Справа № 420/5224/21
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/5224/21
Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року (суддя Іванов Е.А., м. Одеса, повний текст рішення складений 10.08.2022) про заміну сторони виконавчого провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 7 червня 2021 року визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови провести перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №ЮО117984 від 17.02.2021 року та зобов`язано Головне управління провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 30 липня 2020 року на підставі довідки №ЮО117984 від 17.02.2021 року, з визначенням основного розміру пенсії 80% грошового забезпечення, з урахуванням: посадового окладу в розмірі 5640,00 грн., окладу за військовим званням в розмірі 1410,00 грн., надбавки за вислугу років в розмірі 3525,00 грн., надбавки за особливості проходження військової служби в розмірі 6873,75 грн., надбавки за таємність в розмірі 1128,00 грн. та премії в розмірі 1974,00 грн. та здійснити виплату з 30.07.2020 року пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

З відповідача на користь позивача стягнуто витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набрало законної сили 8 липня 2021 року.

12 липня 2021 року ГУ ПФУ в Одеській області на виконання рішення суду здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 , згідно якого сума доплати пенсії за період з 30 липня 2020 року по 31 липня 2021 року, яка підлягає виплаті ОСОБА_1 , становить 160195,06 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер.

9 серпня 2022 року до суду першої інстанції від ОСОБА_2 надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження у зв`язку зі смертю чоловіка.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року замінено стягувача у виконавчому провадженні по справі №420/5224/21 ОСОБА_1 на його правонаступника - ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням ГУ ПФУ в Одеській області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 в повному обсязі.

На думку апелянта, судом першої інстанції проігноровано те, що належним доказом правонаступництва заявниці та підставою для заміни нею сторони виконавчого провадження в якості правонаступника є наявність документу, визначеного законом, яким підтверджується, що права та обов`язки померлого ОСОБА_1 перейшли саме до заявниці, тобто видане на ім`я ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів у разі, в тому числі, відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзив на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в судочинстві участь останнього.

Крім того, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним правонаступництвом і передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. Незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після заміни сторони в матеріальних правовідносинах.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 10 жовтня 2019 року у справі № 223/793/17-ц.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою статті 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону №1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічна норма закріплена у частині першій статті 379 КАС України, згідно якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Таким чином, умовою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття однієї із сторін виконавчого провадження та правонаступництво сторони, що вибула, іншим суб`єктом з переходом прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, предметом спадкування є конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю, у тому числі кошти відповідно до судового рішення.

Як встановлено судом першої інстанції та не оспорюється апелянтом, на виконання судового рішення, ГУ ПФУ в Одеській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 , за результатом якої утворилася заборгованість з доплати пенсії у розмірі 160195,06 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, проте зазначена заборгованість погашена не була.

Ураховуючи, що конкретна сума виплат, яка належала спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманою у зв`язку з його смертю, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанцій, що спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Посилання апелянта на те, що належним доказом правонаступництва заявника та підставою для заміни сторони правонаступником є свідоцтва про право на спадщину, колегія суддів відхиляє з наступного.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємці мають право прийняти спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном.

Згідно статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

При цьому, обов`язок спадкоємця отримати свідоцтво про право на спадщину у відповідності до статті 1297 ЦК України настає у випадках, якщо у складі спадщини є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація.

Таким чином посилання позивача на необхідність надання свідоцтва про право на спадщину є безпідставним.

Відповідно до статті 61 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Згідно статті 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз вказаних вище норм дає підстави для висновку, що суми пенсій, які були нараховані, проте не виплачені особі за життя, передаються членам його сім`ї.

При цьому, отримання вказаних коштів законодавець не ставить у залежність від отримання свідоцтва про право на спадщину.

Оскільки заявниця - ОСОБА_2 є дружиною померлого ОСОБА_1 , прийняла спадщину, то, у відповідності до статті 1227 ЦК України та статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", набула права на отримання сум пенсії, нарахованих ОСОБА_1 на виконання рішень судів, проте не виплачених за життя.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують, оскільки ґрунтуються на помилковому розумінні норм права, та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга ГУПФУ задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року про заміну сторони виконавчого провадження без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов