Справа № 620/8746/21
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/8746/21 Головуючий у 1 інстанції: Житняк Л.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Костюк Л.О.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за апеляційними скаргами Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації та особи, яка не брала участі у справі Інституту археології Національної академії наук України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації про скасування припису, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації, в якому просив скасувати припис Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації від 20 липня 2021 року №15-2236/8.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано припис Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації від 20.07.2021 №15-2236/8.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Також, не погодившись з рішенням суду, особа, яка не брала участі у справі - Інститут археології Національної академії наук України звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

10 червня 2022 року та 05 серпня 2022 року через систему «Електронний суд» до Шостого апеляційного адміністративного суду (передана судді-доповідачу 13 червня 2022 року) від представника особи, яка не брала участі у справі Інституту археології Національної академії наук України - Луєнка Юрія Васильовича надійшли заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2022 року та 19 серпня 2022 року вищевказані заяви представника особи, яка не брала участі у справі Інституту археології Національної академії наук України - Луєнка Васильовича задоволено.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарга підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі АДРЕСА_1 .

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 №878 м. Ніжин занесено до «Списку історичних населених місць України». Відповідно до історико-архітектурного опорного плану, затвердженого наказом Міністерства культури України від 26.04.2013 № 364, зазначена земельна ділянка розташована в охоронній зоні пам`ятки археології місцевого значення окольне місто «Крепость» літописного м. Нєжатин Х-ХІХ ст. (№3718-6), взятої на облік розпорядженням представника Президента України в Чернігівській області від 08.10.1993 №459 в історичному ареалі м. Ніжина.

Від Департаменту культури і туризму національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації, ОСОБА_1 отримано Висновок від 14.01.2020 №04-П до робочого проекту «Реконструкція існуючої будівлі електростанції з будівництвом прибудови та надбудови під тортово-офісні приміщення по АДРЕСА_1», яким погоджено роботи з реконструкції існуючої будівлі електростанції з будівництвом прибудови та надбудови під торгово-офісні приміщення по АДРЕСА_1.

Листом від 14 травня 2021 року Міністерство культури та інформаційної політики України надіслало позивачу дозвіл від 14.05.2021 №22-029з на проведення земляних робіт з метою виконання будівельних робіт по об`єкту «Реконструкція існуючої будівлі електростанції з будівництвом прибудова на надбудови під торгово-офісні приміщення по АДРЕСА_1», виданий Міністерством культури та інформаційної політики України в межах повноважень визначених Законом України «Про охорону культурної спадщини» й Положенням про Міністерство культури та інформаційної політики України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 16.10.2019 №885. Згідно дозволу термін проведення земляних робіт до 31.12.2021. А також, визначено, що земельні роботи проводяться відповідно до проектної документації розробленої та погодженої у встановленому законодавством порядку, в тому числі Міністерством культури та інформаційної політики України від 17.04.2021 за №113/6.11.1, з урахуванням результатів археологічних досліджену попередніх років.

03 червня 2021 року між Інститутом археології НАН України та ПФОП ОСОБА_1 укладено договір на проведення науково-рятувальних археологічних досліджень (нагляду за земляними роботами) загальною площею 369,75 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

До 01 липня 2021 року було проведено нагляд на площі 190 кв.м. У результаті нагляду під перекопом, потужністю до 3,5 м (фундаменти раніше існуючих будівель) виявлено плями об`єктів XVII-XVIII ст.

ОСОБА_1 було повідомлено про те, що співробітники Інституту археології НАН України, які проводять нагляд за земляними роботами за умовами договору від 03.06.2021 №76 між Інститутом археології НАН України та ФОП ОСОБА_1 на проведення науково-рятувальних археологічних досліджень (нагляду за земляними роботами) загальною площею 369,75 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 будуть відсутні з 01 по 12 липня 2021 року, у зв`язку з забезпеченням діяльності Воронезької археологічної експедиції, для проведення археологічної практики СумДПУ ім. А.С. Макаренка.

19 липня 2021 року до Департаменту надійшла Доповідна записка від автора кваліфікаційного документу на проведення науково-рятувальних археологічних розкопок та археологічного нагляду на території м. Ніжин Чернігівської області №048/21, заступника начальника Лівобережної археологічної експедиції Інституту археології НАН України ОСОБА_4 та акт від 12.07.2021 підписаний співробітниками Інституту археології НАН України ОСОБА_4, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про те, що 12.07.2021, під час обстеження території по вул. Шевченка, 25 у м. Ніжині на предмет дотримання пам`яткоохоронного законодавства, представниками Інституту археології НАН України виявлено факт порушення чинного пам`яткоохоронного законодавства при проведенні земляних робіт. Так, в Акті від 12.07.2021, зазначено, що до 01 липня було проведено нагляд на площі 190 кв.м. У результаті нагляду під перекопом, потужністю до 3,5 м (фундамент раніше існуючих будівель) виявлено плями споруд ХVІІ-ХVІІІ ст., що згідно діючого законодавства потребує укладення окремого договору на проведення розкопок.

При цьому, в Акті від 12.07.2021 також зазначено, що за час відсутності співробітників Інституту археології НАН України на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , замовником самовільно, порушуючи чинне законодавство, без присутності фахівців було викопано котлован розміром 29x10 м + 3,8x2,2 м, загальною площею орієнтовно до 300 кв.м та глибиною 3,5 м. На око на дні спостерігаються плями від споруд. Загальна площа біля 500 кв.м. що значно перевищує площу договору, яка становить 369,75 кв.м.

На підставі наданих матеріалів про порушення, директором Департаменту, як органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 було надіслано Припис із вимогою негайно припинити будь-які земляні роботи та рекомендацією звернутись до фахівців-археологів для дослідження виявлених археологічних об`єктів на недослідженій території земельної ділянки площею 369,75 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

В Приписі від 20 липня 2021 року вказано: …«До 01 липня було проведено нагляд на площі 190 кв.м. У результаті нагляду під перекопом, потужністю до 3,5 м (фундамент раніше існуючих будівель) виявлено плями споруд ХVІІ-ХVІІІ ст., що потребує укладення окремого договору на проведення охоронних археологічних досліджень виявлених об`єктів…«».

…У результаті обстеження виявлено факт порушення чинного пам`яткоохоронного законодавства (абзац 1 ст.37 Закону України «Про охорону культурної спадщини», ст.92 Кодексу України про адміністративні правопорушення»).

На земельній ділянці по АДРЕСА_1 самовільно, без присутності фахівців-археологів, було відрито котлован розміром 29x10 м та 3,8x2,2 м, загальною площею орієнтовно до 300 кв.м., глибиною 3,5 м. На дні спостерігаються плями споруд.

Зазначені роботи здійснені без проведення охоронних археологічних досліджень на території пам`ятки археології місцевого значення. Вчинені дії могли призвести до часткового знищення стародавнього культурного шару та пошкодження археологічних об`єктів.».

Не погоджуючись із вищевказаним приписом, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь врегульовані Законом України «Про охорону культурної спадщини» (далі - Закон №1805-ІІІ, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Як визначає преамбула до вказаного Закону, об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою. Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Приписами частини 1 статті 6 Закону №1805-ІІІ визначені повноваження органу охорони культурної спадщини Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, до компетенції яких належить, зокрема:

- здійснення контролю за виконанням цього Закону, інших нормативно- правових актів про охорону культурної спадщини;

- забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження;

- призначення відповідних охоронних заходів щодо пам`яток місцевого значення та їхніх територій у разі виникнення загрози їх руйнування або пошкодження внаслідок дії природних факторів або проведення будь-яких робіт;

- видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток місцевого значення, припинення робіт на пам`ятках, їхніх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом дозволів або з відхиленням від них.

Згідно Положення про Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Чернігівської обласної державної адміністрації від 17.03.2020 №160, Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації є спеціально уповноваженим органом охорони культурної спадщини в частині пам`яток археології, історії та монументального мистецтва Чернігівської обласної державної адміністрації.

Пунктом 5 вказаного Положення передбачено, що відповідач, відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує захист об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; видає розпорядження та приписи щодо охорони пам`яток культурної спадщини місцевого значення, припинення робіт на пам`ятках культурної спадщини, їх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених Законом України «Про охорону культурної спадщини», дозволів або з відхиленням від них.

У відповідності до ч. 1 ст. 36 Закону №1805-ІІІ, якщо під час проведення будь-яких земляних робіт виявлено знахідку археологічного або історичного характеру, виконавець робіт зобов`язаний зупинити їх подальше ведення і протягом однієї доби повідомити про це відповідний орган охорони культурної спадщини, на території якого проводяться земляні роботи.

Частинами 1-2 статті 30 Закону №1805-ІІІ закріплено, що органи охорони культурної спадщини зобов`язані заборонити будь-яку діяльність юридичних або фізичних осіб, що створює загрозу пам`ятці або порушує законодавство, норми і правила у сфері охорони культурної спадщини.

Приписи органів охорони культурної спадщини є обов`язковими для виконання всіма юридичними та фізичними особами.

Стаття 37 Закону України «Про охорону культурної спадщини» передбачає особливості захисту об`єктів культурної спадщини.

Відповідно до положень згаданої статті, будівельні, меліоративні, шляхові та інші роботи, що можуть призвести до руйнування, знищення чи пошкодження об`єктів культурної спадщини, проводяться тільки після повного дослідження цих об`єктів за рахунок коштів замовників зазначених робіт.

Роботи на щойно виявлених об`єктах культурної спадщини здійснюються за наявності письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково-проектної документації.

З метою захисту об`єктів археології, у тому числі тих, що можуть бути виявлені, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених Земельним кодексом України, погоджуються органами охорони культурної спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону №1805-ІІІ, проведення археологічних розвідок, розкопок, інших земляних робіт на території пам`ятки, охоронюваній археологічній території, в зонах охорони, в історичних ареалах населених місць, а також дослідження решток життєдіяльності людини, що містяться під земною поверхнею, під водою, здійснюються за дозволом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, що видається виконавцю робіт - фізичній особі, і за умови реєстрації цього дозволу у відповідному органі охорони культурної спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, Міністерством культури та інформаційної політики України позивачеві видано Дозвіл на проведення земляних робіт на території пам`ятки, охоронюваній археологічній території, в зонах охорони, в історичних ареалах населених місць № 22-029/21з від 19 травня 2021 року (Т. 1 а.с. 14).

Вказаний Дозвіл видано на проведення земляних робіт з метою виконання будівельних робіт по об`єкту «Реконструкція існуючої будівлі електростанції з будівництвом прибудови та надбудови під торгово-офісні приміщення по АДРЕСА_1, Чернігівська область» на території: АДРЕСА_1; історичний ареал міста. Обсяг робіт: згідно проектної документації. Термін проведення робіт: до 31 грудня 2021 року. Земляні роботи проводяться: відповідно до проектної документації, розробленої та погодженої у встановленому законодавством порядку в тому числі міністерством культури та інформаційної політики України від 17.04.2020 за № 113/6.11.1, з урахуванням результатів археологічнихдосліджень попередніх років.

Цей Дозвіл також містить застереження про те, що він не дає права проведення земляних робіт на ділянках з недослідженим археологічним культурним шаром або окремими недослідженими археологічними об`єктами.

Листом від 17 квітня 2020 року № 113/6.11.1 Міністерство культури та інформаційної політики України погодило проектну документацію об`єкта «Реконструкція існуючої будівлі електростанції з будівництвом прибудови та надбудови під торгово-офісні приміщення по АДРЕСА_1, Чернігівська область» (Т. 1 а.с. 12).

Вказаний лист також містить застереження, що, оскільки, земельна ділянка за вказаною адресою розташована у межах пам`ятки археології місцевого значення, початку проведення будь-яких земляних робіт повинні передувати обов`язкові попередні археологічні дослідження.

Департаментом культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації (відповідачем) було надано Висновок від 14 січня 2020 року № 04-П до робочого проекту: «Реконструкція існуючої будівлі електростанції з будівництвом прибудови та надбудови під торгово-офісні приміщення по АДРЕСА_1, Чернігівська область», яким Департамент погодив зазначений робочий проект за наступних умов:

1. Погодження робочого проекту з Міністерством культури та інформаційної політики України та проведення охоронних археологічних досліджень при знятті ґрунту пізніших нашарувань вручну під наглядом археологів з відбиранням характерних деталей даного періоду в зоні будівництва прибудови та інженерних комунікацій з наданням кошторису (площа охоронних археологічних досліджень: під прибудовою 281,75 кв. м., під мережами 87,8 кв. м.).

2. Проведення охоронних археологічних досліджень при знятті грунту пізніших нашарувань вручну під наглядом археологів з відбиранням характерних деталей даного періоду в зоні будівництва прибудови та інженерних комунікацій з наданням кошторису (площа охоронних археологічних досліджень під прибудовою 281,75 кв.м., під мережами 87,8 кв.м.).

Зазначений Висновок містить інформацію, що постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 № 878 м. Ніжин занесено до «Списку історичних населених місць України». Відповідно до історико-архітектурного опорного плану, затвердженого наказом Міністерства культури України від 26.04.2013 № 364, зазначена земельна ділянка розташована в охоронній зоні пам`ятки археології місцевого значення окольне місто «Крєпость» літописного м. Нежатина Х-ХІХ ст. (№ 3718-б), взятої на облік розпорядженням представника Президента України в Чернігівській області від 08.10.1993 № 459, в історичному ареалі м. Ніжина.

Висновок, також, містить застереження, що будь-які земляні роботи, пов`язані з будівництвом, без погодження з департаментом культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації та без проведення охоронних археологічних досліджень заборонені.

ОСОБА_1 09.01.2020 року звернувся до відповідача із клопотанням про погодження Робочого проекту «Реконструкція будівлі електростанції з будівництвом прибудови та надбудови під торгово - офісні приміщення по АДРЕСА_1 Чернігівської області.

До поданого клопотання позивачем було додано робоче креслення із нанесеними на них місцями запланованої прибудови (що відповідно до робочих креслень передбачають здійснення земляних робіт, яким обов`язково передують археологічні дослідження), викопіювання з генплану, план мережі водопроводу та каналізації.

Відповідно до поданих проектних документів стадії Робочий проект, позивачем було заплановано здійснення земляних робіт у зв`язку із будівництвом прибудови на площі 281,7 кв.м., та заплановано здійснення земляних робіт для прокладення комунікацій на площі 87,8 кв.м.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов виданих Містобудівних умов, висновків та дозволів, 03.06.2021р. між позивачем та Інститутом археології НАН України було укладено Договір №76 на надання послуг на проведення науково-рятувальних археологічних досліджень (нагляду за земляними роботами) в історичному ареалі середньовічного міста загальною площею 369,75 кв.м. (281,75 кв.м. + 88 кв.м.) за адресою АДРЕСА_1, Чернігівська обл. (Т. 1 а.с. 76-79).

За умовами вказаного Договору, виконавець зобов`язався провести науково - рятівні археологічні дослідження загальною площею 369,75 кв.м. в строк до 30.09.2021 р.

Як наголошує апелянт - Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації, проведення будь-яких інших земляних робіт, відповідно до наданого проекту, замовником не було передбачено. В тому числі, відповідно до поданих документів стадії Робочий проект, не було передбачено риття котлованів, про що міг би свідчити План котловану, що є обов`язковим в складі Робочого проекту в разі його влаштування,

Також, апелянт - Інститут археології Національної академії наук України зазначає, що позивач не одержував дозволу, а отже і не набував у встановленому порядку права на проведення земляних робіт на об`єкті «Реконструкція існуючої будівлі електростанції з будівництвом прибудови та надбудови під торгово-офісні приміщення по АДРЕСА_1, Чернігівська область» на площі, більшій, ніж зазначена вище.

Відповідно до Акту від 12 липня 2021 року, складеного співробітниками Інституту археології НАН України ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 , до 01 липня було проведено нагляд на площі 190 кв.м. У результаті нагляду під перекопом, потужністю до 3,5 м (фундамент раніше існуючих будівель) виявлено плями споруд ХVІІ-ХVІІІ ст., що, згідно діючого законодавства, потребує укладення окремого договору на проведення розкопок (Т. 1 а.с. 46).

При цьому, в Акті від 12 липня 2021 року зазначено, що за час відсутності співробітників Інституту археології НАН України на земельній ділянці по АДРЕСА_1, замовником самовільно, порушуючи чинне законодавство, без присутності фахівців було викопано котлован розміром 29x10 м + 3,8x2,2 м, загальною площею орієнтовно до 300 кв.м та глибиною 3,5 м. На око на дні спостерігаються плями від споруд. Загальна площа біля 500 кв.м. що значно перевищує площу договору, яка становить 369,75 кв.м.

Отже, з вищевказаного вбачається, що співробітниками Інституту археології НАН України встановлено, що за час відсутності археологів (з 01.07.2021 р. по 12.07.2021 р.) позивачем було проведено земляні роботи, які не були обумовлені у погодженій відповідачем та Мінкультом проектній документації, та які відповідно до висновку відповідача та Мінкульту були прямо заборонені без проведення археологічних досліджень, що мали б передувати таким роботам.

Вищевказані обставини слугували підставою для винесення відповідачем оскаржуваного припису від 20 липня 2021 року, яким позивача зобов`язано негайно зупинити будь-які земляні роботи на зазначеному об`єкті. Також, рекомендовано звернутися до фахівців-археологів для дослідження виявлених археологічних об`єктів на недослідженій території земельної ділянки. (Т. 1 а.с. 15-16).

Крім того, позивачем не заперечувалося, що він був офіційно застережений про те, що не має права розпочинати будь-які земляні роботи без обов`язкових попередніх археологічних досліджень, без погодження з відповідачем та зобов`язаний негайно зупинити їхнє проведення у разі виявлення знахідки археологічного або історичного характеру.

Водночас, як зазначає апелянт - Інститут археології Національної академії наук України, позивач до фахівців-археологів для проведення необхідних досліджень, які можливо було провести в найкоротший час, не звернувся.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що станом на дату внесення відповідачем оскаржуваного припису від 20.07.2021, позивач вже виконав земляні роботи на загальній площі земельної ділянки близько 500 кв. м. (488,36 кв. м.), тобто, на площі, більшій, ніж передбачена проектною документацією, погоджена відповідачем у Висновку від 14.01.2020 № 04-П та визначена у Дозволі від 19.05.2021 № 22-029/21з.

Тобто, станом на дату внесення оскаржуваного ним припису, позивач вже не мав права на подальше проведення будь-яких земляних робіт на об`єкті «Реконструкція існуючої будівлі електростанції з будівництвом прибудови та надбудови під торгово-офісні приміщення по АДРЕСА_1, Чернігівська область» без додаткового погодження їх проведення відповідачем та одержання нового дозволу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що виявлені археологом археологічні об`єкти - плями споруд - знаходяться на території будівництва, на якій не потрібно здійснювати археологічні дослідження, адже вони знаходяться в межах існуючої будівлі, згідно схеми генерального плану, а не в запроектованих прибудовах.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком та вважає його помилковим, оскільки, земляні роботи проводилися саме в місці запроектованої прибудови.

