Справа № 460/499/22
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/499/22 пров. № А/857/8027/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Глушка І. В.
суддів -Хобор Р. Б.
Шавеля Р. М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛД С" про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги та про приєднання до матеріалів справи копії ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року у справі №460/18252/21, заявлені у справі №460/499/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛД С" до Рівненської митниці про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного значення,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа №460/499/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛД С" до Рівненської митниці про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного значення, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Рівненської митниці на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року.

02 серпня 2022 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду від представника позивача надійшло клопотання про продовження Рівненській митниці строку на усунення недоліків апеляційної скарги, поданої на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року у справі №460/499/22.

Доводи клопотання зводяться до необхідності сплати відповідачем судового збору у розмірі, що становить 150% відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, у якій об`єднано одну вимогу майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру, а саме 7443,00 грн, замість визначеного в ухвалі судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху розміру 3721,50 грн.

19 вересня 2022 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду від представника позивача надійшло клопотання, у якому, покликаючись на ч.2 ст. 298 КАС України, згідно якої апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог встановлених ст.296 КАС України, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу, просить приєднати до матеріалів справи №460/499/22 копію ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року у справі 460/18252/21 про повернення апеляційної скарги скаржнику та взяти її до уваги при ухваленні судового рішення у даній справі.

Надаючи правову оцінку заявленим клопотанням, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що такі слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частина друга ст.44 КАС України передбачає, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Права та обов`язки учасників справи та сторін передбачені приписами статей 44, 47 КАС України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до частини п`ятої ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до частини першої ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства (пункт 9 частини третьої статті 2 КАС України) та статтею 45 КАС України врегулюване питання щодо неприпустимості зловживання процесуальними правами.

Згідно з частиною другою ст.45 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства.

За частиною третьою ст.45 КАС України в разі якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Тобто цими приписами встановлено наслідки, які можуть бути застосовані судом у разі визнання учасником справи зловживання процесуальними правами дій, зокрема та не виключно передбачених частиною другою цієї статті.

Суд звертає увагу на те, що саме з метою виконання завдання адміністративного судочинства сторона у справі має користуватися процесуальними правами, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Отож, якщо особа здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей, така особа виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Правова система має бути спроможною ефективно захистити себе від цих дій. І саме на такий захист спрямовані заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами. Відповідні заходи передбачені у частинах третій і четвертій статті 45, частині восьмій статті 139, частині першій статті 144, пункті 5 частини першої статті 145, статті 149 КАС України.

Дії учасників судового процесу та їхніх представників мають не лише за формою, але й за змістом відповідати завданню адміністративного судочинства.

Верховний Суд неодноразово (зокрема, у постановах від 09.11.2021 у справі №826/9751/14, від 12.07.2022 року у справі №640/16646/21, в ухвалі від 16.08.2022 у cправі №908/2049/20) висловив позицію про те, що під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ, необґрунтованого перевантаження роботи суду.

Слід враховувати, що наведений у частині другій статті 45 КАС України перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер. При цьому, вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесене на розсуд суду, що розглядає справу. Суд апеляційної інстанції зауважує, що ознакою зловживання процесуальними правами є вчинення дій, спрямованих на затягування розгляду справи, створення перешкод іншим учасникам процесу.

Виходячи з норм статті 5 КАС України, звернення до адміністративного суду повинно мати на меті отримання ефективного способу захисту порушених прав.

Із позовної заяви та постанови суду першої інстанції слідує, що позивачем заявлено до суду вимоги про скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного значення. Тобто предметом судового розгляду є захист права позивача на імпортування товару за заявленою декларантом позивача митною вартістю, що є базою оподаткування податком на додану вартість та митними платежами. При оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову в розумінні підпункту 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" є різниця митних платежів, що підлягали сплаті з урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні. Оскільки безпосереднім наслідком винесення рішення про коригування митної вартості є зміна складу майна позивача, вимоги про скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень є майновими.

В ухвалі судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2022 року на виконання вимог ч.2 ст. 169 КАС України зазначено точну суму судового збору, яку необхідно сплатити відповідачу за подання апеляційної скарги на рішення та наведено її розрахунок.

Зміст заявлених клопотань представника позивача вказує на помилковість обрахованого судом розміру судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року у справі №460/499/22.

Слід зазначити, що Закон України Про судовий збір від 08 липня 2011 року № 3674-VI не ставить у залежність розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги від здійсненого судом розподілу судових витрат чи сплаченого позивачем розміру судового збору, оскільки ставка судового збору за подання апеляційної скарги у 150 % вираховується виходячи із суми, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, в даному випадку за конкретною позовною вимогою майнового характеру, заявленою позивачем - юридичною особою.

Доводи заявника про інший розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви та розмір судового збору, що підлягав сплаті скаржником за подання апеляційної скарги, з посилання на самостійно здійснений ним розрахунок є безпідставними, оскільки обов`язок про зазначення розміру судового збору в силу частини другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України покладений на суд, а наведений скаржником розрахунок судового збору є довільним тлумаченням норм закону.

Подання згаданих клопотань представником позивача виходить за межі дійсного змісту процесуального права, передбаченого статтею 44 КАС України, що вказує на зловживання заявником своїми правами, оскільки заявник порушує питання, яке вже було вирішено судом, за відсутності будь-яких підстав або виникнення нових обставин.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про застосування процесуальних наслідків, передбачених ч.3 ст. 45 КАС України.

Керуючись статями 45, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛД С" про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги (вх.№27488/22) та про приєднання до матеріалів справи копії ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року у справі №460/18252/21 (вх.№ 33129/22), заявлені у справі №460/499/22 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Глушко
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель