Справа № 340/11029/21
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 340/11029/21
(суддя Петренко О.С., м. Кропивницький)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою фермерського господарства Мерзескула Миколи Пантелейовича на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року про повернення позовної заяви у справі №340/11029/21 за позовом фермерського господарства Мерзескула Миколи Пантелейовича до Надлацької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство Мерзескула Миколи Пантелейовича 22 грудня 2021 звернулося до суду з позовом до Надлацької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, згідно з яким, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Надлацької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області №314 від 30.06.2021 року «Про повторний розгляд клопотання щодо укладення договору землі ФГ ОСОБА_1 » в особі голови Мерзескула С.М.;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Надлацької сільської ради №84 від 09.06.2021 року «Про зупинення дії рішення сесії Надлацької сільської ради».

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року позовну заяву фермерського господарства Мерзескула Миколи Пантелейовича повернуто позивачу.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом, оскільки про наявність оскаржуваного розпорядження №84 від 09.06.2021 року позивач дізнався 09.06.2021 року, а з позовом до суду звернувся 22.12.2021 року. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що твердження позивача відносно того, що відсутність розпорядження є перешкодою для звернення до суду є безпідставними, оскільки відповідно до ч.1 ст.80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Також, суд першої інстанції зазначив, що у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, позивачем не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду із позовними вимогами про оскарження розпорядження №84 від 09.06.2021 року.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскаржив її до апеляційного суду.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що оскаржуване розпорядження №84 від 09.06.2021 року позивач отримав від відповідача 30.06.2021 року, після чого протягом шестимісячного строку звернувся до суду з позовом до суду, а саме 22.12.2021 року. При цьому, позивач зазначає про те, що відсутність розпорядження є перешкодою для звернення до суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 122 КАС Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, згідно з положеннями вказаної статті - початок перебігу строку звернення до суду визначено альтернативно - це день, коли особа:

1) дізналася або 2) повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, суд приймаючи рішення про залишення адміністративного позову без розгляду в зв`язку з пропущенням строку звернення до суду, суд повинен встановлювати обставини, які стосуються дотримання строку звернення до суду, до яких зокрема слід віднести: початок перебігу строку, момент завершення строку, та наявність (відсутність) обставин які б свідчили про поважність причин пропуску звернення до суду та «добросовісність» заявника.

Під останнім слід розуміти обставини, які свідчать про умисне ігнорування особою, яка звертається до суду правил щодо строків такого звернення в т.ч. і звернення із значним пропуском строку, звернення до суду з пропуском строку з метою отримання «незаконної вигоди», уникнення відповідальності, тощо.

При цьому, згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях неодноразово зазначав що строк звернення до суду закріплений в нормах національного законодавства не є абсолютним.

Так, з Рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» вбачається, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

Водночас у справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Відтак, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, тобто навіть у разі пропуску строку звернення до суду без відповідних додаткових обґрунтувань суд не може його застосувати.

Крім того, застосування правила пропуску строку звернення до суду залежить від обставин справи. Під цим слід розуміти вагомість права, про захист якого особа звернулася до суду.

Правила строку звернення до суду закріплені в нормах КАС України і є свого роду «фільтром», який сприяє формуванню законного і справедливого правосуддя, унеможливлюючи зловживання правом на звернення та стабілізуючи суспільні відносини. Однак неправильно застосовувати його, як перешкоду в зверненні до суду для захисту порушених прав та інтересів особи, не дозволяється.

Як вбачається з тексту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд першої інстанції зробив висновок про початок перебігу строку звернення до суду з цим позовом 09.06.2021 року.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач зазначає про те, що розпорядження №84 від 09.06.2021 року ним було отримано 30.06.2021 року, що й стало перепоною для звернення до суду з позовом.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що початок перебігу строку звернення до суду дійсно визначено альтернативно - це день, коли особа: 1) дізналася або 2) повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У спірних відносинах днем коли особа дізналася про порушення своїх прав, є день отримання позивачем розпорядження №84 від 09.06.2021 року, тобто 30.06.2021 року. Інших відомостей щодо дати отримання позивачем такого розпорядження матеріали справи не містять.

При цьому, суд першої інстанції обрахунок початку перебігу строку звернення до суду здійснив з дня коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, тобто з 09.06.2021 року дати винесення оскаржуваного розпорядження.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що для необхідності застосування обрахунку початку перебігу строку звернення до суду з дня коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, суд першої інстанції повинен був дослідити та встановити обставини про умисне ігнорування позивачем правил щодо строків такого звернення в т.ч. і звернення до суду з пропуском строку з метою отримання «незаконної вигоди», уникнення відповідальності, тощо.

Натомість таких обставин судом першої інстанції встановлено не було.

Враховуючи те, що судом першої інстанції не встановлено і обставин «не добросовісності» позивача, в тому числі умисного ухилення від отримання копії оскаржуваного розпорядження, тобто обставин які б свідчили про те, що позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав проте свідомо затягування такий строк, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що судом першої інстанції визначено початку перебігу строку звернення до суду з цим позовом з порушенням норм процесуального права.

Відтак, ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви у справі №160/7564/22 підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись: статтями, 320, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фермерського господарства Мерзескула Миколи Пантелейовича задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року про повернення позовної заяви у справі №340/11029/21 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 15 вересня 2022 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов