Справа № 640/14528/19
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року

м. Київ

справа №640/14528/19

адміністративне провадження № К/9901/13258/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І. В.,

суддів: Шишова О.О., Яковенка М.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у складі колегії суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В., Степанюка А.Г., у справі №640/14528/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскон» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення від 22.11.2018 № та № , прийняті Головним управлінням ДФС у м. Києві (код ЄДР: 39439980).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління ДПС у м. Києві оскаржило його в апеляційному порядку. Одночасно заявник в апеляційний скарзі ставить питання щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваного рішення було отримано ним 07 грудня 2020 року, тому останнім днем подачі апеляційної скарги необхідно вважати 06 січня 2021 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишено без руху, у зв`язку з відсутністю документа про сплату судового збору та пропуском строку встановленого ст. 295 КАС України. Надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

На виконання вимог ухвали суду, Головним управлінням ДПС у м. Києві подано заяву на усунення недоліків, в якій підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження зазначено, що копію рішення Окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року згідно з штемпелем вхідної кореспонденції № 72734/9 ГУ ДПС у м. Києві отримано ГУ ДПС у м. Києві 07.12.2020.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року, оскільки Головне управління ДПС у м. Києві пропустило строк звернення до суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції та не зазначило поважних причин пропуску строку.

Відповідачем подано касаційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача та направити справу для продовження розгляду до Шостого апеляційного адміністративного суду. В обґрунтування своїх вимог посилається на порушення судом норм процесуального права. Указує, що судом безпідставно не враховано поважність обставин пропуску строку на апеляційне оскарження. Крім того наголошує на тому, що копію рішення Окружного адміністративного суду у м. Києві від 30.11.2020 відповідач отримав 07.12.2020, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції № 72734/9 ГУ ДПС у м. Києві.

Верховний Суд, переглянувши оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначається роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року цього строку.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 298 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України).

Отже, у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Стаття 44 КАС України передбачає обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Судом апеляційної інстанції установлено, що оскаржуване рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року постановлено в порядку спрощеного провадження.

Копія цього рішення відповідачем отримана 04 грудня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 30).

Апеляційна скарга подана до відділення поштового зв`язку для відправки 05.01.2021, тобто з пропуском передбаченого ст. 295 КАС України строку. Підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції відповідач зазначає ту обставину, що копію рішення Окружного адміністративного суду у м. Києві від 30.11.2020 відповідач отримав 07.12.2020, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції № 72734/9 ГУ ДПС у м. Києві.

Проте, суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що указана відмітка не є достатнім доказом на підтвердження дати отримання заявником копії оскаржуваного судового рішення, оскільки лист суду зі вхідним штампом, який долучений до апеляційної скарги, свідчить лише про дату внутрішньої реєстрації документа установою та не може слугувати беззаперечним доказом (без надання конверта, довідки органу поштового зв`язку тощо) в підтвердження дати надіслання або отримання рішення.

Такий висновок, як правильно зазначив апеляційний суд, узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема в ухвалах від 05 липня 2019 року в справі № 813/1733/17 та від 12 лютого 2019 року в справі № 818/2099/18.

При цьому інших поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження та відповідних належних доказів апелянтом не наведено.

Водночас, статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Крім цього, законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Зважаючи на викладене, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у даній справі суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм процесуального права.

Керуючись статтями 341, 345, 350, 355, 356 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення.

Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі №640/14528/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач І. В. Дашутін

Судді О.О. Шишов

М.М. Яковенко