Справа № 285/3984/22
Суддя: Помогаєв А. В.
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 285/3984/22
провадження у справі № 2-а/0285/46/22
РІШЕННЯ

Іменем України

22 вересня 2022 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Помогаєва А.В.

за участю: секретаря судового засідання Ковальчук М.В., представника позивача Шепети Р.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

19.08.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив скасувати постанову серії БАВ №330492 від 09.08.2022 року, про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, та закрити провадження по справі.

В обґрунтування позову зазначає, що будь-яких правопорушень він не вчиняв. Оскаржувана постанова винесена інспектором СРПП Новоград-Волинського РВП ГУ НП в Житомирській області Шевченком О.І. безпідставно та з порушеннями вимог чинного законодавства.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Посилався на відсутність будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень. Пояснити обставини складання оскаржуваної постанови, підтвердити або спростувати наявність у ОСОБА_1 транспортного засобу - відмовився, посилаючись на відсутність у нього такої інформації.

Представник відповідача у судове засідання не прибув. Подали письмовий відзив на позовну заяву з викладеними в ньому запереченнями. Зазначили, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності є правомірним, постанова винесена у межах повноважень працівників поліції та у спосіб, визначений КУпАП, із дотриманням встановленої процедури та з урахувнням усіх обставин у справі. Посилались на те, що оскаржувана постанова складена у відповідності до вимог чинного законодавства та є доказом вчинення позивачем правопорушень. Будь-яких інших доказів суду не надали.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що 09.08.2022 року інспектором сектору реагування патрульної поліції Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області Шевченком О.І. винесено постанову на бланку серії БАВ № 330492 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

У постанові зазначено, що 09.08.2022 року о 16 год. 41 хв. в м. Новоград-Волинський по вул. Лянгуса, ОСОБА_1 керував транспортним засобом без застебнутого мотошолому, без свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст.126 КУпАП. Назву та реєстраційний номер транспортного засобу в наданій суду копії постанови зазначено нерозбірливо (а.с. 13)

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 5 статті 121 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 року за № 28/32999, передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових, доказів, висновків експертів.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є доказом його вчинення.

Постанова є оскаржуваним рішенням, що складено суб`єктом владних повноважень. Вона містить владний припис, який має грунтуватись на законних підставах, існування яких має бути підтверджено (зафіксовано) у відповідній формі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на те, що жодного доказу на підтвердження події адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП та вини ОСОБА_1 у їх вчиненні відповідач не надав (зокрема: відеозапису, фотознимків, показань свідків або будь-яких інших доказів), відповідачем не виконано обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад зазначених в оскаржуваній постанові адміністративних правопорушень, у зв`язку з чим постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки не встановлено обставин, які б свідчили про події і склад адміністративних правопорушень, вчинених позивачем, провадження у справах про ці правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем заявлено до відшкодування судові витрати в сумі 2496,20 грн, що складаються з витрат на послуги адвоката в сумі 2000 грн. та судового збору в сумі 496,20 грн., які підтверджуються розрахунковими документами.

Згідно ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач у відзові на позовну заяву одночасно з повним невизнанням позову заперечував проти відшкодування витрат позивача на правничу допомогу, посилаючись на завищення її розміру.

Суд визнає обгрунтованими заперечення відповідача проти розміру витрат позивача на правничу допомогу.

На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката.

З огляду на обставини справи, предмет спору та тривалість розгляду справи, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір витрат на правнничу допомогу є неспівмірним та вважає за необхідне зменшити його.

Враховуючи фактично надані послуги, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Оскільки позов задоволено, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Таким чином, загальна сума судових витрат, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача складає 1496 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову від 09.08.2022 року серії БАВ №330492, винесену інспектором СРПП Новоград-Волинського РВП Головного управління Національної поліції в Житомирської області Шевченком Олексієм Ігоровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Закрити провадження по справі від 09.08.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КупАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1496 (одна тисяча чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

У задоволенні решти вимог про відшкодування судових витрат - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо скаргу не було подано. У випадку оскарження - з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, Старий бульвар, 5/37, м. Житомир, 10001, .

Суддя А.В. Помогаєв