Справа № 461/4707/22
Суддя: Кротова О. Б.
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/4707/22
Провадження №2-а/461/151/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді: Кротової О.Б.,

за участю: секретаря судового засідання Ігнат Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, в якому просить скасувати постанову головного-спеціаліста інспектора з паркування сектору контролю за дотриманням правил паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ткачишина Василя Васильовича серії РАП №698558587 від 27.07.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, в розмірі 680 грн., а провадження в справі - закрити. Крім цього, просить стягнути з відповідача на його користь понесені у зв`язку з розглядом справи судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 05.09.2022 року ним отримано постанову (надалі-«постанова») головного-спеціаліста інспектора з паркування сектору контролю за дотриманням правил паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ткачишина Василя Васильовича серії РАП №698558587 від 27.07.2022 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу, в розмірі 680 грн., за вчинення, на думку інспектора, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, яка була скерована засобами поштового зв`язку - «Укрпошта» (штрих-код відстеження трекінгу 953). Із зазначеної постанови убачається, що 11 липня 2022 року, близько 13 год. 49 хв., водієм транспортного засобу BMW 520D, реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснено стоянку за адресою: м.Львів, вул.Листопадового Чину, 28, чим порушено вимоги підпункту в) пункту 15.10 розділу 15 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідно до якого, стоянка на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри. Не погоджуючись з даною постановою, стверджує, що, на його думку, таке рішення інспектора з паркування є протиправним, а притягнення його до адміністративної відповідальності безпідставним, виходячи з наступного.

На думку позивача, всупереч положенням ст.279-1 КУпАП, інспектор з паркування не виконав обов`язку щодо розміщення на лобовому склі транспортного засобу повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності або постанови. Також, позивач стверджує, що ним не порушувались ПДР України. Щодо постанови, на думку позивача, така не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, зокрема: неправильно зазначено місце проживання/реєстрації останнього - АДРЕСА_1 , не описано обставини, установлених під час розгляду справи (інспектором вказано лише те, що позивач здійснив стоянку за адресою: м.Львів, вул.Листопадового Чину, 28), однак не зазначено суть і та не викладено об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення. Крім цього, до постанови не долучено будь-яких доказів на підтвердження викладених у ній обставин щодо порушення позивачем, на думку інспектора з паркування, ПДР України. Так, позивач стверджує, що в даному випадку, інспектор діяв всупереч викладеним вище правовим нормам, що в причинно-наслідковому зв`язку призвело до винесення останнім протиправної постанови, безпідставно притягнуто його до адміністративної відповідальності, чим порушено права позивача.

Ухвалою суду від 12.09.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, однак, в прохальній частині позовної заяви зазначив про те, що позовні вимоги підтримує, просить проводити розгляд справи без його участі.

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання не скерував, про причини неявки останнього не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до положень ч.6 ст.162 КАС України, ст.205 КАС України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін, оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів для ухвалення судом законного та об`єктивного рішення.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зі змісту ч.1 ст.2 КАС України убачається, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що постановою головного-спеціаліста інспектора з паркування сектору контролю за дотриманням правил паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ткачишина Василя Васильовича серії РАП №698558587 від 27.07.2022 року на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 680 грн. за вчинення, на думку інспектора, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, яке проявилось у тому, що 11 липня 2022 року, близько 13 год. 49 хв., водієм транспортного засобу BMW 520D, реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснено стоянку за адресою: м.Львів, вул.Листопадового Чину, 28, чим порушено вимоги підпункту в) пункту 15.10 розділу 15 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідно до якого, забороняється стоянка на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри (а.с.7).

Згідно із ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Відповідно до ст.33 КУпАП, особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

Статтею 279-1 КУпАП передбачено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Суд приймає до уваги твердження позивача про те, що всупереч наведеним вище положенням ст.279-1 КУпАП, інспектор з паркування не виконав обов`язку щодо розміщення на лобовому склі транспортного засобу повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності або постанови, оскільки такі не спростовані відповідачем.

З диспозиції ч.3 ст.122 КУпАП убачається, що адміністративна відповідальність настає за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до підпункту в, пункту 15.10, розділу 15 ПДР України, стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та у своїй сукупності достатніх, в розумінні ст.73-76 КАС України доказів на підтвердження порушення позивачем вказаних вище ПДР України, оскаржуванна постанова містить лише посилання на ідентифікатор для доступу до зображень чи відеозапису за посиланням на сайті - «http://inspector.lviv.ua», використовуючи який - будь-які зображення/відеозапис відсутні.

Крім цього, суд зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки не зважаючи на неправильне зазначення місця проживання/реєстрації - АДРЕСА_1 , в такій не описано обставини, установлених під час розгляду справи, не зазначено суть правопорушення та не викладено його об`єктивну сторону.

Зі змісту ст.7 КУпАП убачається, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Виходячи із норм, викладених в ст.77 КАС України, встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості.

Презумпція невинуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Варто зазначити, що сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене та беручи до уваги факт відсутності належних, допустимих, достовірних та в своїй сукупності достатніх доказів, в розумінні ст.73-76 КАС України щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, суд вважає, що вина позивача не доведена, відтак, постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно скасувати.

Згідно положень ч.3 п.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської.

Керуючись ст. 2,5,6, 9, 10, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову головного - спеціаліста інспектора з паркування сектору контролю за дотриманням правил паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ткачишина Василя Васильовича серії РАП №698558587 від 27.07.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, в розмірі 680 грн - скасувати та провадження в справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень - Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , телефон НОМЕР_3 ;

відповідач: Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, адреса: 79008, м. Львів, пл. Ринок, 1, .

Суддя О.Б. Кротова