Справа № 460/14920/21
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/14920/21 пров. № А/857/7789/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Петрунів В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року, головуючий суддя Щербаков В.В., ухвалене о 12:33 год. у м. Рівне, повний текст якого складено 02.05.2022 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№ 96)" про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ДУ "Городищенська виправна колонія (№ 96)", в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на засудженого дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що він не порушував встановленого порядку відбування покарання, а тому підстав для застосування дисциплінарного стягнення не було. Також, вказує, що обраний йому вид дисциплінарного стягнення не відповідає тяжкості та характеру нібито вчиненого ним проступку. Поряд з цим вважає, що сама процедура застосування заходу дисциплінарного впливу була проведена з порушенням його права на захист.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд попередньої інстанції не надав оцінки доводам позивача про проведення особистого обшуку, обшуку приміщення та вилучення предметів відповідачем з порушення вимог процесуальних дій, передбачених ст. 102 КВК України та наказу МЮУ від 28.08.2018 року №2823/5.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Матеріалами справи стверджується і сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ "Городищенська ВК (№96)".

Рапортом чергового помічника начальника установи та молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Городищенська ВК (№96)» від 21.05.2021 року доповіли в.о. начальника державної установи Городищенська виправна колонія (№96) підполковнику внутрішньої служби Бабаку С.В., що під час проведення обходу клубу установи, було виявлено позивача, який перебував на своєму робочому місці (працевлаштований днювальним клубу), помітно нервував та поводив себе підозріло. За підозрою у зберіганні останнім заборонених предметів було проведено особистий обшук засудженого та обшук його особистих речей. В ході якого на підвіконні в особистих речах ОСОБА_1 було виявлено мобільний телефон марки NOMI S5012, Imei та іmei2 встановити не вдалось, а також сім-карта мобільного оператора Київстар № НОМЕР_1 . Телефон був підключений до електромережі через зарядний пристрій. Своїми діями засуджений порушив вимоги п.3 ч.4 ст.107 КВК України.

Вказані заборонені для користування засудженими предмети було вилучено та передано в чергову частину установи для з`ясування питання по суті.

Вказані обставини також підтверджуються поясненнями від 21.05.2021 року оперуповноваженого оперативного відділу державної установи Городищенська виправна колонія (№96) лейтенанта внутрішньої служби Бугайчука О.В.

Відповідно до Акта від 26.05.2021 року працівниками установи було запропоновано надати письмове пояснення засудженому ОСОБА_1 з приводу вищевказаного факту порушення, проте засуджений по даному факту відмовився надати будь-яке пояснення в категоричній формі. Про що складено даний акт.

Крім цього, 21.05.2021 року працівниками виправної колонії складено акт про те, що 21.05.2021 року ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення за фактом вилучення заборонених предметів, що мали місце 21.05.2021 року. З приводу заданих йому запитань засуджений ОСОБА_1 від надання письмового пояснення відмовився, однак усно заявив, що вилучені предмети йому не належать.

Зі змісту протоколу вилучення від 21.05.2021 року №43/к встановлено, що під час проведення обшуку в приміщенні клубу на підвіконні в особистих речах засудженого ОСОБА_1 виявлено та вилучено такі предмети, вироби і речовини, зберігання і використання, яких засудженим заборонено: мобільний телефон марки NOMI S5012, Imei та іmei2 встановити не вдалось, а також сім-карта мобільного оператора Київстар № НОМЕР_1 , який був підключений до електромережі через зарядний пристрій. Вилучене оглянуто, запаковано та опечатано печаткою Для пакетів. З протоколом засуджений ознайомлений, від підпису відмовився.

26.05.2021 року в.о. начальника ДУ «Городищенська виправна колонія (№96)» підполковником внутрішньої служби Ярмощуком В.М. затверджено висновок по факту вилучення заборонених предметів. Зі змісту вказаного висновку видно, що за порушення встановленого порядку відбування міри кримінального покарання, що виразилось у зберіганні заборонених предметів, вирішене розглянути питання притягнення засудженого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності згідно вимог ст. 132 КВК України.

Також, відповідно до розписки від 26.05.2021 року, за змістом якої засудженому ОСОБА_1 доведено (роз`яснено вимоги КВК України) про право, що він має можливість у встановлено порядку повідомити адвоката або іншого фахівця у галузі права, про участь останніх у розгляді питання перевірки відносно нього, по факту можливого порушення встановленого порядку відбування покарання, під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії. Йому роз`яснено, можливість звернутися за отриманням надання такої допомоги (шляхом: звернення/написання заяви особисто чи через адміністрацію установи, телефонного дзвінка, ін.). Про час та місце (службовий кабінет начальника установи) засідання дисциплінарної комісії його мають повідомити завчасно. Позивач ознайомлений шляхом зачитування, від підпису відмовився.

26.05.2021 року начальник відділення соціально-психологічної служби №8 майор внутрішньої служби Нікітюк С.О. в ході проведеної перевірки відносно засудженого відділення СПС № 8 ОСОБА_1 встановлено ознаки вини засудженого та відповідність вчинку дисциплінарного проступку, клопотав про розгляд питання про притягнення засудженого до дисциплінарної відповідальності.

За змістом витягу з протоколу №28 від 28.05.2021 року засідання дисциплінарної комісії з питання доцільності застосування дисциплінарних стягнень щодо ОСОБА_1 встановлено, що розгляд питання щодо доцільності застосування заходів дисциплінарного впливу на порушника встановленого порядку відбування покарання засудженого проводився за участю засудженого ОСОБА_1 .

На витягу із протоколу № 28 від 28.05.2021 року, містяться відмітки, що позивач ознайомився.

28.05.2021 року державною установою «Городищенська виправна колонія (№96)» прийнято постанову про накладення на засудженого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді суворої догани, у зв`язку тим, що засуджений допустив порушення встановленого порядку відбування покарання, що виразилося у зберіганні забороненого для користування засудженим предмету (мобільний телефон, зарядний пристрій та сім-карта). Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 3 ч. 4 ст. 107 КВК України. Постанову оголошено, порядок оскарження накладеного стягнення роз`яснено засудженому, про свідчить особистий підпис засудженого.

Залишаючи без задоволення адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що Рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є детально вмотивованими та обґрунтованими з урахуванням усіх обставин вчинення засудженим порушення, тяжкості і характеру проступку. Доводи позивача щодо обмеження відповідачем його права на захист не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кримінально-виконавчим кодексом України, який є складовою частиною кримінально-виконавчого законодавства України, що регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими, а також Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.7 КВК України засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.9 КВК України засуджені зобов`язані: виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації. Невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

В розумінні ч.1 ст.102 Кримінально-виконавчого Кодексу України режим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених.

У відповідності до ч.3 ст.107 КВК України засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами.

Також відповідно до пункту 2 розділу XIV Правил адміністрація установи виконання покарань забезпечує надання засудженим телефонних розмов без обмеження їх кількості у визначений розпорядком дня час. З метою реалізації права на телефонні розмови усіх засуджених, які відбувають покарання в установі, тривалість розмови одного засудженого не має перевищувати 15 хвилин. Телефонні розмови проводяться за рахунок засудженого під контролем представника адміністрації установи виконанням покарань протягом дня у вільний від роботи час і поза часом, передбаченим для приймання їжі та безперервного сну. У зв`язку з винятковими особистими обставинами (смерть або тяжка хвороба близького родича, що загрожує життю хворого, стихійне лихо, що спричинило значну матеріальну шкоду засудженому або його сім`ї) за погодженням з адміністрацією установи виконання покарань телефонна розмова може бути надана у будь-який час. Телефонні розмови надаються засудженому за його письмовою заявою, в якій зазначаються місцезнаходження, телефонний номер абонента та тривалість розмови.

Серед переліку предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено, що затверджений Додатком 3 до Правил є, зокрема, радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скретч-картки поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджери тощо), друкарські машинки, розмножувальні прилади (засудженим, які тримаються у виправних центрах, дозволяється зберігати та користуватися мобільними телефонами у порядку, встановленому пунктом 2 розділу ХІV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань), а також ножі, бритви (крім електричних, механічних та безпечних з касетною головкою) та інші гострорізальні і колючі предмети.

В силу приписів ч.2 ст.9 КВК України невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Так, згідно із ч.1 ст.132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: попередження; догана; сувора догана; грошовий штраф до двох мінімальних розмірів заробітної плати; скасування поліпшених умов тримання; поміщення засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу чи навчання на строк до чотирнадцяти діб, а засуджених жінок - до десяти діб; поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб; переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Водночас дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою (ч.1 ст.131-1 КВК України).

Частинами 1, 16 ст.134 КВК України передбачено, що при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Адміністрація колонії при встановленні факту порушення особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, вимог режиму зобов`язана невідкладно розпочати перевірку причин, обставин і мотивів вчинення порушення, поведінки цієї особи до вчинення проступку, визначити кількість і характер раніше накладених стягнень, а також отримати її пояснення про суть проступку. За наслідками такої перевірки приймається рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення та обґрунтовується їх вид. Якщо адміністрація колонії прийняла рішення обмежитися іншими профілактичними заходами, це відображається у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим та доводиться до відома особи під підпис.

Згідно з ч.1 ст.135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Дисциплінарна комісія установи виконання покарань діє на постійній основі. Засідання дисциплінарної комісії є повноважним, якщо на ньому присутні більше половини членів дисциплінарної комісії.

При цьому, ч.ч.5-7 наведеної статті забезпечено особі, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії. Якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката або фахівця в галузі права, адміністрація установи виконання покарання зобов`язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги.

Відповідно до положень ст. 135 КВК України матеріали про порушення доповідаються на засіданні дисциплінарної комісії начальником відділення соціально-психологічної служби у присутності особи, яка вчинила порушення, та інших запрошених осіб.

Під час засідання дисциплінарної комісії заслуховуються пояснення засудженого та його представника, свідків, інших осіб, залучених відповідно до частини третьої та абзацу сьомого частини п`ятої цієї статті, адміністрації установи виконання покарань, особи, яка ініціювала притягнення до дисциплінарної відповідальності, та осіб, які мають право дорадчого голосу.