Суд першої інстанції, також, зазначив, що нежитлова будівля електростанції, що реконструюється, має глибину фундаменту 5,5 м., а в оскаржуваному приписі йдеться про те, що в котлованах на території будівництва, на глибині 3,5 м, на дні, спостерігаються плями споруд, що не може відповідати дійсності, адже при побудові будівлі електростанції, вже мали бути здійснені всі необхідні археологічні дослідження на глибину більшу ніж 5,5 м, що вказує на те, що на глибині існуючого фундаменту (5,5 м) проводились земляні роботи.

Разом з тим, як наголошує апелянт - відповідач, за даними Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації, археологічні дослідження на земельній ділянці позивача не проводились.

При цьому, колегія суддів звертає увагу та те, докази проведення археологічних досліджень попередніх років в матеріалах справи відсутні.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що під час будівництва електростанції були проведені археологічні дослідження не підтверджено матеріалами справи.

Щодо висновку суду першої інстанції про те, що в котлованах на території будівництва, які мають глибину 3,5 м, не можуть спостерігатися плями споруд, адже при побудові будівлі електростанції вже були здійснені всі необхідні археологічні дослідження на глибину більше, ніж 3,5 м., а саме 5,50 м, що вказує на те, що на цій глибині ґрунт є насипним, слід вказати наступне.

Як зазначає Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації в апеляційній скарзі, археологічний культурний шар завжди є насипним, оскільки є антропогенним утворенням. І навпаки, цілісність грунтів природного походження свідчить про відсутність археологічного культурного шару.

Також, апелянт - Інститут археології Національної академії наук України підтверджує, що наявність насипних ґрунтів якраз і вказує на можливу наявність таких археологічних знахідок, як залишки історичних будівель (споруд), оскільки будь-яке будівництво, в тому числі й історичної будівлі в давнину, вже само собою передбачає порушення материка, переміщення або відсипання ґрунту, порушення його структури тощо. Тобто, навпаки, відсутність насипних ґрунтів та непошкодженість материка може вказувати на відсутність таких археологічних пам`яток, як залишки історичних будівель (споруд).

Вищевказані доводи свідчать про помилковість посилання суду першої інстанції на наявність насипного грунту, як на підтвердження здійснення археологічних досліджень попередніх років на вказаній земельній ділянці.

Водночас, колегія суддів наголошує на тому, що питання наявності чи відсутності об`єктів археології на конкретній земельній ділянці потребує спеціальних знань в сфері археології.

Колегія суддів зазначає, що відповідач видав позивачеві оскаржуваний припис на підставі тих відомостей, які були ним встановлені, адже, чинне законодавство не передбачає для відповідача здійснення спеціальної перевірки одержаних від виконавця науково-рятувальних археологічних робіт відомостей про виявлені археологічні пам`ятки та про порушення вимог законодавства про охорону культурної та археологічної спадщини перед внесенням припису про припинення земляних робіт.

Водночас, відповідні перевірки та дослідження здійснюються лише після внесення припису та припинення таких робіт.

На переконання колегії суддів, одержавши дані про те, що позивачем були проведені земляні роботи з відхиленням від проектної документації, без нагляду археологів, в обсягах, більших, ніж передбачено дозволом на проведення земляних робіт, та про те, що на дні викопаного котловану виявлені археологічні пам`ятки і існує загроза їх знищення чи пошкодження подальшим проведенням робіт, відповідач правомірно, обгрунтовано та в межах наданих повноважень виніс оскаржуваний припис.

Таким чином, судом першої інстанції помилково визнано протиправним та скасовано припис Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації від 20.07.2021 №15-2236/8, а тому, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Колегія суддів приймає до уваги Висновок № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому зазначено, що при викладенні підстав для прийняття рішення суд повинен надати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Судова колегія, також, враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Крім того, у рішеннях ЄСПЛ по справі Ґарсія Руіз проти Іспанії (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що "…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…" .

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 , а тому, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційних скаргах знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 241, 242, 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації та особи, яка не брала участі у справі Інституту археології Національної академії наук України задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Костюк Л.О.

Кузьмишина О.М.

Повний текст постанови виготовлено 19.09.2022 р.