Справа № 211/2303/22(2-а/211/48/22)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2022-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
і м е н е м У к р а ї н и
16 серпня 2022 року м. Дніпросправа № 211/2303/22(2-а/211/48/22)
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Іванова С.М.,
за участю секретаря судового засідання Ліненко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2022 року
в адміністративній справі №211/2303/22(2-а/211/48/22) за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, -
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2022 року частково задоволено позов Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. А саме, прийнято рішення: продовжити строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають а Україні, громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на шість місяців, з 20.07.2022 по 20.01.2023, в решті вимог - відмовлено.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем по справі з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення по цій справі, яким позовну заяву Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

У ході апеляційного провадження, під час перевірки доводів апеляційної скарги колегія суддів встановила, що громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с.Некрашевичі, Корелицького району Гродненської області Республіки Білорусь, прибув до України в 2008 році та з того часу з території України не виїжджав. Перебуваючи на території України ОСОБА_1 із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні до ГУДМС України в Дніпропетровській області не звертався, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не отримував, тобто законних підстав перебування на території України у нього немає. Разом з тим, ОСОБА_1 за вчинення злочину був засуджений 03.12.2020 року Червонозаводським районним судом міста Харкова за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, і звільнився з Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» 20.01.2022 року.

Питання примусового видворення громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 за межі України, було вирішено у справі №211/364/22 рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 січня 2022 року, яке було допущено до негайного виконання та на підставі якого громадянина республіки білорусь ОСОБА_1 було затримано та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців, з метою забезпечення його видворення за межі території України (а.с.7-10).

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 січня 2022 року було виконано, 20.01.2022 року о 11.49 год. ОСОБА_1 був затриманий Довгинцівсько-Металургійним відділом у м.Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області, що підтверджується Актом приймання-передавання іноземця або особи без громадянства від 20.01.2022 року (а.с.11)

У цій справі, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звернулось до суду 13.07.2022 року (а.с.1) із позовом про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з підстав закінчення 18.07.2022 строку затримання громадянина республіки білорусь ОСОБА_1 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні у даній справі.

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у цій справі мотивований тим, що відповідач здійснив в`їзд в Україну у 2008 році за паспортним документом громадянина Республіки Білорусь та з того часу не виїжджав, факт видачі ОСОБА_1 паспорту та його належність громадянства Республіки Білорусь і Російськії Федерації Посольством республіки білорусь та Генеральним консульством російської федерації в Україні не підтверджено, а сам ОСОБА_1 не надав вичерпних пояснень, відомостей про батьків та місце проживання на територіях зазначених держав, також як і не надав додаткових документів для встановлення його особистості, тому ГУ ДМС у Дніпроопетровській області не мав можливості ідентифікувати особу ОСОБА_1 , у зв`язку з чим саме і необхідно продовжити термін його перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Порядок дій посадових осіб Державної міграційної служби України, її територіальних органів і територіальних підрозділів під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, їх ідентифікації і вжиття заходів з безпосереднього примусового повернення, поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, а також під час прийняття рішень про продовження строку затримання - врегульований Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної

прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 р. за № 806/21119. (далі - Інструкція).

Відповідно до п.4 розділу IV Інструкції, іноземці, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, поміщуються до ПТПІ на строк, необхідний для їх ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше ніж на вісімнадцять місяців

Згідно розділу V Інструкції, до матеріалів про примусове повернення/видворення, що зберігаються в особовій справі затриманого, належать у тому числі: копія паспортного документа іноземця (за наявності); у разі відсутності паспортного документа - документи (посвідчення особи на повернення), які свідчать про здійснення заходів щодо встановлення особи затриманого; копія вироку суду чи постанови у справі про адміністративне правопорушення, якщо видворення є наслідком вчинення іноземцем під час перебування в Україні злочину чи адміністративного правопорушення (п.1).

Відповідно до пункту розділу VI Інструкції, якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування. З цією метою до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

Згідно п.1 розділу VІІІ Інструкції іноземці, які відповідно до рішення суду підлягають примусовому видворенню за межі України, відшкодовують витрати, пов`язані з видворенням, в установленому законодавством порядку, а якщо зазначені іноземці не мають коштів для відшкодування витрат, пов`язаних з їх видворенням за межі України, видворення здійснюється за рахунок державного бюджету.

Як встановлено колегією суддів під час апеляційного розгляду даної справи, визначені чинним законодавством заходи щодо ідентифікації особи ОСОБА_1 та документування усіх обставин - позивачем не були вжиті своєчасно та у повному і достатньому обсязі, внаслідок чого саме і виникла необхідність продовження строку затримання та перебування ОСОБА_1 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, що може призвести в свою чергу як до порушення прав затриманої особи так і до невиправданих витрат з державного бюджету внаслідок тривалого утримання ОСОБА_1 в ПТПІ.

Так, як підтверджено матеріалами адміністративної справи та не спростовується позивачем по справі:

-запити до Генерального консульства російської федерації в Україні № 1264-350/000235-22 та до Посольства Республіки Білорусь в Україні № 1264-348/000235-22 щодо підтвердження особи ОСОБА_1 було подано ще 20.01.2022 року (а.с.12, 18). Разом з тим, до вказаних запитів (виходячи з їх змісту) не долучалися кольорова фотокартка особи, заповнена анкета визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство;

- відповіді на вказані запити було вже отримано від Посольства Республіки Білорусь в Україні - 20.01.2022 року (а.с.19) і відповідно від Генерального консульства Російської Федерації в Україні - 27.02.2022 року (а.с.13), але за їх змістом особу ОСОБА_1 не ідентифіковано як громадянина вказаних держав, якому оформлювався паспорт;

Крім того, колегією суддів при вивченні листа опитування 20.01.2022 ОСОБА_1 (а.с.14), що при звільненні 20.12.2021 з виправної колонії йому було видано довідку про звільнення. Проте, про вказану довідку ВТК № 80 позивачем не згадується взагалі, її копія до матеріалів не долучена, також як і не витребувано та не долучено до матеріалів копію вироку суду, хоча вказані документи могли б прискорити ідентифікацію особи ОСОБА_1 з відповідними позитивними наслідками як для вказаної особи, так і для державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про неналежне виконання своїх обов`язків працівниками позивача, які мали відношення до оформлення матеріалів та прийняття відповідних рішень відносно відповідача.

Згідно з ч.1 ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Відповідно до ст. 324 КАС України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 249 КАС України, може постановити окрему ухвалу.

Таким чином, з огляду на зазначене порушення відповідачем вимог чинного законодавства України і з метою усунення причин та умов, що йому сприяли, колегія суддів вважає за необхідне постановити окрему ухвалу та направити її Голові Державної міграційної служби України та начальнику Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області для вжиття відповідних заходів реагування.

Керуючись ст.ст. 242, 249, 310, 321, 324, 325, 328, 329 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

З метою усунення причин та умов, що призвели до порушення працівниками Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», наведені факти довести до відома начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та Голови Державної міграційної служби України для вжиття відповідних заходів реагування.

Встановити строк один місяць з дня отримання копії цієї ухвали для надання Третьому апеляційному адміністративному суду відповіді щодо виконання даної окремої ухвали.

Окрема ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.М. Іванов