Засуджений та/або його представник мають право: отримати інформацію про притягнення до дисциплінарної відповідальності, у тому числі документи, що стосуються справи, не пізніш як за одну добу до початку засідання дисциплінарної комісії; бути присутнім на засіданні дисциплінарної комісії під час розгляду питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності; ознайомлюватися з матеріалами дисциплінарного провадження та особової справи, робити виписки, знімати копії з них; надавати пояснення, заперечення та заявляти клопотання в усному та письмовому вигляді, надавати докази; подавати клопотання не пізніш як за двадцять чотири години до визначеного часу засідання про залучення до засідання дисциплінарної комісії осіб, присутність яких є доцільною для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності.

Рішення про притягнення до відповідальності приймається більшістю голосів членів дисциплінарної комісії.

Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, яка відбуває покарання, має бути детально вмотивоване та може бути оскаржене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, або її представником до органу виконання покарань вищого рівня, прокурора чи суду.

Отже, відповідно до змісту описаних вище норм КВК України дисциплінарним проступком є протиправне, винне діяння особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань. При цьому, довести факт вчинення дисциплінарного проступку конкретною особою та наявності в її діях усіх ознак дисциплінарного проступку зобов`язаний персонал установи виконання покарань. Для цього адміністрації колонії надано ряд повноважень та покладено певні обов`язки, зокрема, адміністрація повинна провести відповідну перевірку, отримати пояснення особи, яка, на думку адміністрації, вчинила проступок, провести засідання дисциплінарної комісії питання про доцільність застосування стягнення, про яке повідомити таку особу, заслухати пояснення цієї особи на засіданні комісії, забезпечити таку особу можливістю скористатися послугами адвоката або фахівця в галузі права як під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, так і на самому засіданні тощо.

Наведене зумовлює висновок, що рішення адміністрації колонії про накладення на особу, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, буде правомірним лише у випадку, коли адміністрацією повністю дотримано процедури проведення перевірки певного факту, встановлено всі обставини та зібрано у встановленому законом порядку всі необхідні докази та забезпечено реалізацією зазначеною особою всіх наданих їй законом прав і гарантій.

Як слідує з матеріалів справи, 28.05.2021 року в.о. начальника ДУ «Городищенська виправна колонія (№96)» підполковником внутрішньої служби Ярмощуком В.М. затверджено висновок по факту вилучення мобільного телефону, зарядного пристрою та сім-карти. Зі змісту вказаного висновку видно, що за порушення встановленого порядку відбування міри кримінального покарання, що виразилось у зберіганні заборонених предметів, вирішити питання щодо притягнення засудженого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності згідно вимог ст. 132 КВК України.

Вина засудженого підтверджується висновком виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96)» підполковником внутрішньої служби Ярмощуком В.М., а також матеріалами проведеної службової перевірки. Відповідно до цих документів, причинами такого дисциплінарного проступку є власна легковажність. Мотивом порушення є свідоме бажання недотриматись вимог порядку відбування покарань.

Таким чином своїми діями засуджений порушив вимоги п.м3 ч. 4 ст. 107 КВК України. Зібраними матеріалами повністю підтверджено наявність усіх ознак дисциплінарного проступку у діях ОСОБА_1 та факт вчинення ним такого порушення.

При цьому, колегія суддів враховує той факт, що позивач відмовився від надання пояснень з приводу вищевказаного факту порушення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає вірним висновок суду попередньої інстанції про те, що службовою перевіркою доведено наявність у діях позивача усіх ознак дисциплінарного проступку та з врахуванням причин, обставин і мотивів вчинення порушення, поведінки засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, дисциплінарна комісія з питання доцільності застосування дисциплінарних стягнень правомірно застосовано до засудженого в порядку ст.132, 134 КВК України заходи дисциплінарного стягнення у виді оголошення суворої догани.

Перевірка за фактом порушень вимог порядку відбування покарання проведена відповідачем відповідно до встановленої процедури та у строки визначені законом, з урахуванням обставин вчиненого та поведінки засудженого.

Також, в матеріалах справи наявні розписки, за змістом яких доведено до позивача, що він має можливість у встановленому порядку повідомити адвоката або іншого фахівця у галузі права, про участь на засіданні дисциплінарної комісії установи щодо доцільності застосування до нього заходів стягнення. Про час та місце (службовий кабінет начальника установи) засідання дисциплінарної комісії позивача повідомлено завчасно розпискою.

Позивачу в строк до початку розгляду дисциплінарною комісією питань про доцільність застосування дисциплінарних була надана можливість звернутися для отримання правової допомоги. Проте, останній таким правом не скористався. Від підпису розписок відмовився, з їх змістом ознайомився шляхом зачитування.

Відтак відповідачем вживалися заходи щодо отримання засудженим правової допомоги, засідання дисциплінарної комісії відбувалось за особистої присутності засудженого, про дату, час та місце засідання дисциплінарної комісії був повідомленим належним чином, відтак покликання апелянта в цій частині не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року у справі №460/14920/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький

Повний текст постанови складено 21.09.2022 року.