Справа № 640/7762/20
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/7762/20
У Х В А Л А

19 вересня 2022 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Сорочко Є.О., перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020 у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та рішень про застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особи-підприємець ОСОБА_2 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві в якому, з урахуванням заяви про відкликання позовних про скасування наказу №13447 від 05.09.2018 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 » та визнання протиправною та скасування вимоги від 19.10.2018 №Ф-322 про сплату боргу (недоїмки), просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.10.2018 № про нарахування податку на доходи фізичних осіб в розмірі 1 424 274,75 грн, в тому числі 1139419,80грн за податковими зобов`язаннями та 284 854,95 грн за штрафними санкціями;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.10.2018 № про нарахування військового збору в розмірі 118 689,56 грн, в тому числі 94 951,65 грн за податковим зобов`язанням та 23737,91грн за штрафними санкціями;

- визнати протиправним та скасувати рішення від 19.10.2018 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 14 015,10грн;

- визнати протиправним та скасувати рішення від 19.10.2018 № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в розмірі 340 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.10.2018 № про нарахування податку на додану вартість в розмірі 1 578 135 грн, в тому числі 1 262 508 грн за податковим зобов`язанням та 315 627 грн за штрафними санкціями;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.10.2018 № про нарахування штрафу за платежем податок з доходів фізичних-осіб в розмірі 340 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020 закрито провадження у справі.

Вказану ухвалу залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2020 та постановою Верховного Суду від 13.07.2021.

У свою чергу, 21.07.2022 ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020.

Вимоги до апеляційної скарги, порядку та строків її подання встановлені статтями 295-297 КАС.

Апеляційна скарга не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до частини першої статті 295 КАС апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою зазначеної статті передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст оскаржуване рішення прийняте 30.06.2020, а тому граничним строком його оскарження є 15.07.2020. Однак, апеляційну скаргу подано лише 30.06.2020, тобто з пропуском встановленого КАС строку.

При цьому, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В обґрунтування поданого клопотання скаржник посилається на те, що вона не брала участі у справі, у зв`язку із чим нею не отримувалося оскаржуване рішення. Вказує, що вона є дружиною позивача, а тому ухвала суду першої інстанції впливає на її права.

Суд апеляційної інстанції вважає вказані скаржником доводи щодо поновлення строку апеляційного оскарження цілком безпідставними.

Частиною другою статті 6 КАС передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини "Устименко проти України" (№ 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності".

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень не є абсолютним та може обмежуватись встановленими законом процесуальними строками. Підставою для поновлення таких строків можуть бути лише об`єктивні, непереборні обставини, які унеможливили оскарження рішення суду у визначений строк.

Обставини того, що скаржник при відчуженні майна дізналася про накладені на її чоловіка (позивача) публічні обтяження за грошовими зобов`язаннями, жодним чином не впливає на поновлення їй строків оскарження у даній справі.

Суд звертає увагу, що оскаржувана ухвала прийнята більш як два роки тому та вже була переглянута по суті судами апеляційної та касаційної інстанцій.

Окрім того, оскільки ні оскаржуваною ухвалою, ні оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями безпосередньо не вирішувалося питання прав, свобод чи інтересів скаржника, цілком сумнівними є її посилання на право оскарження ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі за позовом ФОП ОСОБА_2 з оскарження рішень про визначення йому грошових зобов`язань за результатами провадження ним підприємницької діяльності.

На переконання суду, у даному випадку скаржник домагається виключно повторного слухання справи і постановлення нового рішення в інтересах позивача, а не виправлення судових помилок. Наведене є порушенням принципу правової визначеності та остаточності судового рішення.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що вказані скаржником причини пропуску строку не є поважними, а тому наразі відсутні підстави для задоволення її клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 298 КАС апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху.

Протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали скаржник має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку та вказати інші підстави для поновлення строку.

У випадку неподання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження або визнання неповажними причин пропуску строку, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 169, 295, 296, 298 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020 залишити без руху.

Роз`яснити, що протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали скаржник має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку та вказати інші підстави для поновлення строку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя Є.О. Сорочко