Справа № 480/4019/22
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2022-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2022 року Справа № 480/4019/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4019/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів в частині, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Сумській області (далі - відповідач), в якому просить:
1. Визнати протиправним та скасувати:
- п.1 наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області №201 від 25.05.2022 "Про застосування дисціплінарного стягнення до поліцейського Роменського РВП";
- наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області №187о/с від 26.05.2017 "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".
2. Зобов`язати ГУНП у Сумській області поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
3. Зобов`язати ГУНП в Сумській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 26.05.2022 року по день ухвалення рішення суду, з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів, суми незаконно невиплаченої заробітної плати та премії.
4. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Роменського РВП ГУНП у Сумській області.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач проходив службу в органах Національної поліції та обіймав посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Роменського районного відділу ГУНП в Сумській області. 02.06.2022 позивачу було вручено наказ від 26.05.2022 №187о/с по особовому складу про те, що на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби у зв`язку з його відсутністю на робочому місці в період часу з 02.05.2022 по 07.05.2022 та з 09.05.2022 по 10.05.2022. Позивач зазначає, що його жодним чином не було повідомлено про проведення службового розслідування та не вимагалось жодних пояснень, чим було порушено порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності. Таким чином висновки дисциплінарної комісії, зазначені в наказі від 25.05.2022 №201 є безпідставними, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Позивач не погоджується з таким наказом, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Тому відповідно і наказ від 26.05.2022 №187 о/с, виданий на підставі наказу №201 від 25.05.2022 є протиправним та підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 16.06.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою суду від 29.06.2022 було відмовлено в задоволенні клопотання представника Головного управління Національної поліції в Сумській області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Відповідач у своєму відзиві проти позовних вимог заперечує та зазначає, що дисциплінарною комісією було встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 з 02 травня по 10 травня 2022 на службу не виходив. На телефонні дзвінки членів дисциплінарної комісії не відповідав, пояснення щодо поважності причин відсутності на службі не повідомив. Факт відмови (ігнорування) ОСОБА_1 від надання пояснень свідчить про ігнорування ним пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань в Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, яким визначено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування. Дослідивши та оцінивши зібрані матеріали службового розслідування у сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, у межах наданих повноважень, дисциплінарна комісія встановила, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, тобто порушив службову дисципліну, за що згідно ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, незалежно від займаної посади та спеціального звання несе дисциплінарну відповідальність. Вивченням причин і умов, що сприяли згаданим вище порушенням службової дисципліни з боку ОСОБА_1 встановлено, що вони стали можливими унаслідок його особистої недисциплінованості та невиконанні покладених на нього, як на поліцейського обов`язків.
Відповідач вказує, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням усіх обставин вчинення дисциплінарного проступку та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. Крім того, позивачем належними та допустимими доказами не доведено поважності причин відсутності на службі з 02.05.2022 по 10.05.2022.
Таким чином, наказ ГУНП в Сумській області від 25.05.2022 № 201 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Роменського РВП» та наказ ГУНП в Сумській області №187 о/с від 26.05.2022, на думку відповідача, є законними, обґрунтованими, прийнятими у межах і в спосіб визначений чинним законодавством України, та є такими, що не підлягають скасуванню (а.с. 31-39).
Ухвалою суду від 29.07.2022 задоволено клопотання представника позивача про продовження строку для подання відповіді на відзив.
Представник позивача подала до суду відповідь на відзив, у якій з обставинами, викладеними у відзиві погоджується частково та зазначає, що з 13.04.2022 по 23.04.2022 та з 11.05.2022 по 20.05.2022 ОСОБА_1 дійсно перебував на лікарняному.
09.05.2022 позивач також хворів, але не зміг звернутись до свого сімейного лікаря, оскільки той перебував у евакуації. 10.05.2022 позивач повний день був на прийомі у іншого сімейного лікаря та укладав з ним угоду, отримував направлення до ревматолога.
Щодо причин відсутності на службі з 02.05.2022 по 09.05.2022 представник позивача зазначає, що хвороба дітей, погане самопочуття дружини та жахливі умови перебування їх в евакуації спонукали ОСОБА_1 виїхати до сім`ї в м. Тернопіль, щоб забрати до м. Суми.
Позивач підтверджує, що 09.05.2022 та 16.05.2022 він отримував повідомлення на WatsApp щодо надання пояснень з приводу відсутності на службі в період з 02.05.2022 по 10.05.2022. Проте, зазначає, що йому не було надано часу для надання пояснень, оскільки 17.05.2022 складено висновок за результатами службового розслідування. Жодне повідомлення відповідача не надало ОСОБА_1 передбаченого законом терміну для надання пояснень, що призвело до порушення законодавства при проведенні службового розслідування, зокрема ст. 18, ст. 27 Дисциплінарного статуту.
Позивач вважає, що причини його відсутності на службі в період з 02.05.2022 по 09.05.2022 були вкрай поважними. Про дані обставини він повідомляв керівництво, надіславши рапорт (а.с. 86-90).
Від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив. Відповідач не погоджується з аргументами позивача щодо поважності причин відсутності на службі та що такі дії не можуть кваліфікуватися як дисциплінарний проступок. Під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією вживались всі заходи щодо реалізації права ОСОБА_1 на надання пояснень відносно поважності причин відсутності на службі. Позивачу з урахуванням приписів статті 27 Дисциплінарного Статуту з метою отримання пояснення засобами поштового зв`язку та з використанням електронної комунікації направлялись повідомлення, отримання яких підтверджує позивач, проте дані повідомлення останній фактично проігнорував та не скористався своїм правом щодо надання пояснень.
У ході службового розслідування не встановлено обставин, що пом`якшують, чи обтяжують ступінь відповідальності ОСОБА_1 за вчинений дисциплінарний проступок. При визначенні виду дисциплінарного стягнення враховано характер дисциплінарного проступку вчиненого ОСОБА_1 , обставини, за яких його скоєно, попередня його поведінка, відмова надати пояснення у ході проведеного службового розслідування, ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, тощо. В той же час, проаналізувавши сукупність встановлених обставин допущеного ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, те, що останній замість безумовного виконання закріплених законами перед поліцією завдань, їх проігнорував, тобто своїми вчинками поставив під сумнів доцільність свого подальшого проходження служби в органах Національної поліції, дисциплінарна комісія прийшла до висновків про необхідність застосування відносно ОСОБА_1 суворого заходу дисциплінарного впливу (а.с. 119-124).
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області (а.с. 131).
Наказом т.в.о. начальника Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області від 04.05.2022 №63 «Про призначення та проведення службового розслідування», на підставі рапорта заступника начальника з превентивної діяльності Роменського РВП ГУНП в Сумській області підполковника поліції ОСОБА_2 (а.с. 49), призначено проведення службового розслідування за фактами відсутності на робочому місці 02.05.2022 у період часу з 09.00 по 18.00, 03.05.2022 у період часу з 09.00 по 18.00, 04.05.2022 у період часу з 09.00 по 18.00 дільничного офіцера поліції сектору превенції Роменського РВП ГУНП в Сумській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (а.с. 48).
За результатами службового розслідування та зібраних матеріалів 17.05.2022 складено висновок службового розслідування, який затверджено т.в.о. начальника Роменського РВП ГУНП в Сумській області (а.с. 42-47). Дисциплінарна комісія встановила, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, тобто порушив службову дисципліну, за що згідно ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, незалежно від займаної посади та спеціального звання несе дисциплінарну відповідальність.
Наказом начальника ГУНП в Сумській області від 25.05.2022 №201 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Роменського РВП» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився і ігноруванні вимог п.1, п.2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1,4,5 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, Присяги поліцейського, що виразилося у безпідставній відсутності на службі 02.05.2022, 03.05.2022, 04.05.2022, 05.05.2022, 06.05.2022, 07.05.2022, 09.05.2022 та 10.05.2022, не інформуванні безпосереднього керівника про причини, які перешкоджали виходу на службу, ігнорування Присяги працівника поліції, на підставі статей 11, 12, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосовано до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору превенції Роменського РВП ГУНП в Сумській області, дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції (а.с. 11-12, 67-68).
Даний вид стягнення реалізований наказом начальника ГУНП в Сумській області від 26.05.2022 №187 о/с «По особовому складу», яким позивача з 26.05.2022 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 10, 69).
Вважаючи вищевказані накази відповідача протиправними, а звільнення незаконним, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону №580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Статтею 3 Закону №580-VIII визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (частина третя статті 11 Закону).
Згідно з частиною першою статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Статтею 18 Закону №580-VIII визначено основні обов`язки поліцейських. Зокрема, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Як передбачено ч.1 ст.64 Закону України "Про Національну поліцію", особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Таким чином, суд зазначає, що інститут Присяги поліцейського вже сам по собі призначений імперативно забезпечити зразкове та бездоганне дотримання публічним службовцем - поліцейським закону як у повсякденній службовій, так і позаслужбовій (приватній) діяльності.
При цьому, у кореспонденції з ч.2 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", інститут Присяги поліцейського забезпечує необхідність виконання завдань поліції безперервно та незалежно від дії будь-яких факторів, адже жодних виключень із загального правила законом не передбачено.
У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (ч. 1 ст. 19 Закону №580-VIII).
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частини перша та друга статті 19 Закону №580-VIII).
Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно частини другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, у тому числі: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни (частина третя статті 1 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.
Отже проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.
Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Згідно із статтями 14, 15, 19 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків провадиться службове розслідування.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.
За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
У висновку за результатами службового розслідування, у том числі, зазначаються: причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Крім того вказаним Порядком передбачено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Відповідно до пункту 1 Розділу VII Порядку, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.
З аналізу вищенаведених норм Дисциплінарного статуту та Порядку проведення службових розслідувань слідує, що підставою для призначення службового розслідування є повідомлення поліцейських, рапорти про вчинення порушення поліцейським, що має ознаки дисциплінарного проступку.
Судом встановлено, що на підставі рапорта заступника начальника з превентивної діяльності Роменського РВП ГУНП в Сумській області підполковника поліції ОСОБА_2 (а.с. 49), наказом т.в.о. начальника Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області від 04.05.2022 №63 «Про призначення та проведення службового розслідування» було призначено проведення службового розслідування за фактами відсутності дільничного офіцера поліції сектору превенції Роменського РВП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на робочому місці 02.05.2022, 03.05.2022 та 04.05.2022 (а.с. 48).
За результатами службового розслідування та зібраних матеріалів 17.05.2022 складено висновок службового розслідування, який затверджено т.в.о. начальника Роменського РВП ГУНП в Сумській області (а.с. 42-47).
Так, згідно висновку службового розслідування (а.с. 42-47), було встановлено, що 04.05.2022 на ім`я т.в.о. начальника Роменського РВП надійшов письмовий рапорт заступника начальника з превентивної діяльності Роменського РВП підполковника поліції ОСОБА_2 , в якому останній повідомив про те, що дільничний офіцер поліції сектору превенції Роменського РВП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , у період з 09.00 02.05.2022 по 18.00 04.05.2022 був відсутній на робочому місці. ОСОБА_2 з метою встановлення причин відсутності останнього на робочому місці, були здійснені неодноразові телефонні дзвінки на мобільний номер телефону ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ), але слухавки ніхто не підіймав.
Крім цього 02, 03 та 04.05.2022 комісійно у складі начальника сектору превенції Роменського РВП майора поліції ОСОБА_3 , начальника сектору превенції Роменського РВП майора поліції ОСОБА_4 та начальника сектору кадрового забезпечення Роменського РВП капітана поліції ОСОБА_5 у присутності заступника начальника з превентивної діяльності Роменського РВП підполковника поліції ОСОБА_2 та т.в.о. начальника Роменського РВП майора поліції ОСОБА_6 складено Акти про не вихід на службу (роботу) 02, 03 та 04.05.2022 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (а.с. 50-51).
Також, в рамках проведення службового розслідування, капітаном поліції ОСОБА_5 в період з 04.05.2022 по 09.05.2022 були здійснені неодноразові телефонні дзвінки на вище вказаний номер телефону ОСОБА_1 , але останній слухавки не підіймав. В той же час на робочому місці, тобто до Роменського РВП ГУНП в Сумській області, станом на 09.05.2022, останній так і не прибув.
Крім того, старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 09.05.2022 о 12.26 год. мобільним телефоном інспектора СКЗ Роменського РВП капітаном поліції ОСОБА_7 ( НОМЕР_2 ) у мобільному додатку WatsApp направлено Повідомлення щодо необхідності термінового надання пояснень з приводу відсутності його на робочому місці (вих. № 6087 від 09.05.2022). Цього ж числа через деякий час, перевіривши вище вказане повідомлення, стало відомо, що ОСОБА_1 дане повідомлення прочитав. Але станом на 17.05.2022 ОСОБА_1 ніякої відповіді не надіслав, підтверджуючих документів щодо своєї відсутності та пояснень не надав.
Також вказане Повідомлення направлено поштою на адресу місця проживання та місця реєстрації ОСОБА_1 . Станом на 16.05.2022 ОСОБА_1 жодних підтверджень своєї відсутності в Роменському РВП та ні усних, ні письмових пояснень з даного приводу не надав.
Комісією зроблено висновок, що факт відмови (ігнорування) ОСОБА_1 від надання пояснень свідчить про ігнорування ним пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань в Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, яким визначено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування. Дисциплінарна комісія встановила, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок.
Таким чином, поважних причин відсутності на службі з 02.05.2022 по 10.05.2022 позивача дисциплінарною комісією не було встановлено.
Позивачем не заперечується, а відповідними актами про невихід на службу (а.с. 50-57) та матеріалами службового розслідування підтверджується факт відсутності позивача на службі в робочий час з 02.05.2022 по 10.05.2022.
При цьому матеріалами службового розслідування підтверджується, що будь-яких пояснень з приводу причин відсутності ОСОБА_1 надано не було.
Обгрунтовуючи поважність причин відсутності на службі, позивач стверджує, що ОСОБА_1 намагався подати до ГУ НП в Сумській області рапорт про надання відпустки за свій рахунок з 02.05.2022 по 08.05.2022 у зв`язку з необхідністю перевезення дружини та дітей до міста Суми, проте такого рапорту в нього не прийняли.Тому, як зазначає позивач, він подав рапорт поштою.
Подання позивачем вказаного рапорту (а.с. 99) та отримання його ГУ НП в Сумській області 03.05.2022 відповідачем не заперечується.
Водночас, суд зазначає, що відповідно до ч. 1, 3-5 ст. 59 Закону №580 служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Згідно вимог розд. ІІ Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 № 1235 надання відпусток відповідно до законодавства є підставою для видання наказів по особовому складу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, будь-яких наказів за наслідками розгляду рапорту позивача про надання ОСОБА_1 відпустки відповідачем не приймалось, про їх прийняття позивачу не повідомлялось. Доказів оскарження позивачем бездіяльності чи дій щодо неналежного розгляду його рапорта, позивачем суду не надано.

А тому саме лише подання позивачем рапорту про надання відпустки, за наслідками розгляду якого не було прийнтято рішення про його задоволення та надання такої відпустки, не може свідчити про поважність причин відсутності позивача на службі в період з 02.05.2022 по 08.05.2022.

Доводи позивача про погане самопочуття та відсутність можливості звернутися до лікаря 09.05.2022 не підтверджені позивачем жодним доказом, а тому не можуть бути взяті судом до уваги.

Крім того згідно із п.1.1, 1.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України 13.11.2001 № 455 (далі - Інструкція №455), тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6. Таких документів ані за 09.05.2022, ані за 10.05.2022 позивачем надано не було.

Відповідно до п.2.19 вказаної Інструкції особам, які самостійно звернулись по консультативну допомогу, видається довідка довільної форми за підписом лікуючого лікаря, засвідченим печаткою лікувально-профілактичного закладу, з обов`язковим зазначенням часу проведеної консультації.

Системний аналіз вказаних норм свідчить про те, що єдиним належним доказом наявності поважності причин відсутності поліцейського на службі може бути лише оригінал довідки про хворобу чи листка непрацездатності.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29 липня 2020 року у справі №825/253/17.

При цьому у разі проходження діагностичного обстеження в закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності, за відсутності ознак тимчасової непрацездатності, або у разі самостійного звернення по консультативну допомогу видається довідка довільної форми за підписом лікуючого лікаря, засвідченим печаткою лікувально-профілактичного закладу, у якій обов`язково зазначається час проведеної консультації.

Суд зазначає, що надана на підтвердження поважності причин відсутності на службі 10.05.2022 декларація про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу (а.с. 105), не є належним доказом тимчасової непрацездатності та відсутності на службі з поважних причин. А консультативний висновок лікаря (а.с. 109) не містить часу проведеної консультації, та не підтверджує, коли саме був у лікарні позивач. Крім того доказів повідомлення керівника про відсутність на роботі позивачем суду не надано.

Отже, на підтвердження поважності причини відсутності на службі 09.05.2022 та 10.05.2022 належних доказів позивач не надавав ані відповідачу в ході службового розслідування, ані суду.

З огляду на викладене, обставини, які б свідчили про поважність підстав невиходу позивачем на службу 02.05.2022, 03.05.2022, 04.05.2022, 05.05.2022, 06.05.2022, 07.05.2022, 09.05.2022 та 10.05.2022 судом не встановлено, а позивачем не доведено.

Та обставина, що позивачу було відомо про проведення відносно нього службового розслідування, що він отримував повідомлення про необхідність надання пояснень через мобільний застосунок, позивачем не заперечується. Доказів того, що позивач надавав чи намагався надати пояснення матеріали справи не містять. Крім того, суд зазначає, що позивач не був позбавлений права надати суду пояснення з підтверджуючими доказами про поважність причин відсутності на службі. А тому доводи позивача про порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування у зв`язку з ненаданням можливості для надання пояснень, є безпідставними та не можуть бути враховані судом.

З урахуванням зазначеного, оскільки матеріалами службового розслідування доведено факт порушення позивачем службової дисципліни, суд доходить висновку, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом.

Види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до працівників поліції, установлені у статті 13 Дисциплінарного статуту.

Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарного проступку, яким визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник приймає рішення про застосування дисциплінарного стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, разом з тим, встановлені у висновку службового розслідування обставини були достатніми для його застосування.

При цьому, відповідно до Рекомендації Rec (2001) №10 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам «Про Європейський кодекс поліцейської етики» працівники поліції, на усіх рівнях службової кар`єри, повинні відбиратися на посади на основі особистої кваліфікації та досвіду, що відповідає цілям поліції. Працівників поліції мають характеризувати такі якості: логічність суджень, відкритість, зрілість, доброчесність, комунікативність і, де це необхідно, наявність лідерських та управлінських навичок <…> (пункти 22,23).

Один із основних принципів поведінки представників правоохоронних органів, закріплених у Кодексі поведінки посадових осіб з підтримання правопорядку, що був затверджений Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН №34/169 від 17 грудня 1979 року, полягає у тому, що службовці органів правопорядку повинні завжди виконувати обов`язки, покладені на них законом, служачи суспільству та захищаючи всіх людей від протиправних діянь, відповідно до високого рівня відповідальності, якої вимагає їхня професія.

У пунктах 33, 59 зазначеної Рекомендації вказано, що поліція повинна бути відповідальною перед державою, громадянами та їх представниками, а також підлягати ефективному зовнішньому контролю. Застосування дисциплінарних стягнень щодо співробітників поліції повинно здійснюватися під наглядом незалежного органу або суду.

Зважаючи на встановлені судом на підставі зібраних і проаналізованих у їх взаємозв`язку доказів фактичні обставини цієї справи, суд доходить висновку про доведеність у даному випадку в діянні позивача недотримання службової дисципліни та, відповідно, складу дисциплінарного проступку, а також із обраним видом дисциплінарного стягнення.

Відповідно до Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів Національної поліції, який входить до його компетенції.

Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, суд доходить висновку, що обставини, що передували притягненню позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення в подальшому з лав національної поліції знайшли своє повне обґрунтування та підтвердження, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в даному випадку є прямо пропорційним та виправданим по відношенню до вчиненого ним проступку, а, відтак, оскаржувані накази відповідають критеріям правомірності, встановленим в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів в частині, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска