09.2022.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова