Справа № 640/33043/21
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року № 640/33043/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чабанець" до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов.

Суть спору: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чабанець" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) від 28.10.2021 у виконавчому провадженні №53488624 "Про стягнення виконавчого збору";

- визнати протиправною та скасувати постанову Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) від 28.10.2021 у виконавчому провадженні №53488624 "Про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження".

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 28.10.2021 головним державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Стебловською Юлією Олександрівною у межах виконавчого провадження №53488624 з примусового виконання виконавчого листа №369/7825/16-ц, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 24.02.2017, про зобов`язання ОСББ "Чабанець" надати адвокату Присяжному В.П. інформацію, зазначену в адвокатському запиті від 02.06.2016 та 17.06.2016, було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням позивачем судового рішення.

Також 28.10.2021 відповідачем були прийняті постанова про стягнення з ОСББ "Чабанець" виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн. та постанова про стягнення з позивача додаткових витрат виконавчого провадження у розмірі 369,00 грн.

Позивач не погоджується з правомірністю прийняття відповідачем спірних постанов, оскільки ОСББ "Чабанець" добровільно виконало судове рішення, а тому підстави для стягнення з нього виконавчого збору та витрат виконавчого провадження відсутні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.11.2021 справу передано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

Справа надійшла до Київського окружного адміністративного суду 29.04.2022 та за результатом автоматизованого розподілу була передана судді Дудіну С.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.05.2022 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення тексту ухвали про відкриття провадження у справі на офіційну електронну адресу.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

На підставі наведеного справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням цього суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

27.02.2017 старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області Долженком Дмитром Олександровичем було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №53488624 з примусового виконання виконавчого листа №369/7825/16-ц, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 24.02.2017, про зобов`язання ОСББ "Чабанець" надати адвокату Присяжному В.П. інформацію, зазначену в адвокатському запиті від 02.06.2016 та 17.06.2016.

28.10.2021 головним державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Стебловською Юлією Олександрівною прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №53488624 у зв`язку виконанням рішення суду у повному обсязі.

Також 28.10.2021 головним державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Стебловською Юлією Олександрівною в межах виконавчого провадження №53488624 було прийнято постанову про стягнення виконавчого збору, якою встановлено стягнути з боржника, ОСББ "Чабанець" виконавчий збір у розмірі 24000,00 грн.

Стягувачем за вказаною постановою визначено Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

28.10.2021 головним державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Стебловською Юлією Олександрівною в межах виконавчого провадження №53488624 було прийнято постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, якою для ООББ "Чабанець" визначено до сплати додаткові витрати виконавчого провадження у розмірі 369,00 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем спірних постанов, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання їх протиправними та скасування, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі-Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону №1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята статті 26 Закону №1404).

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404 визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

Згідно з частиною другою статті 39 Закону №1404 постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Згідно з частиною третьою статті 40 Закону №1404 у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 42 Закону №1404 передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону №1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною третьою статті 27 Закону №27 визначено, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до частини дев`ятої статті 27 Закону №1404 виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 23, 24 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 915 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чабанець" добровільно виконало заочне судове рішення у справі №369/7825/16-ц, а тому на думку позивача, стягнення з нього на підставі спірних постанов виконавчого збору та витрат виконавчого провадження є безпідставним, з приводу чого суд зазначає таке.

Як зазначено вище, спірні постанови були прийняті відповідачем в межах виконавчого провадження №53488624 з примусового виконання виконавчого листа №369/7825/16-ц, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 24.02.2017 про зобов`язання ОСББ "Чабанець" надати адвокату Присяжному В.П. інформацію, зазначену в адвокатському запиті від 02.06.2016 та 17.06.2016.

Так, заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.11.2016 у справі №36/7825/16-ц зобов`язано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чабанець» надати адвокату Присяжному Валерію Павловичу інформацію, зазначену в адвокатському запиті від 02 червня 2016 року та 17 червня 2016 року.

У вказаному судовому рішенні судом встановлено, що Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Чабанець» не було надано адвокату Присяжному Валерію Павловичу інформації на адвокатські запити, подані 02 червня 2016 року та повторно 17 червня 2016 року, належним чином завірену копію Статуту ОСББ «Чабанець», Рішення щодо створення ОСББ та перелік його власників; належним чином завірену копію Рішення щодо обрання членів правління (чинного на момент отримання запиту); належним чином завірені копії Рішення щодо затвердження обов`язкових внесків та платежів (починаючи з 2014 року); належним чином завірену копію рішення щодо визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління; належним чином завірені копії кошторисів витрат об`єднання (починаючи з 2014 року); перелік договорів на проведення робіт, надання послуг по будинках ОСББ «Чабанець» (починаючи з 2014 року); перелік всіх орендарів орендодавцем яких виступає ОСББ.

З матеріалів справи вбачається, що Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області направив позивачу вимогу від 16.03.2017 №899/12 про надання адвокату Присяжному В.П. інформації, зазначеної в адвокатському запиті від 02.06.2016 та 17.06.2016 у 10 денний термін з дня отримання вимоги.

Вказана вимога була отримана позивачем 22.03.2017 за вх.№3.

Судом встановлено, що ОСББ "Чабанець" звернулось до Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції із заявою про надання інформації щодо адреси місцезнаходження адвоката Присяжного В.П. та рахунку для перерахування судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що 31.03.2021 ОСББ "Чабанець" супровідним листом від 31.03.2017 вих.№28 направило адвокату Присяжному В.П. у відповідь на його адвокатські запити від 16.03.2017 та 17.06.2016 наступні документи:

- копію Статуту ОСББ "Чабанець";

- копію протоколу №1 установчих зборів співвласників квартир багатоповерхового житлового будинку та перелік його співвласників;

- копію рішення щодо обраних членів правління;

- копію рішення щодо затвердження обов`язкових внесків та платежів (протокол №10 загальних зборів членів ОСББ "Чабанець" від 15.02.2013);

- копії кошторисів витрат ОСББ;

- перелік договорів на проведення робіт, надання послуг по будинку ОСББ "Чабанець".

Також у вказаному листі зазначено, що збори ОСББ "Чабанець" не приймали рішення щодо визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління.

ОСББ "Чабанець" є неприбутковою організацією, договорів оренди не підписувало. Власники житлових та нежитлових приміщень сплачують внески за утримання будинку та прибудинкової території.

З матеріалів справи вбачається, що вказані документи були отримані адвокатом Присяжним В.П. 04.04.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням з відміткою про вручення.

Судом встановлено, що Києво-Святошинським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було направлено позивачу вимогу від 05.05.2017 №4627 про надання адвокату Присяжному В.П. інформації, зазначеної в адвокатському запиті від 02.06.2016 та 17.06.2016 у 10 денний термін з дня отримання вимоги.

Вказана вимога була зареєстрована позивачем 18.05.2017 з вх.№18.

Позивач листом від 23.05.2017 повідомив Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції про надання адвокату Присяжному В.П. у відповідь на його запити необхідних документів.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Чабанець" було надано адвокату Присяжному В.П. запитувані ним документи, що, в свою чергу, свідчить про виконання позивачем заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.11.2016 у справі №36/7825/16-ц.

Водночас, виконання позивачем відповідного судового рішення було здійснено вже після відкриття відповідачем виконавчого провадження ВП №53488624 (тобто після 27.02.2017).

Верховний Суд у постанові від 07.10.2020 у справі №815/3815/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 92051749) зазначив, що з аналізу статей 26, 27 Закону №1404 випливає, що про стягнення виконавчого збору державний виконавець обов`язково зазначає одночасно з відкриттям виконавчого провадження у відповідній постанові.

Водночас у Законі №1404 передбачено випадки, коли виконавчий збір не стягується (частина п`ята статті 27 Закону №1404-VIII), а також умову, коли зазначений в постанові про відкриття виконавчого провадження виконавчий збір не підлягає стягненню.

В останньому випадку йдеться про частину дев`яту статті 27 Закону №1404, за змістом якої виконавчий збір не стягується, якщо відповідне рішення було виконано в повному обсязі згідно з виконавчим документом до відкриття виконавчого провадження.

Отже, одночасно з відкриттям виконавчого провадження (крім випадків, визначених у частині п`ятій статті 27 Закону №1404) державний виконавець зазначає про стягнення виконавчого збору. Проте, якщо під час виконавчого провадження буде встановлено, що рішення суду виконано до його відкриття, виконавче провадження закривається, а зазначений у постанові про відкриття виконавчого провадження виконавчий збір не стягується.

Тотожну за змістом правову позицію Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду вже неодноразово викладав у постановах 23 січня 2019 року в справі №703/1086/17, від 20 лютого 2019 року в справі №712/5014/17, від 13 лютого 2019 року в справі №295/13991/16-а та інших і Суд не знаходить підстав для відступу від неї під час розгляду цієї справи.

З урахуванням норм, закріплених у частині п`ятій статті 26 Закону №1404, зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 Закону №1404-VIII, за умови, що примусове виконання рішення передбачає його справляння, є обов`язком державного виконавця.

Верховний Суд у постанові від 09.12.2021 у справі №520/7192/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 101774217) зазначив, що за своєю правовою природою виконавчий збір є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, які здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

При цьому, за правилами частини третьої статті 27 Закону №1404 примусове виконання рішення немайнового характеру передбачає стягнення виконавчого збору у розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Тож у такому випадку виконавчий збір є фіксованою платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються державним виконавцем. Цей збір стягується з боржника.

Суд зазначив, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення з боржника виконавчого збору одночасно з відкриттям виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи, що фактичне виконання Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Чабанець" судового рішення у справі №369/7825/16-ц відбулося після винесення відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження (27.02.2017), а також нормативне регулювання, визначене частиною дев`ятою статті 27 та частиною третьою статті 40 Закону №1404, суд вважає, що відповідач правомірно прийняв постанову про стягнення з позивача виконавчого збору.

Аналогічна правова позиція сформульована Верховним Судом у постановах від 07.10.2020 у справі №815/3815/17 та від 09.12.2021 у справі №520/7192/20.

Щодо посилань позивача у позовній заяві на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 11.03.2020 у справі №2540/3203/18, то суд не приймає їх до уваги, оскільки у наведеній справі розглядалося питання правомірності постанови державного виконавця від 03 серпня 2018 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні після повернення стягувачу виконавчого документа майнового характеру з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII підстави, (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа) та застосування у зв`язку із цим положень статті 27 Закону № 1404-VIII, у редакції, що діяла до 28 серпня 2018 року, - до набрання чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03 липня 2018 року № 475-VIII, яким внесено зміни, з-поміж іншого, у частину другу статті 27 Закону № 1404-VIII стосовно визначення суми, з якої стягується збір. Після 28 серпня 2018 року під час виконання виконавчого документа майнового характеру розмір виконавчого збору розраховується не від суми, що фактично стягнута, а від суми, яка підлягає стягненню.

У даній справі, судове рішення мало немайновий характер, а виконавче провадження було закінчене.

Отже правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 11 березня 2020 року у справі №2540/3203/18, не є релевантним до правовідносин у цій справі та, відповідно, не підлягає врахуванню.

Щодо правомірності прийняття відповідачем постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 28.10.2021, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 42 Закону №1404 визначено, що витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до частини третьої статті 42 Закону №1404 витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону №1404 на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до пункту 13 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802

Наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 №2830/5 затверджено Види та розміри витрат виконавчого провадження (далі-наказ №2830).

Так, відповідно до розділу І Наказу №2830 до видів витрат виконавчого провадження належать: 1.Виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари. 2.Пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку. 3. Послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій: експертів, спеціалістів; зберігачів; перекладачів; суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; суб`єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій. 4. Послуги поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум.5. Проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини. 6. Послуги перевезення, зберігання арештованого майна, у тому числі транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці. 7. Банківські послуги при операціях з іноземною валютою. 8. Сплата судового збору. 9. Плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України N1404-VIII "Про виконавче провадження" плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження. 10. Інші витрати виконавчого провадження, здійснені під час проведення виконавчих дій.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Наказу №2830 розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 1, 3, 6, 7, 10 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до вартості товарів і послуг, зазначеної у відповідних договорах.

Розміри витрат за транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці визначаються наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України від 10 жовтня 2013 року №967/1218/869 "Про затвердження розмірів плат за транспортування і зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках (стоянках)", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2013 року за N 1887/24419.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Наказу №2830 розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 2, 4 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються згідно з тарифами Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта".

Згідно з пунктом 6 розділу ІІ Наказу №2830 відповідні структурні підрозділи (спеціалісти) Міністерства юстиції України, міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, що відповідають за закупівлю товарів і послуг, протягом п`яти робочих днів з дати укладання договору про закупівлю товарів і послуг, визначених пунктами 1, 2, 3, 6, 7, 10 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, повідомляють Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України та відділи державної виконавчої служби про вартість закупівлі одиниці товару і послуги. На підставі наданої інформації державний виконавець визначає розмір витрат виконавчого провадження.

Розміри витрат виконавчого провадження, які стягнуті до проведення процедури закупівлі відповідних товарів і послуг, визначаються на підставі вартості раніше придбаних товарів і послуг.

Як зазначено вище, 28.10.2021 головним державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Стебловською Юлією Олександрівною в межах виконавчого провадження №53488624 було прийнято постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, якою для ООББ "Чабанець" визначено до сплати додаткові витрати виконавчого провадження у розмірі 369,00 грн.

Суд зазначає, що положення Закону №1404, Інструкції №512/5 та наказу №2830 не звільняють боржника від мінімальних витрат виконавчого провадження, які вже фактично поніс державний виконавець під час організації та проведення виконавчих дій (витрати на папір, друк, конверти тощо).

Така позиція була неодноразово висловлена Верховним Судом у постановах від 29.03.2019 у справі №751/4438/17, від 17.04.2019 у справі №750/6793/17, від 25.07.2019 у справі №751/4319/17, від 27.06.2019 у справі №750/7050/17, від 27.11.2019 у справі №823/461/17.

Зокрема, у постанові від 27.06.2019 у справі №750/7050/17 Верховний Суд зазначив, що витрати виконавчого провадження - це фактично понесені державним виконавцем витрати під час організації та проведення виконавчих дій (витрати на пересилку поштової кореспонденції, друк документів тощо). Такі витрати компенсуються за рахунок боржника, безвідносно до того чи виконано рішення боржником у добровільному порядку. Скаржник помилково ототожнює виконавчий збір із витратами виконавчого провадження.

Враховуючи вказані висновки, суд вважає, що відповідач правомірно прийняв спірну постанову про стягнення з ОСББ "Чабанець" витрат виконавчого провадження у розмірі 369,00 грн.

Відповідно до положень першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.