Справа № 640/27052/20
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Федотова І.В.,

Коротких А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу NINGBO JINDING FASTENING PIECE CO., LTD на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2021 у справі за адміністративним позовом NINGBO JINDING FASTENING PIECE CO., LTD до Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі, Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, за участю третьої особи - Приватного акціонерного товариства "Дружківський завод металевих виробів" про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Міністерства економічного розвитку і торгівлі України по складанню та направленню до Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі Основних фактів і висновків у рамках проведення антидемпінгового розслідування щодо імпорту в Україну сталевих кріплень походженням з Китайської Народної Республіки, на підставі яких було прийнято рішення від 21.09.2020 № АД-465/2020/4411-03 "Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну сталевих кріплень походженням з Китайської Народної Республіки";

- визнати протиправним та скасувати в частині, що стосується NINGBO JINDING FASTENING PIECE CO., LTD рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 21.09.2020 АД-465/2020/4411-03 "Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну сталевих кріплень походженням з Китайської Народної Республіки";

- зобов`язати Міжвідомчу комісію з міжнародної торгівлі прийняти в частині, що стосується NINGBO JINDING FASTENING PIECE CO., LTD рішення про припинення антидемпінгового розслідування без застосування антидемпінгових заходів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2021 позов залишено без розгляду.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підстави для залишення позову без розгляду були відсутні

Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 122 КАС встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, за загальним правилом встановлено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, який обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Це правило застосовується, якщо іншими законами не встановлені інші строки для звернення до адміністративного суду. Строки, які встановлені іншими законами також обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Проте, якщо у відповідному законі встановлено інший порядок обчислення строку, застосовується саме такий порядок.

У справі, яка розглядається, предметом оскарження, окрім іншого, є рішення про застосування антидемпінгових заходів.

Строк оскарження рішення про застосування антидемпінгових заходів встановлений Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Так, частиною третьою статті 31 зазначеного Закону передбачено, що за результатами антидемпінгового, антисубсидиційного або спеціального розслідування відповідно до законів України приймається рішення про застосування антидемпінгових, компенсаційних або спеціальних заходів, яке може бути оскаржено в судовому порядку протягом місяця від дати запровадження відповідних заходів у порядку, встановленому законами України.

Виходячи з наведеного, місячний строк звернення до суду з позовом щодо оскарження рішення про застосування антидемпінгових заходів обчислюється, згідно з частиною 3 статті 31 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», з дати запровадження цих заходів у порядку, встановленому законами України.

Досліджуючи питання визначення моменту, з якого вважаються запровадженими антидемпінгові заходи слід звернутись до відповідного порядку, що встановлений законами України.

Так, застосування остаточних антидемпінгових заходів регламентовано статтею 16 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», відповідно до частини 5 якої антидемпінгове розслідування припиняється, як правило, відповідно до рішення Комісії про застосування остаточних антидемпінгових заходів. Остаточні антидемпінгові заходи застосовуються за таким принципом:

1) якщо Міністерство зробило остаточний позитивний висновок щодо наявності демпінгу та шкоди, яка є наслідком цього демпінгу, та відповідно до статті 36 цього Закону національні інтереси потребують застосування антидемпінгових заходів;

2) при застосуванні попередніх антидемпінгових заходів Міністерство подає Комісії пропозицію про застосування остаточних антидемпінгових заходів за місяць до закінчення строку застосування зазначених попередніх заходів;

3) за пропозицією Міністерства Комісія приймає рішення про запровадження справляння остаточного антидемпінгового мита та встановлює розмір ставки остаточного антидемпінгового мита, який не повинен перевищувати величину демпінгової маржі, розрахованої відповідно до цього Закону, та може бути меншим за величину цієї маржі, якщо такий розмір ставки є достатнім для запобігання шкоді, що заподіюється національному товаровиробнику;

4) розмір ставки остаточного антидемпінгового мита визначається: у відсотках до митної вартості товару, що є об`єктом антидемпінгового розслідування. Митна вартість цього товару розраховується відповідно до базисних умов поставки CIF-кордон країни імпорту; або різницею між мінімальною ціною та митною вартістю зазначеного товару, розрахованою відповідно до базисних умов поставки CIF-кордон країни імпорту. При цьому мінімальна ціна на п`ятирічний період розраховується відповідно до частини дев`ятої статті 14 цього Закону.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що датою запровадження справляння остаточного антидемпінгового мита є дата прийняття такого рішення.

При цьому, поняття запровадження антидемпінгових заходів належить відрізняти від їх застосування. З датою набрання чинності рішенням пов`язується лише початок застосування остаточних антидемпінгових заходів, але не сам факт їх запровадження.

Вказане означає, що остаточні антидемпінгові заходи запроваджено у момент прийняття відповідного рішення, і саме з цієї дати, згідно з частиною 3 статті 31 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» обчислюється місячний строк звернення до суду з позовом щодо оскарження рішення.

Аналогічну позицію висловлював Верховний Суд у постановах від 18.01.2019 у справі №826/7768/17 та від 23.12.2019 у справі №640/10503/19.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що звертаючись 27.10.2020 із позовом щодо оскарження рішення комісії № АД-465/2020/4411-03 від 21.09.2020 "Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну сталевих кріплень походженням з Китайської Народної Республіки", позивачем щодо цих вимог на 6 (шість) днів пропущений строк звернення до суду, який скінчився 21.10.2020.

Приймаючи рішення про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції вказав про те, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, а матеріалами справи підтверджено обізнаність позивача про існування спірного рішення з 21.09.2020, й позивачем не заявлено про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів того, що оскаржуване рішення було отримане позивачем 21.09.2020 чи позивач мав інші достовірні відомості про факт прийняття та зміст уваленого відповідачем оскаржуваного рішення.

Натомість, у клопотанні про витребування доказів, яке було подане до суду першої інстанції, позивач наголошував на відсутності у нього вказаного рішення та звертав увагу на те, що повідомлення про застосовані заходи було розміщено на офіційному сайті газети «Урядовий кур`єр», проте повного тексту рішення таке повідомлення не містило.

Враховуючи наявність у суду першої інстанції такої інформації, не зважаючи на те, що позивачем не було заявлено окремого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, перш ніж вирішувати питання залишення позову без розгляду, в силу принципу офіційного з`ясування обставин та за відсутності у матеріалах справи доказів отримання позивачем оскаржуваного рішення, мав пересвідчитися у тому, що момент дійсного ознайомлення позивача із текстом оскаржуваного рішення не впливає на поважність причин пропуску строку звернення до суду у відповідній частині позовних вимог.

При цьому, слід відмітити, що в апеляційній скарзі позивач звертає увагу про направлення йому електронною поштою копії вказаного рішення лише 28.09.2020, що за даних обставин дає підстави для висновку про наявність у позивача поважних причин пропуску строку оскарження в цій частині.

Окрім того, при прийнятті оскаржуваного рішення, суд першої інстанції досліджував та констатував порушення позивачем строку звернення до суду лише в частині вимог про оскарження рішення комісії № АД-465/2020/4411-03 від 21.09.2020.

Натомість, звертаючись до суду, позивачем заявлялися також і вимоги про визнання протиправними дій Міністерства економічного розвитку і торгівлі України по складанню та направленню до Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі Основних фактів і висновків у рамках проведення антидемпінгового розслідування щодо імпорту в Україну сталевих кріплень походженням з Китайської Народної Республіки, на підставі яких було прийнято оскаржуване рішення, а також про зобов`язання Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі прийняти в частині, що стосується NINGBO JINDING FASTENING PIECE CO., LTD рішення про припинення антидемпінгового розслідування без застосування антидемпінгових заходів. Будь-яких висновків щодо пропуску позивачем строку звернення до суду в цій частині позовних вимог оскаржувана ухвала не містить, що свідчить про її необґрунтованість та порушення при її постановленні норм процесуального права.

Беручи до уваги викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв передчасне рішення про залишення позову без розгляду.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

За змістом частини першої статті 320 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, порушено норми процесуального права які призвели до неправильного вирішення питання, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 312, 320, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу NINGBO JINDING FASTENING PIECE CO., LTD задовольнити.

Скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2021, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя І.В. Федотов

Суддя А.Ю. Коротких