Справа № 440/18834/21
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 р. Справа № 440/18834/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.02.2022, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, м. Полтава, по справі № 440/18834/21

за позовом ОСОБА_1

до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

31.12.2021 ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області (далі по тексту відповідач, Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат), в якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, тобто доплатити 10246,00 грн. ((14152(1769*8)-3906= НОМЕР_1 ));

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області (, вул. Ціолковського, 47, м. Полтава, Полтавська область, 36023) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 2379,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про протиправність дій Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, який всупереч ч.5 ст. 13 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", яка підлягає застосуванню з 27.02.2020 року в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 року № 367-XIV, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10рп/2008, не вчинив дій щодо виплати позивачу, як інваліду війни разової грошової допомоги до 5 травня у належному розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, у зв`язку із чим наявні підстави для зобов`язання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити відповідні дії.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.02.2022 року у справі № 440/18834/21, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області (, вул. Ціолковського, 47, м. Полтава, Полтавська область, 36023) нарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та виплатити її з урахуванням попередньо виплаченої суми.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У задоволенні клопотання про встановлення судового контролю відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на оплату правничої допомоги, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, помилковість застосування судом в цій частині норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.02.2022 у справі № 440/17834/21 скасувати в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 2379,00 грн та прийняти додаткове чи змінити його, тим самим вирішити питання про судові витрати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив про помилковість висновків суду першої інстанції щодо невідшкодування судових витрат на оплату правничої допомоги з огляду на ненадання доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг, оскільки відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.01.2021 по справі № 280/2635/20, відсутність на дату розгляду справи судом доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не є підставою для відмови у стягненні з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, на підтвердження складу та розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу ним разом з позовною заявою було надано до суду, зокрема, договір про надання правничої допомоги № 28102021/2 від 28.10.2021, ордер на надання правової допомоги від 28.10.2021 серія ВІ № 1066585, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 21.07.2020 серія ПТ № 3565, акт прийняття-передачі наданих правових послуг від 28.11.2021 № 2811/2, рахунок від 28.11.2021 № 28/11/2 на суму 2379,00 грн згідно договору про надання правової допомоги.

У зв`язку з чим, вважає, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу у розмірі 2379,00 грн є реальними, підтвердженими матеріалами справи, що з урахування наведених обставин, є підставою для відшкодування таких витрат в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відмовляючи в задоволенні вимог про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 2379,00 грн., суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для розподілу судових витрат, з огляду на ненадання доказів здійснення позивачем оплати послуг, наданих адвокатом (квитанції банку, платіжні доручення, тощо).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 7 ст. 139 КАС України).

Відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Положеннями ч.ч. 3 та 4 ст. 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 6 ст. 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 135 КАС України).

З аналізу положень ст. 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має врахувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), який в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених у суді першої інстанції витрат на правову допомогу позивачем надано до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги № 28102021/2 від 28.10.2021, укладений між позивачем та адвокатом Масловим Євгеном Володимировичем (а.с. 10-11), рахунок № 28/11/2 від 28.11.2021 на оплату за надання правової допомоги (а.с. 12), акт про прийняття-передачу наданих правових послуг № 2811/2 від 28.11.2021 (а.с. 13).

Зі змісту п.1.2 договору № 28102021/2 від 28.10.2021 вбачається, що Клієнт делегує Адвокату наступні права: проводити усні консультації з клієнтом, представляти інтереси клієнта та приймати участь у судових засіданнях, розробити правову позицію у справі, скласти позовну заяву, підготувати позовні матеріали та подати їх в суд, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення і ухвали суду, змінювати підставу або предмет позову, збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог, відмовитись від позову, визнати позов повністю або частково, пред`явити зустрічний позов, укладати мирову угоду, користуватися іншими процесуальними правами встановленими ЦПК, КПК, КАСУ тощо.

Відповідно до п. 3.2 вказаного договору вартість послуг за даним договором складає одна година роботи адвоката 594,75 грн. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами.

Положеннями п. 3.3 договору про надання правничої допомоги № 28102021/2 від 28.10.2021 передбачено, що оплата за надання правової допомоги проводиться Клієнтом на підставі виписаного рахунку.

Відповідно до акту приймання-передачі послуг № 2811/2 від 28.11.2021 за договором № 28102021/2 від 28.10.2021 про надання правничої допомоги, клієнт прийняв від адвоката Маслова Є.В. надані послуги, а саме: зустріч з клієнтом в оговорений раніш час; прояснення суті питань клієнта; роз`яснення йому суми виграшу у разі звернення його до суду та розмір послуг адвоката в цьому випадку; можливість складання відповідних заяв по справі, ведення справи клієнта до набрання законної сили судового рішення та отримання клієнтом виграних грошей з умовою своєчасного інформування адвоката про хід судової справи, написання, роздруківка та підпис сторонами договору про надання правової допомоги, виписування ордеру на надання правової допомоги; написання та роздруківка звернення до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області (надалі-відповідач) з відповідною заявою; заповнення адреси клієнта та відповідача на конверт для роздруківки та відправки вказаного звернення; - витрачено 60 хвилин, що складає 594,75 грн.

Ознайомлення з відповіддю відповідача; складання позовної заяви до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії; роздруківка вказаної позовної заяви разом з додатками в кількості трьох екземплярів та їх розкладка; заповнення адреси на конверт для відправки вказаного адміністративного позову в Полтавський окружний адміністративний суд; витрачено 3 години, що складає 1784,25 грн.

Зі змісту наведеного вбачається, що загальна вартість послуг за період, вказаний в п.1 цього Акту, становить 2379 грн. (дві тисячі триста сімдесят дев`ять гривня).

Також, зі змісту рахунку № 28/11/2 від 28.11.2021 вбачається, що він виданий на оплату за надання правової допомоги у сумі 2379,00 грн згідно договору про надання правової допомоги № 28102021/2 від 28 жовтня 2021 року.

Зі змісту рахунку вбачається, що виконавцем є адвокат Маслов Євген Володимирович, що діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3565 від 21.07.2020 р., виданого Радою адвокатів Полтавської області від 21.07.2020 № 10, р/р НОМЕР_3 в АТ КБ ПРИВАТБАНК, адреса робочого місця: вул. Володимира Великого, буд. 16, кв. 32, м. Кременчук, Полтавська обл., а клієнтом - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , м. т. НОМЕР_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: № НОМЕР_2 .

Отже, відповідно до наданих документів вартість витрат на правову допомогу в загальному розмірі становить 2379,00 грн.

На виконання норм частин 4, 5 та 6 ст. 134 КАС України від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

Відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Так, представник відповідача у відзиві на позовну заяву категорично заперечував проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на відсутність документального підтвердження виплати позивачем коштів на правову допомогу та не доведення, що витрати за надання правничої допомоги були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Вирішуючи питання належного до стягнення розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи у суді, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 2379,00 грн., не дослідивши належним чином матеріали справи, а саме надані представником позивача до позовної заяви докази понесення позивачем витрат на правову допомогу, та відповідно, не надавши таким документам оцінку на предмет їх належності та допустимості, а також не оцінивши обсяг наданої правничої допомоги, констатував відсутність доказів понесення учасниками справи судових витрат, що не можна вважати обґрунтованим та мотивованим рішенням в цій частині.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи заперечення відповідача з приводу заявлених до відшкодування представником позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 2379,00 грн слід зазначити, що вказана сума відповідно до рахунку № 28/11/2 від 28.11.2021 є загальною вартістю послуг за період, вказаний в п.1 Акту про прийняття-передачі наданих послуг № 2811/2 від 28.11.2021 та рахунку № 28/11/2 від 28.11.2021 згідно договору про надання правової допомоги № 28102021/2 від 28 жовтня 2021 року за весь обсяг послуг, наданих позивачу його адвокатом.

Колегія суддів, дослідивши зміст наданих правових послуг, врахувавши складність справи, що розглядається, значення справи для позивача, обсяг інформації, яку необхідно було опрацювати представнику позивача для підготовки до написання позовної заяви, вважає визначену представником позивача вартість за надання правничої допомоги з написання позовної заяви на рівні 2379,00 грн. обґрунтованою та пропорційною обсягу виконаної адвокатом роботи.

Слід зауважити, що відмовляючи у задоволенні вимог щодо відшкодування витрат позивача на правничу допомогу суд першої інстанції виходив виключно з того, що на підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, не були надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги.

Надаючи оцінку правильності висновків суду першої інстанції в цій частині, колегія суддів зазначає, що питання застосування частини сьомої статті 139 КАС України щодо доведеності розміру витрат на правничу допомогу з метою їх розподілу неодноразово було предметом дослідження у Верховному Суді. Так, відповідно до постанов Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року (справа № 686/5064/20), від 5 березня 2021 року (справа № 200/10801/19-а), від 16 березня 2021 року (справа № 520/12065/19), постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 3 жовтня 2019 року (справа № 922/445/19), сформульовано правовий висновок, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Таке правозастосування випливає з нової процедури відшкодування витрат на професійну правову допомогу, імплементованої у КАС України з 15 грудня 2017 року, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки належить сплатити.

Наведений підхід щодо визнання фактично здійсненими витрат за відсутності факту оплати вбачається також із практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у рішенні по справі Бєлоусов проти України (Заява № 4494/07) ЄСПЛ дійшов висновку, що витрати, які мають бути сплачені за договором адвокату, слід розглядати як фактично понесені, зазначивши наступне: ...хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Отже, представник заявника має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром фактично понесеними (див. вищезазначене рішення у справі Савін проти України (Savin v. Ukraine), п. 97).

З огляду на наведене, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в частині відшкодуванні витрат на правничу допомогу, через відсутність доказів оплати вказаних послуг, не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства та вищенаведеними висновками Верховного Суду.

Аналогічний правовий висновок, викладено в постанові Верховного Суду від 30.09.2021 по справі № 520/8862/19.

Таким чином, з огляду на досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних за умовами відповідного договору, що відображено в акті приймання-передач, а також фактично задоволення всіх позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про задоволення вимог позивача щодо розподілу судових витрат, понесених на правничу допомогу, та стягнення на користь позивача суми таких витрат в розмірі 2379,00 грн., що є співмірною сумою відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача зі складністю даної справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи (частина перша статті 317 КАС України). Зміна судового рішення може полягати, зокрема, у доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина четверта статті 317 КАС України).

З огляду на те, що суд першої інстанції при розгляді питання щодо розподілу судових витрат, внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, дійшов хибного висновку про відсутність підстав для розподілу судових витрат, колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.02.2022 по справі № 440/18834/21 слід змінити, в частині мотивування розподілу судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги та доповнити резолютивну частину абзацом наступного змісту: Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області (вул. Ціолковського, 47, м. Полтава, Полтавська область, 36023, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2379 (дві тисячі триста сімдесят дев`ять) грн. 00 коп.

З огляду на вищевикладене, підстав для ухвалення додаткового рішення або скасування рішення суду в частині відмови в задоволенні вимоги позивача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу відповідно до ст.317 КАС України колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.134, 139, ч.4 ст.241, ст.ст. 242, 243, 250, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.02.2022 по справі № 440/18834/21 - змінити, в частині мотивування розподілу судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги та доповнити резолютивну частину абзацом наступного змісту:

"Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області (вул. Ціолковського, 47, м. Полтава, Полтавська область, 36023, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2379 (дві тисячі триста сімдесят дев`ять) грн. 00 коп." .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій