Справа № 158/2093/22
Суддя: Корецька В. В.
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/2093/22
Провадження № 2-а/0158/75/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2022 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Корецької В.В.
за участю секретаря Процик Л.В.
за участю представника позивача Кравченко Ю.М.
перекладача Каримшакова Нурлана
представника відповідача Воробей П.О.
відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення видворення -
в с т а н о в и в :
22.09.2022 року представник Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, звернувся до Ківерцівського районного суду Волинської області з адміністративним позовом до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення видворення.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.09.2022 року в м. Києві співробітниками Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби в м. Києві та Київській області було виявлено громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в порушення вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» проживав на території України без документів, які б надавали останньому таке право на визначений строк та не виконав рішення про примусове повернення з України.
Громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 було доставлено до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, для з`ясування усіх обставин його перебування на території України та в подальшому поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.
В подальшому було встановлено, що відповідач по справі, зі слів останнього, прибув до України 21.09.2019 року, перетнувши державний кордон через пункт пропуску «Славутич». Документований посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_1 строком дії від 19.12.2019 року по 19.12.2020 року. Для отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні до компетентних органів відповідач по справі не звертався.
За порушення правил перебування іноземних громадян на території України, 08.08.2022 року, відповідача по справі - громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП.
Також 08.08.2022 року відносно відповідача по справі - громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , працівниками ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни у термін до 18.08.2022 року, про що останньому було достовірно відомо, про що свідчить відібрана у громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 розписка про отримання вищевказаного рішення, зі змістом якого він був ознайомлений. Зміст рішення про примусове повернення відповідача по справі до країни походження і розписки, наслідки невиконання рішення та порядок його оскарження, було роз`яснено зрозумілою громадянину Республіки Узбекистан ОСОБА_1 мовою в присутності перекладача.
Вищевказане рішення останнім до суду не оскаржувалось, при цьому виконане не було, оскільки громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 територію України не покинув, і як наслідок 21.09.2022 року був затриманий з метою забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Посилаючись на те, що відомості про перебування відповідача по справі на території України на законних підставах відсутні, останній рішення компетентного органу від 08.08.2022 року про примусове повернення до країни походження у термін до 18.08.2022 року не виконав, просить примусово видворити з України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також затримати останнього з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 місяців, допустити негайне виконання рішення суду.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.09.2022 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено проводити розгляд даної адміністративної справи в режимі відеоконференції.
У судовому засіданні представник позивача Кравченко Ю.М. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволені відмовити. Крім того, у судовому засіданні зазначив, що йому не було роз`яснено рішення про примусове повернення до країни походження у зазначений термін та не ознайомлено з поясненнями від 08.08.2022 року, оскільки при ознайомлені був відсутній перекладач.
З позицією відповідача по справі погодився його захисник - адвокат Воробей П.О.
Заслухавши пояснення сторін по справі, кожного зокрема, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 21.09.2022 року співробітниками Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби в м. Києві та Київській області було виявлено громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прибув до України 21.09.2019 року з метою неофіційного працевлаштування. Документований посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_1 строком дії від 19.12.2019 року по 19.12.2020 року /а.с.12/.
Після закінчення терміну перебування, мав реальну можливість покинути Україну, але наміру цього робити не мав.
За порушення правил перебування іноземних громадян на території України, 08.08.2022 року, відповідача по справі - громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП.
У судовому засіданні також встановлено, що для отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні до компетентних органів відповідач по справі не звертався, будь яких інших дій для легалізації свого перебування на території України не вживав, а тому відносно останнього 08.08.2022 року було прийнято рішення ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни /а.с.20-22/.
Разом з тим, суд не бере до уваги твердження відповідача та його представника про те, що громадянину Республіки Узбекистан ОСОБА_2 не було роз`яснено рішення про примусове повернення до країни походження у зазначений термін та не ознайомлено з поясненнями від 08.08.2022 року, оскільки був відсутній перекладач, тому, що це спростовується матеріалами справи.
Зокрема, як вбачається із матеріалів справи, про наявність даного рішення про примусове повернення до країни походження у термін до 18.08.2022 року відповідачу по справі було достовірно відомо, оскільки даний факт стверджується копією письмової розписки про отримання даного рішення, в якому останній зазначив, що з правом на його оскарження в судовому порядку він ознайомлений, копію рішення отримав, що скріплено особистими підписами як громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 так і перекладача/а.с. 15, 22/.
Рішення про примусове повернення відповідач по справі не виконав, хоча реально усвідомлював, що своїми умисними діями порушує законодавство України, що стверджується поясненнями ОСОБА_1 у судовому засіданні.

21.09.2022 року громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.27/.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод втілює основоположне право людини, а саме захист особи від свавільного втручання держави в її право на свободу. Підпункти з «a» до «f» пункту 1 статті 5 Конвенції містять вичерпний перелік дозволених підстав позбавлення свободи і жодне позбавлення свободи не буде законним, якщо не відповідатиме одній з цих підстав (рішення Європейського суду з прав людини в справі "Хлаіфія та інші проти Італії" (Khlaifia and Others v. Italy), пункт 88).

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 7 ст. 5 КАС України іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що й громадяни та юридичні особи України.

При цьому, відповідно до ст. 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Так, п. 3 ч. 4 ст. 46 КАС України визначено, що зокрема, іноземці чи особи без громадянства, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про імміграцію імміграція» - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства від 22.09.2011 року № 3773-VI (надалі - Закон № 3773).

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону №3773-VІ строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Тобто, з аналізу наведених вище норм вбачається, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання такого рішення. Тобто, обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Враховуючи те, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 незаконно перебуває на території України, ним не виконано у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення до країни походження від 08.08.2022 року, відсутні докази оскарження зазначеного рішення в судовому порядку, не вчинялось жодних дій з легалізації на території України, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, що унеможливлює забезпечення примусового видворення за межі України.

Суд також бере до уваги, що відповідач перебуває у такому стані вже тривалий час, тобто у нього було достатньо часу, щоб покинути територію України, проте останній не здійснив жодних дій щодо залишення території України, а тому суд обґрунтовано вважає, що така поведінка відповідача може продовжуватись й після ухвалення рішення про примусове повернення його до країни походження або третьої країни, тому є підстави для його затримання з метою забезпечення процедури видворення з поміщенням до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, органом охорони державного кордону подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цього органу (підрозділу) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідач не має законних підстав для перебування на території України, порушив вимоги ст. 4, 9, 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» і відповідно до ст. 30 цього Закону підлягає примусовому видворенню.

Враховуючи вищевказане та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Беручи до уваги встановлені в ході розгляду справи обставини, суд вбачає підстави для звернення даного судового рішення в цій частині до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 72-78, 90, 243-245, 288, 289, п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,-

у х в а л и в :

Адміністративний позов Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення видворення задовольнити частково.

Примусово видворити за межі території України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Затримати з метою забезпечення примусового видворення громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 4 (чотири) місяці.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Звернути рішення суду до негайного виконання в частині примусового видворення відповідача за межі території України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, адреса: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4А; ;

Представник позивача ОСОБА_3 , адреса: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4А; ;

Відповідач - громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце перебування: АДРЕСА_1 ;

Представник відповідача - адвокат Воробей Петро Олексійович.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька