Справа № 461/5933/21
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 461/5933/21 пров. № А/857/8556/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Юрченко М.М.,

представника позивача Коцана М.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про скасування постанови,-

суддя (судді) в суді першої інстанції - Мисько Х.М.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Галицької митниці Держмитслужби, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 2276/20900/20 від 13 квітня 2021 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що постановою в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Колобородова А.В. у справі про порушення митних правил № 2276/20900/20 від 13 квітня 2021 року її визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300% несплаченої суми митних платежів, на суму 420365,94 грн. Вказує, що постанова про порушення митних правил № 2276/20900/20 винесена на підставі ветеринарного сертифікату № FR та рахунку - фактури № від 12 жовтня 2020 року, що були отримані Галицькою митницею Держмитслужби в якості відповіді на запит до французької компанії «GROUPE BIGARD». Зазначає, що у ветеринарному сертифікаті № FR виробником зазначений отримувач - ТОВ «Норма Технології», оскільки вказаний товар в кінцевому результаті повинен бути доставлений на адресу ТОВ «Норма Технології» компанією «KoblevTrade» S.R.O.» (Чеська республіка) за контрактом № 19 від 16 вересня 2020 року. За цим контрактом «KoblevTrade S.R.O.» (Чеська республіка) як продавець зобов`язується поставити продукцію ТОВ «Норма Технології» як покупцю зі всіма товаросупровідними документами. Оскільки, «KoblevTrade S.R.O.» не є виробником, не є отримувачем і не є резидентом країни, де буде використовуватись продукція, то сертифікат № FR виписаний виробником безпосередньо на отримувача (ТОВ «Норма Технології»), якого, найімовірніше, вказав продавець за контрактом № 19 від 16 вересня 2020 року - «KoblevTrade S.R.O.». Вказує, що ТОВ «Норма Технології» не мало безпосередньо відносин з виробником, жодних інвойсів, рахунків-фактур чи інших документів про вартість товару від виробника не отримувало. Натомість, отримало в порядку, передбаченому контрактом № 19 від 16 вересня 2020 року, інвойс № 2020158 від 13 жовтня 2020 року, який і був наданий разом з іншими документами для декларування. Вказує, що в електронній митній декларації ІМ40ДЕ № UA209160/2020/009618, яка була надана позивачем для митного оформлення всі зазначені дані про товар були вказані достовірно, відповідно до наявних у позивача товаросупровідних документів. Зокрема, вартість товару була вказана відповідно до наданого продавцем («KoblevTrade S.R.О.») інвойсу № 2020158 від 13 жовтня 2020 року - 16835,50 євро. Вважає, що оскаржувана постанова базується не на достовірних доказах, а на припущеннях щодо того за якою ціною було відвантажено товар виробником («GROUPE BIGARD») продавцеві («KoblevTrade S.R.О.»). Таке припущення мало місце через те, що у рахунку-фактурі № від 12 жовтня 2020 року від виробника зазначено назву позивача. Однак, за рахунком-фактурою № від 12 жовтня 2020 року покупцем є «KoblevTrade S.R.O.», а TOB «Норма Технології» вказане лише як кінцевий отримувач.

Протокольною ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26 квітня 2022 року замінено відповідача у справі Галицьку митницю Держмитслужби його правонаступником - Львівською митницею, як відокремленим підрозділом юридичної особи Державної митної служби України.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26 квітня 2022 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову Галицької митниці Держмитслужби в справі про порушення митних правил № 2276/20900/20 від 13 квітня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 485 МК України. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 485 МК України, відносно ОСОБА_1 - закрито.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що для притягнення до відповідальності згідно ст. 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу. З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 не мала жодного умислу на ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, під час заповнення митної декларації типу ІМ40ДЕ №UA209160/2020/009618 та керувалася виключно наявними у неї документами, а саме: інвойсом № 2020158 від 13 жовтня 2020 року, отриманим в порядку, передбаченому контрактом № 19 від 16 вересня 2020 року. Аналогічні обставини встановлені із протоколу про порушення митних правил №2276/20900/20 від 23 листопада 2020 року та постанови в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Колобородова А.В. у справі про порушення митних правил № 2276/20900/20 від 13 квітня 2021 року, де зазначено, що таке стало відомо під час здійснення посадовою особою митних формальностей. У зв`язку з наведеним, враховуючи те, що позивач як керівник ТОВ «Норма Технології» не мала умислу уникати сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, тому відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, оскаржувану постанову слід скасувати із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Львівська митниця подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що відповідно до рахунку (invoice) № 2020158 від 13 жовтня 2020 року, продавцем товару є чеська компанія KQBLEV TRADE s.r.o., а покупцем, декларантом та суб`єктом, відповідальним за фінансове врегулювання - ТОВ «НОРМА ТЕХНОЛОГІЇ», фактурна вартість товару - 16835,50 євро Проте, відповідно до графи 10 загального ветеринарного документу на ввезення № Л18/В209.7/1709/1049 від 19 жовтня 2020 року (ст.15), виробником вказаного товару є французька компанія «GROUPE BIGARD», де і здійснювалося завантаження товару у транспортний засіб з реєстраційним номером RPZ43127/RPZ76SJ згідно вказаного сертифікату. Вказує, що на запит Галицької митниці Держмитслужби до французької компанії «GROUPE BIGARD» отримано копію ветеринарного сертифікату № FR, згідно якого експортером товару, який переміщується транспортним засобом з реєстраційним номером RPZ43127/RPZ76SJ, є компанія «GROUPE BIGARD», а одержувачем товару - ТОВ «НОРМА ТЕХНОЛОГІЇ». Також отримано копію рахунку-фактури № від 12 жовтня 2020 року, відповідно до якої фактурна вартість товару 30425,60 євро. Звертає увагу на те, що враховуючи ветеринарний сертифікат № FR та рахунок-фактуру № від 12 жовтня 2020 року, де зазначено три сторони експортно-імпортної операції «GROUPE BIGARD», «KOBLEV TRADE s.r.o.», ТОВ «НОРМА ТЕХНОЛОГІЇ» та фактурна вартість товару за якою здійснено операцію 30425,60 євро, спростовується фактурна вартість операції, вказана в рахунку (invoice) № 2020158 від 13 жовтня 2020 року - 16835,50 євро. Відповідно до податкових баз даних та облікової картки суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності № 209/2019/26342, керівником, головним бухгалтером та особою, уповноваженою на роботу з митними органами, ТОВ «НОРМА ТЕХНОЛОГІЇ» є громадянка України ОСОБА_1 , тому вважає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що всі дані про товар містяться в електронній митній декларації ІМ40ДЕ № UA209160/2020/009618, наведені у ній відомості є достовірними та відповідають наявним у розпорядженні позивача на момент заповнення декларації товаросупровідним документам, зокрема вартість товару вказана, відповідно до отриманого від продавця компанії «KОBLEV TRADE s.r.o., інвойсу № 2020158 від 13 жовтня 2020 року (16835,50 Євро). Вказує, що з документами на підставі яких було винесено оскаржувану постанову у справі про порушення митних правил № 2276/20900/20: ветеринарним сертифікатом № FR та рахунком-фактурою № від 12 жовтня 2020 року, на момент заповнення митної декларації, позивач ознайомлена не була, оскільки жодних відносин з виробником «GROUPE BIGARD», ТОВ «Норма Технології» не мало. Зазначає, що відповідачем не доведено того, що дії позивача були спрямовані на умисне зменшення розміру митних платежів, а у матеріалах справи відсутні будь-які обґрунтовані докази на підтвердження наявності умислу на заниження митних платежів, шляхом повідомлення недостовірної інформації про товар.

В судовому засіданні представник позивача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 23 листопада 2020 року головним державним інспектором відділу оперативного реагування управління забезпечення протидії митним правопорушенням Галицької митниці Держмитслужби Коломійцевим М.В. складено протокол про порушення митних правил № 2276/20900/20, відносно ОСОБА_1 за ст. 485 МК України.

Постановою в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Колобородова А.В. у справі про порушення митних правил № 2276/20900/20 від 13 квітня 2021 року ОСОБА_1

визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300% несплаченої суми митних платежів, на суму 420365,94 грн.

З вказаної постанови слідує, що 19 жовтня 2020 року для здійснення митного оформлення товару «їстівні субпродукти великої рогатої худоби морожені - сухожилля яловичі» в митному режимі «імпорт» у відділ митного оформлення «Сокаль» митного поста «Львів-північний» Галицької митниці Держмитслужби гр. України ОСОБА_1 , керівником ТОВ «НОРМА ТЕХНОЛОГІЇ», було подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA209160/2020/009618 разом з товаросупровідними документами, зокрема: рахунок (invoice) № 2020158 від 13 жовтня 2020 року, декларація митної вартості № UA209160/2020/161003 від 19 жовтня 2020 року, митна декларація країни відправлення MRN 20PL301010E1055877, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.l (Movementcertificate EUR № PL/MF/AN 0068406 від 14 жовтня 2020 року, загальний ветеринарний документ на ввезення № Л18/В209.7/1709/1049 від 19 жовтня 2020 року, зовнішньоекономічний контракт № 19 від 16 вересня2020 року. Відповідно до рахунку (invoice) № 2020158 від 13 жовтня 2020 року, продавцем товару є чеська компанія KQBLEV TRADE s.r.o. (Konevova 2755/65а, Zizkov, 130 00 Praha З, CzechRepublic), а покупцем, декларантом та суб`єктом, відповідальним за фінансове врегулювання - ТОВ «НОРМА ТЕХНОЛОГІЇ» (; 79053, м. Львів, вул. Боткіна, буд. 36-В). Вага брутто - 21435,735 кг, вага нетто - 20283,735 кг. Фактурна вартість товару - 16835,50 євро (згідно курсу НБУ станом на 19 жовтня 2020 року становить 560652,45 грн.), заявлена митна вартість товарів становить 575346,11 грн., загальна сума сплачених митних платежів за вказаною митною декларацією становить 184110,75 гривень, а саме: мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання - 57534,61 гривень, - податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання - 126576,14 гривень. Проте, вказано, що відповідно до графи 10 загального ветеринарного документу на ввезення № Л18/В209.7/1709/1049 від 19 жовтня 2020 року, виробником вказаного товару є французька компанія «GROUPE BIGARD» (LE VERDIER DE SAINT PALAIS 42 RUE LUDOVIC JULIEN 81100 CASTRES, EMAIL: RH. ), де і здійснювалося завантаження товару у транспортний засіб з реєстраційним номером RPZ43127/RPZ76SJ, згідно вказаного сертифікату.

Враховуючи наведене, Галицькою митницею Держмитслужби до французької компанії «GROUPE BIGARD» з метою встановлення обставин переміщення через митний кордон України вказаних товарів було скеровано запит, на який отримано відповідь (вх. №Галицької митниці Держмитслужби № 37614/7.4-20 від 23 жовтня 2020 року) із вкладенням документів на підставі яких здійснювалась експортно-імпортна операція. Серед вказаних документів отримано копію ветеринарного сертифікату № FR, згідно якого експортером товару, який переміщується транспортним засобом з реєстраційним номером RPZ43127/RPZ76SJ, є компанія «GROUPE BIGARD», а одержувачем товару - ТОВ «НОРМА ТЕХНОЛОГІЇ». Також отримано копію рахунку-фактури № від 12 жовтня 2020 року, відповідно до якої фактурна вартість товару 30425,60 євро (згідно курсу НБУ станом на 19 жовтня 2020 року становить 1013227,25 гривень).

Враховуючи ветеринарний сертифікат № FR, сертифікат якості від 12 жовтня 2020 року, на думку митного органу, прослідковується логічний та зв`язок подій та їх хронологія, а саме: забій великої рогатої худоби здійснено в період 11 жовтня 2019 року - 01 жовтня 2020 року, завантаження 12 жовтня 2020 року товару вагою нетто - 20283,735 кг. в транспортний засіб з реєстраційним номером RPZ43127/RPZ76SJ; реєстраційні номери транспортного засобу, вага товару, країна експортер в наведених сертифікатах збігаються з графами митної декларації № UA209160/2020/161003 (гр. 18, 38, 15); в сертифікатах країною експортером вказано «GROUPE BIGARD», одержувачем товару ТОВ «НОРМА ТЕХНОЛОГІЇ» і жодним чином не зазначається як суб`єкт експортно-імпортної операції компанія «KOBLEV TRADE s.r.o.» (Konevova 2755/65а, Zizkov, 130 00 Praha 3, CzechRepublic); в свою чергу в рахунку-фактурі № від 12 жовтня 2020 року зазначено три сторони експортно-імпортної операції «GROUPE BIGARD», «KOBLEV TRADE s.r.o.», ТОВ «НОРМА ТЕХНОЛОГІЇ» та фактурна вартість товару за якою здійснено операцію 30425,60 євро, що підтверджує в даній операції участь компанії «KOBLEV TRADE s.r.o.», проте спростовує фактурну вартість операції вказану в рахунку (invoice) № 2020158 від 13 жовтня 2020 року.

В графі 43 митної декларації № UA209160/2020/161003 зазначено 6 метод визначення митної вартості. Частиною 2 ст. 64 МК України встановлено, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Виходячи з цього та переліку документів поданих компанією ТОВ «НОРМА ТЕХНОЛОГІЇ» (графа 4 митної декларації № UA209160/2020/161003), зокрема рахунок-фактура № від 12 жовтня 2020 року до митного контролю та митного оформлення не подавався, як документ на підставі якого можна було б застосувати перший метод визначення митної вартості за ціною договору в сумі 30425,60 євро вартості товарів, які імпортуються.

Також митний орган зазначив, що наведені обставини справи жодним доказом не спростовані та лише доводять суб`єктивну сторону вчиненого правопорушення, яке полягає у зв`язку між експортером «GROUPE BIGARD» та одержувачем товару ТОВ «НОРМА ТЕХНОЛОГІЇ» згідно рахунку-фактури № від 12 жовтня 2020 року за ціною 30425,60 євро.

Крім того, з тексту оскаржуваної постанови слідує, що відповідно до службової записки управління адміністрування митних платежів, митної вартості та класифікації товарів Галицької митниці Держмитслужби від 27 жовтня 2020 року № 3307/7.4-15/44, сума митних платежів, які б мали бути сплачені при ввезенні на митну територію України вказаних товарів, з урахуванням інформації та копій документів, наданих французькою стороною, станом на дату здійснення митного оформлення становить 324232,73 гривень, а саме: - мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання - 101322,73 гривень, - податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання - 222 910,00 гривень. Таким чином, несплачена сума митних платежів складає 140121,98 гривень. Вказана поставка товарів здійснювалися відповідно до зовнішньо-економічного контракту №19 від 16 вересня 2020 року, укладеного між чеською компанією KOBLEV TRADE s.r.o. (Konevova 2755/65а, Zizkov, 130 00 Praha 3, CzechRepublic), в особі генерального директора Левченко Б., та ТОВ «НОРМА ТЕХНОЛОГІЇ» (; 79053, м. Львів, вул. Боткіна, буд. 36-В), в особі керівника ОСОБА_1. Відповідно до податкових баз даних та облікової картки суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності № 209/2019/26342, керівником, головним бухгалтером та особою, уповноваженою на роботу з митними органами, ТОВ «НОРМА ТЕХНОЛОГІЇ» () є громадянка України ОСОБА_1 .

За контрактом № 19 від 16 жовтня 2020 року компанія «KoblevTrade S.R.O.» (Чеська республіка) як продавець зобов`язується поставити продукцію ТОВ «Норма Технології» як покупцю зі всіма товаросупровідними документами.

Згідно митної декларації типу ІМ40ДЕ №UA209160/2020/009618, відправником товару є «KoblevTrade S.R.O.» (Чеська республіка), а одержувачем та особою відповідальною за фінансове врегулювання є ТОВ «Норма технології.

З копії рахунку - фактури № від 12 жовтня 2020 року компанія «KoblevTrade S.R.O.» (Чеська республіка) вказана як покупець товару.

Відповідно до рахунку (invoice) № 2020158 від 13 жовтня 2020 року, продавцем товару є чеська компанія «KОBLEV TRADE»s.r.o. (Konevova 2755/65а, Zizkov, 130 00 Praha З, CzechRepublic), а покупцем, декларантом та суб`єктом, відповідальним за фінансове врегулювання - ТОВ «НОРМА ТЕХНОЛОГІЇ» (; 79053, м. Львів, вул. Боткіна, буд. 36-В). Вага брутто - 21435,735 кг, вага нетто - 20283,735 кг. Фактурна вартість товару - 16835,50 євро(згідно курсу НБУ станом на 19 жовтня 2020 року становить 560 652,45 грн).

Відповідно до сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.l (Movementcertificate EUR № PL/MF/AN 0068406 від 14 жовтня 2020 року продавцем товару є чеська компанія «KОBLEV TRADE»s.r.o. (Konevova 2755/65а, Zizkov, 130 00 Praha З, CzechRepublic), а покупцем, декларантом та суб`єктом, відповідальним за фінансове врегулювання - ТОВ «НОРМА ТЕХНОЛОГІЇ», маса брутто товару становить 21435,735 кг.

Заявлена митна вартість товарів становить 575346,11 грн., загальна сума сплачених митних платежів за вказаною митною декларацією становить184 110,75 гривень, а саме: мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання - 57534,61 гривень, - податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання - 126576,14 гривень.

Відповідно до графи 10 загального ветеринарного документу на ввезення № Л18/В209.7/1709/1049 від 19 жовтня 2020 року, виробником вказаного товару є французька компанія «GROUPE BIGARD» (LE VERDIER DE SAINT PALAIS 42 RUE LUDOVIC JULIEN 81100 CASTRES, EMAIL: RH. ), де і здійснювалося завантаження товару у транспортний засіб з реєстраційним номером RPZ43127/RPZ76SJ згідно вказаного сертифікату.

Відповідно до сертифікату № FR, виданого виробником «GROUPE BIGARD» отримувачем товару є ТОВ «Норма Технології».

Відповідно до службової записки управління адміністрування митних платежів, митної вартості та класифікації товарів Галицької митниці Держмитслужби від 27 жовтня 2020 року № 3307/7.4-15/44, сума митних платежів, які б мали бути сплачені при ввезенні на митну територію України вказаних товарів, з урахуванням інформації та копій документів, наданих французькою стороною, станом на дату здійснення митного оформлення становить 324232,73 гривень, а саме: - мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання - 101322,73 гривень, - податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання - 222 910,00 гривень.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, а саме протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 485 МК України встановлено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

При цьому, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції у тому, що склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає вчинення особою умисних цілеспрямованих дій з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням (ст. 486 МК України).

Згідно із ч. 1 ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Митним кодексом України також встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.489 МК України).

Підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій (ст.491 МК України).

Таким чином, наведеними вище нормами законодавства встановлено обов`язок уповноваженого органу (посадової особи) в кожному конкретному випадку з`ясувати питання про те: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, такий орган (посадова особа) повинні з`ясувати наявність чи відсутність підстав для порушення справи про порушення митних правил, які визначені статтею 491 МК України, та наявність чи відсутність доказів у справі про порушення митних правил.

Згідно зі ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви, щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Колегія суддів також зазначає, що частина 2 ст. 459 МК України встановлює, що загальним суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення митних правил вважається особа, яка досягла 16-річного віку, а при вчиненні порушення митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Відповідно до ст. 485 МК України порушенням вважається заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що диспозиція ст. 485 МК України, передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети вказує на те, що правопорушення може бути вчинене виключно з умисною формою вини та лише декларантом або уповноваженою ним особою, оскільки на момент подачі декларації декларант (уповноважена ним особа) повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару. Конкретизація диспозицією зазначеної статті спеціальної мети впливає й на конкретизацію спеціального суб`єкта вказаного адміністративного правопорушення, яким в даному випадку, з урахуванням вимог п. 8 ч.1 ст. 4 та ч. 8 ст. 264 МК України, може бути лише декларант або уповноважена ним особа.

При вирішенні питання щодо наявності/відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 485 МК України слід також врахувати норми законодавства, які регулюють питання митного оформлення товарів.

Так, згідно з ч.1 ст.248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною другою ст.264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою ст.335 МК України, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України.

Згідно до ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення.

Згідно зі ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що ст. 488 МК України визначено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до ч. 1 ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

На виконання вимог даної норми, позивач надала відповідачу усі наявні точні відомості згідно наданих їй документів, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товару.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 під час заповнення митної декларації типу ІМ40ДЕ № UA209160/2020/009618 керувалася виключно наявними у неї документами, а саме: рахунком (invoice) № 2020158 від 13 жовтня 2020 року, декларацією митної вартості № UA209160/2020/161003 від 19 жовтня 2020 року, митною декларацією країни відправлення MRN 20PL301010E1055877, сертифікатом з перевезення (походження) товару форми EUR.l (Movementcertificate EUR № PL/MF/AN 0068406 від 14 жовтня 2020 року, загальний ветеринарний документ на ввезення № Л18/В209.7/1709/1049 від 19 жовтня 2020 року, зовнішньоекономічний контракт № 19 від 16 вересня 2020 року. Аналогічні обставини встановлені із протоколу про порушення митних правил № 2276/20900/20 від 23 листопада 2020 року та постанови в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Колобородова А.В. у справі про порушення митних правил №2276/20900/20 від 13 квітня 2021 року, де зазначено, що про відносини із виробником вказаного товару - французькою компанією «GROUPE BIGARD» стало відомо під час здійснення посадовою особою митних формальностей.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що під час митного оформлення товарів митний орган не ставив під сумнів надані позивачем документи та не мав зауважень щодо заявленої декларантом митної вартості.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що позивачу до моменту виявлення представниками митниці розбіжностей було відомо будь-яку іншу інформацію про походження придбаного товару, ніж зазначена у поданих документах.

При цьому, ОСОБА_1 мала правомірні сподівання на те, що країною походження придбаних нею товарів є Чеська Республіка, оскільки згідно з рахунком (invoice) № 2020158 від 13 жовтня 2020 року, продавцем товару є чеська компанія KQBLEV TRADE s.r.o.

Крім того, що в оскаржуваній постанові відповідачем не доведено належним чином в діях позивача особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. В оскаржуваній постанові відповідач формально вказує, що ОСОБА_1 вчинила протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, тобто приховала факт відносин із виробником товару французькою компанією «GROUPE BIGARD» і такі дії мають ознаки порушення митних правил передбачених ст. 485 МК України, проте доказів того, що вона володіла такою інформацією матеріали справи не містять.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ТОВ «Норма Технології» не мало безпосередньо відносин з виробником товару «GROUPE BIGARD», та жодних інвойсів, рахунків-фактур чи інших документів про вартість товару від виробника не отримувало. Разом з тим, отримало в порядку, передбаченому контрактом № 19 від 16 вересня 2020 року, інвойс № 2020158 від 13 жовтня 2020 року, який і був наданий разом з іншими документами для декларування.

Склад передбаченого статтею 485 МК України правопорушення передбачає, з-поміж іншого те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Таким чином, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Отже, з об`єктивної сторони склад правопорушення стосовно митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, характеризується наявністю дій, а з суб`єктивної у формі умислу. Відповідачем не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України. За даних обставин у діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого статтею 485 МК України, тобто прямий умисел та протиправна мета, а тому відсутні і ознаки цього правопорушення.

Під час розгляду справи відповідачем не було з`ясовано наявність прямого умислу та протиправної мети, які є обов`язковими ознаками суб`єктивної сторони правопорушення передбаченого статтею 485 МК України. Справа була розглянута формально, суб`єктивно та без врахування правил передбачених ст. 489 МК України.

Згідно ст. 489 МК України обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про порушення митних правил, а саме: посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту даної статті слідує, що у постанові повинно бути обґрунтовано і вмотивовано юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обґрунтованість постанови по справі пов`язана з повним, всебічним і об`єктивним дослідженням обставин справи, правильним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил зокрема є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.

Згідно з п. 3 частини 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, матеріали справи про порушення митних правил не містять належних та допустимих доказів вчинення саме позивачем порушення митних правил, передбачених диспозицією ст. 485 МК України при оформленні ввезеного товару, а також доказів умислу позивача на вчинення дій, передбачених диспозицією ст. 485 МК України, шляхом заявлення в митних деклараціях неправдивих відомостей.

Відтак, на переконання суду апеляційної інстанції, відповідачем не було доведено того, що під час оформлення товарів, позивач діяв недобросовісно, з умислом щодо заявлення неправдивих відомостей з метою заниження митної вартості імпортованих товарів.

Аналізуючи фактичні обставини справи у сукупності з наведеними вище приписами нормативно-правових актів, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 485 МК України, оскільки у неї не було умислу на здійснення правопорушення, а також вона не здійснювала дій, спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів, тому постанову № 2276/20900/20 від 13 квітня 2021 року слід скасувати, а провадження у справі про порушення митних правил - закрити.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 квітня 2022 року у справі № 461/5933/21 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 21 вересня 2022 року.