Справа № 280/3386/22
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 вересня 2022 року Справа № 280/3386/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), представник позивача Марцих Ярослав Олександрович ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), відповідно до якого позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 23.02.2022 № 32 щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зарахуванням до стажу роботи за Списком № 2 періодів з 03.07.1995 по 30.11.1995, з 01.12.1995 по 23.12.2002, з 01.10.2021 по 15.11.2021, починаючи з 15.01.2022.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що єдиною підставою для відмови позивачеві у зарахуванні до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періодів роботи з 01.12.1995 по 23.12.2002 та з 01.10.2021 по 15.11.2021 відповідач зазначає неналежне підтвердження проведення підприємством атестації робочого місця за посадою позивача. Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637. Згідно підпунктів 1 та 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок №22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637). Таким чином, періоди роботи Позивача, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах підтверджуються належним чином у відповідності до норм законодавства України. Жодних законних підстав для відмови у зарахуванні спірних періодів до стажу Позивача, який враховується для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, немає. Разом з тим, Позивачем було надано до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області копію трудової книжки та оригінали всіх довідок, необхідних для підтвердження стажу роботи на посадах, робота на яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Записи у трудовій книжці позивача виконані належними посадовими особами, засвідчені підписами начальника відділу кадрів відповідного підприємства та скріплені печатками. Наведені записи в трудовій книжки про роботу Позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день. Записи внесені належним чином і дефектів їх вчинення не мають. Таким чином, в трудовій книжці позивача містяться записи про роботу за спірний період часу на посадах, які дають право на пенсію з урахуванням пільгового стажу. Водночас, уточнюючі довідки підприємств містять інформацію щодо того, що у Позивача підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2. З посиланням на практику Верховного Суду просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав. У відзиві на позовну заяву від 28.06.2022 (вх. № 24174), зазначає, що трудова книжка є документом суворої звітності та з чітким законодавчо врегульованим порядком її ведення, який передбачає наявність обов`язкових реквізитів, які надають змогу переконатись, що це є дійсно офіційний документ. Саме трудова книжка є документом, який підтверджує наявність між особою та роботодавцем трудових відносин. У разі відсутності необхідних реквізитів в трудовій книжці цілком правильним буде поставити під сумнів достовірність наведених в трудовій книжці відомостей. Так, як пункт 10 Постанови № 383 прямо вимагає для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, а відповідно до наданої Позивачем трудової книжки НОМЕР_3 , а саме запису № 14 в якому зазначено, що Позивача було переведено на роботу газоелектрозварником 3 розряду на підставі Наказу № 43 від 03.07.1995, то відповідно йдеться саме про посаду газоелектрозварника 3 розряду, а не про будь-яку іншу посаду чи професію. Виходячи з цього причина відмови органу Пенсійного фонду України в зарахуванні Позивачу його періоду роботи з 03.07.1995 по 30.11.1995 на підставі того, що в Постанові Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 Розділ XXXIII передбачена посада електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а не посада газоелектрозварника, є абсолютно законною, а тому не має законних підстав зарахувати даний період роботи Позивача до пільгового стажу так як це є різними посадами та професіями. Щодо незарахування позивачу періоду роботи з 01.12.1995 по 23.12.2002 зазначає, що відповідно до пункту 10 Порядку № 383 позивач мав би надати окрім трудової книжки із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, ще й виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці. В разі відсутності такої виписки можна цілком припустити те, що особа виконувала роботу, яка не була пов`язана зі шкідливими чи важкими умовами праці і саме така виписка з наказу про проведення атестації на відповідному робочому місці підтверджувала б його законне право на пільговий страховий стаж. Через те, що така виписка з наказу про проведення атестації на відповідному робочому місці не була надана позивачем, тому згідно з пунктом 10 Порядку № 383 відсутні законні підстави для зарахування позивачу такого періоду роботу в пільговому обрахунку. Щодо періоду роботи позивача з 01.10.2021 по 15.11.2021, зазначає, що відповідно до поданої позивачем трудової книжки НОМЕР_3 , а саме запису № 26 позивача було переведено електрогазозварником 5 розряду до відокремленого підрозділу муніципальної аварійної служби. Беручи до уваги надану позивачем довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка була видана позивачу 15.11.2021, то в цій довідці підтверджується факт того, що позивач в період з 01.10.2021 по 15.11.2021 працювала в відокремленому підрозділу муніципальної аварійної служби на Комунальному підприємстві Запоріжремсервіс ЗМР м. Запоріжжя. В довідці зазначено, що первинна атестація робочого місця було проведено на підставі наказу по КП Запоріжремсервіс ЗМР № 66 від 27.04.2017. Однак у рішенні про відмову позивачу у призначенні пенсії від 23.02.2022 № 32 зазначено, що позивачу не було зараховано період його роботи з 01.10.2021 по 15.11.2021 через те, що згідно запису № 26 в трудовій книжці НОМЕР_3 позивач працював в аварійній службі, а атестація згідно з наказу по КП Запоріжремсервіс ЗМР № 66 від 27.04.2017 була проведена по структурному підрозділу ремонтно-виробнича служба. Беручи до уваги вищенаведені аргументи проти зарахування позивачу періодів його роботи то слід вважати, що й період роботи позивача з 01.10.2021 по 15.11.2021 не можна зарахувати через відсутність на те законних підстав, так як атестація згідно наказу проводилась по іншому структурному підрозділу комунального підприємства, що дає змогу припустити те, що позивач не працював на робочому місці з важкими чи шкідливими умовами праці, які б надавали йому право на пільгове обрахування стажу роботи. З огляду на викладене, просить у позові відмовити.

Ухвалою суду від 31.05.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/3386/22 без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працював на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

16.02.2022 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

ГУ ПФУ в Запорізькій області прийнято рішення від 23.02.2022 № 32 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 .

Згідно зазначеного рішення відповідача, страховий стаж позивача становить 38 років 07 місяців 24 дні, пільговий стаж відсутній. За доданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди роботи, зазначені в довідці від 28.10.2021 № 4, а саме: ·

з 03.07.1995 по 30.11.1995 в якості «газоелектрозварника», оскільки Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 розділ ХХХІІІ передбачені «електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки»; ·

з 01.12.1995 по 23.12.2002 на посаді «електрогазозварника», оскільки наказ про атестацію робочого місця № 102 від 06.04.2001, про який зазначено в довідці, не наданий.

Крім того, до пільгового стажу роботи позивача не зарахований період роботи з 01.10.2021 по 15.11.2021, оскільки відповідно до записів трудової книжки заявник працює в аварійній службі, а атестація проведена по структурному підрозділу «ремонтно-виробнича служба».

Позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах із посиланням на те, що у нього відсутній необхідний для цього пільговий стаж.

Позивач не погодившись з відмовою та з вимогою вчинити певні дії, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (надалі - Закон №1058-ІV) передбачено право громадян України на отримання пенсій та соціальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст. 114 Закону №1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону №1058-ІV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: 2) працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону №1058-ІV, за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за п.2 ч.2 статті 114 Закону №1058-ІV є досягнення особою відповідного віку, перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2 з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року.

Згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Водночас, абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . 15.01.2022 позивачу виповнилося 57 років.

Отже, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у віці 57 років позивачу необхідно мати 7 років 6 місяців пільгового стажу за Списком № 2 (зниження пенсійного віку на 3 роки). Загальний трудовий стаж Позивача, згідно повідомлення Відповідача, складає 38 років 07 місяців 24 дні, а отже це більше, ніж 25 років.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_4 позивач працював на наступних посадах:

у період з 03.07.1995 по 30.11.1995 (записи №№ 14-15) на посаді газоелектрозварника по третьому розряду Житлово-експлуатаційної дільниці № 6 КП «ВРЕЖО № 1» з повним робочим днем; дана посада відноситься до Списку № 2, стаж якої складає 00 років 04 місяці 28 днів;

у період з 01.12.1995 по 23.12.2002 (записи №№ 15-18) на посаді електрогазозварника по четвертому розряду Житлово-експлуатаційної дільниці № 6 КП «ВРЕЖО № 1» з повним робочим днем; дана посада відноситься до Списку № 2, стаж якої складає 07 років 00 місяців 23 дні. Зазначені періоди роботи Позивача також підтверджуються довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (уточнююча довідка), яка видана Міським комунальним підприємством «ОСНОВАНІЄ» від 28.10.2021 № 4.

Згідно наданої довідки, ОСОБА_1 працював повний робочий день електрогазозварником (на зазначених вище посадах). Виконував різання та ручне зварювання за професією, посадою електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче від 3 класу небезпеки, що передбачено Списком № 2 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 «Про затвердження Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» розділ ХХХІІІ позиція 33 загальні професії 756: 7212.2, параграф 47-51, та постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 «Про затвердження Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» шифр професії 7212-19756 ДКХП, випуск 42, та постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

За період роботи електрогазозварником з 03.07.1995 по 23.12.2002 пільговий стаж становить 7 років 5 місяців 20 днів. Відомостей про надання відпустки без збереження заробітної плати не виявлено. Підстава для видачі довідки: особова картка форми Т-2, табеля обліку робочого часу, відомості на видачу заробітної плати. Атестація робочого місця наказ по КП «ВРЕЖО № 1» № 102 від 06.04.2001.

Також, МКП «ОСНОВАНІЄ» було також видано позивачу довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (уточнюючу довідку) від 31.01.2018 № 3. Зазначена довідка за своїм змістом є аналогічною до уточнюючої довідки від 28.10.2021 № 4, однак в графі «атестація робочого місця» в ній зазначено підставу наказ по КП «ВРЕЖО № 1» № 102 від 06.04.1998.

Разом з тим, позивачем було надано відповідачеві копію наказу по КП «ВРЕЖО №1» № 102 від 06.04.1998 про проведення атестації робочих місць по умовам праці для визначення права робітників на пільгове пенсійне забезпечення по Спискам №1та №2, а також Перелік робочих місць, що підлягають атестації за умовами праці для визначення права робітників на пільгове пенсійне забезпечення за Списками №1 та №2 України в структурних підрозділах виробничого ремонтно-експлуатаційного житлового об`єднання № 1. В даному Переліку значиться « ОСОБА_1 , електрогазозварник, код ОКПДТР 19756».

Період роботи Позивача на посаді електрогазозварника у ВП «КП «ВРЕЖО №1» МКП «ОСНОВАНІЄ» також підтверджується наступними документами, які видані МКП «ОСНОВАНІЄ»:

архівними довідками від 19.10.2021 №209 та №210 про реорганізацію підприємства;

архівною довідкою від 19.10.2021 № 211 щодо відомостей про трудові відносини з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період 1992-2002 років;

архівною довідкою від 19.10.2021 № 212, відповідно до якої зазначено наступне: «В документах архівного фонду ВП «КП «ВРЕЖО № 1» МКП «ОСНОВАНІЄ» є відомості про атестацію робочого місця за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період 1995р. 2002 р.. а саме: згідно наказу від 06.04.1998 № 102 «Про проведення атестації робочих місць по умовам праці для визначення права робітників на льотне пенсійне забезпечення по спискам №1 та №2», «так в документах», була розпочата атестація робочих місць за умовами праці для визначення права робітників на пільгове пенсійне забезпечення за списками №1 та №2 України по структурним підрозділам «ВРЕЖО № 1» Орджонікідзевського району м. Запоріжжя» визначено робоче місце ОСОБА_3 , електрозварника 4-го розряду (Додаток 2). Інших відомостей про атестацію робочих місць за умовами праці для визначення права робітників на пільгове пенсійне забезпечення за Списком 2 в документах архівного фонду ВП «КП «ВРЕЖО № 1» МКП «ОСНОВАНІЄ» не виявлено»;

архівною довідкою від 19.03.2018 № 41, відповідно до якої «в документах архівного фонду ВП КП «ВРЕЖО № 1» МКП «ОСНОВАНІЄ» відомостей про результати атестації робочих місць за умовами праці, що проходили у КП «ВРЕЖО № 1» за період 1997-1998 рр. не виявлено ».

Таким чином, позивач разом із заявою від 16.02.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 надав відповідачу вичерпний перелік документів на підтвердження пільгового характеру роботи в період з 03.07.1995 по 23.12.2002 в КП «ВРЕЖО № 1» МКП «ОСНОВАНІЄ», зокрема, архівні та уточнюючі довідки із зазначенням первинних документів підприємства, на підставі яких вони були видані. Будь-які інші документи на підтвердження пільгового характеру роботи позивач не має можливості, оскільки інших документів не виявлено в архівному фонді підприємства, на якому працював позивач.

При цьому, період роботи позивача в КП «ВРЕЖО № 1» МКП «ОСНОВАНІЄ» не зараховані відповідачем до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком за Списком № 2.

Крім того, разом із заявою від 16.02.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 позивач надав відповідачу довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (уточнюючу довідку), видану КП «Запоріжремсервіс» ЗМР від 15.11.2021.

Згідно даної довідки, позивач працював повний робочий день електрогазозварником п`ятого розряду: за період з 01.10.2021 по 15.11.2021 в відокремленому підрозділі муніципальної аварійної служби на Комунальному підприємстві «Запоріжремсервіс» ЗМР м. Запоріжжя. Виконував різання та ручне зварювання за професією, посадою електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, що передбачено Списком № 2 розділ ХХХІІІ. Загальні професії (у всіх галузях господарства) код 7212.2.1-19756 ДКХП, випуск 42, підстава затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», стаж якої складає 00 років 01 місяць 15 днів. Відпусткою без збереження заробітної плати не користувався. Первинна атестація робочого місця наказ по КП «Запоріжремсервіс» ЗМР № 66 від 27.04.2017.

Зазначений період роботи позивача також не зараховано відповідачем до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком за Списком № 2.

Відтак, за звичайним математичним підрахунком (згідно зазначених вище документів) пільговий стаж позивача за Списком № 2 складає 07 років 07 місяців 05 днів, а отже це більше, ніж необхідні для призначення пенсії позивачу 07 років 06 місяців 00 днів.

Крім того, позивач продовжує працювати на посаді, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком за Списком № 2.

Станом на 15.01.2022 (дату набуття позивачем права на призначення пенсії за Списком № 2) пільговий стаж складає 07 років 09 місяців 05 днів, станом на 16.02.2022 (дату звернення за призначенням пенсії за Списком № 2) пільговий стаж складає 07 років 10 місяців 06 днів.

Зазначеного пільгового стажу достатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Відповідачем заперечень щодо наданого позивачем розрахунку стажу не надано.

Підставою для відмови у зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи позивача з 03.07.1995 по 30.11.1995 в якості «газоелектрозварника» відповідач зазначає те, що, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 розділ ХХХІІІ передбачені «електрогазозварники,зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки».

Так, пунктом 3 Порядку застосування списків № 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 1 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Розділом XXXII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, передбачалися професії «газозварювальник», «електрозварювальник».

Розділом XXXIII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, передбачалися професії «газозварювальник», «електрозварювальник».

Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені професії «електрозварники» та «газозварники».

З огляду на вищезазначене, професія електрогазозварювальника (газоелектрозварювальника) передбачена у всіх Списках № 2.

Слід зазначити, що відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16 січня 1985 року № 17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, що професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.12.2019 у справі № 535/103/17 та від 27.03.2020 у справі № 607/1266/17.

Враховуючи зазначене, вбачається наявність підстав для зарахування до пільгового стажу період роботи позивача з 03.07.1995 по 30.11.1995 на посаді газоелектрозварника.

Водночас, єдиною підставою для відмови позивачеві у зарахуванні до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періодів роботи з 01.12.1995 по 23.12.2002 та з 01.10.2021 по 15.11.2021 відповідач зазначає неналежне підтвердження проведення підприємством атестації робочого місця за посадою позивача.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці (далі Порядок № 442), згідно з яким однією з умов призначення пільгових пенсій з 21.08.1992 є підтвердження відповідних умов праці працівника за результатами атестації робочих місць.

Згідно з пунктом З Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Згідно підпунктів 1 та 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. У разі відсутності трудової книжки або допущенні порушення під час її ведення (відсутність потрібних записів, їх невідповідність існуючим вимогам тощо) необхідно керуватися «Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (зі змінами).

Відповідно до пунктів 1-3 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Так, згідно з статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі, якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце якої підлягає атестації відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення такої атестації. За таких обставин вважаю, що своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 по справі № 520/15025/16-а дійшла висновку, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за не проведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у справі). Таким чином, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими та важкими умовами праці за Списком № 1.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні при призначенні пенсії відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком № 2 періодів 03.07.1995 по 30.11.1995, з 01.12.1995 по 23.12.2002, з 01.10.2021 по 15.11.2021.

Щодо дати призначення пенсії за віком на пільгових умовах суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, досягнув пенсійного віку, передбаченого ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відтак, з урахуванням того, що із заявою про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 звернувся 16.02.2022, , то пенсія за віком на пільгових умовах мала бути призначена з 15.01.2022.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши докази по справі в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах відповідачем було порушено прав позивача.

З врахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що відповідачем неправомірно не враховано до пільгового стажу період роботи з 03.07.1995 по 30.11.1995, з 01.12.1995 по 23.12.2002, з 01.10.2021 по 15.11.2021.

Відтак позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 23.02.2022 №32 щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, спосіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Відтак суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зарахуванням до стажу роботи за Списком № 2 періодів з 03.07.1995 по 30.11.1995, з 01.12.1995 по 23.12.2002, з 01.10.2021 по 15.11.2021, починаючи з 15.01.2022.

Позивачем при зверненні до суду сплачено 992,40 грн. судового збору, який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), представник позивача Марцих Ярослав Олександрович ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити у повному обсязі

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 23.02.2022 № 32 щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зарахуванням до стажу роботи за Списком № 2 періодів з 03.07.1995 по 30.11.1995, з 01.12.1995 по 23.12.2002, з 01.10.2021 по 15.11.2021, починаючи з 15.01.2022.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення у повному обсязі складено та підписано 19.09.2022.

Суддя О.О. Артоуз