Справа № 815/4162/16
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 815/4162/16

Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

ухвала суду першої інстанції прийнята у

м. Одеса 04 лютого 2022 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Градовського Ю.М., Шеметенко Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління МВС України на Одеській залізниці, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Головне управління Національної поліції в Одеській області, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И В :

У 2016 році ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року: адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України на Одеській залізниці № 127 о/с від 08.09.2015 року у частині звільнення майора міліції ОСОБА_1 , слідчого слідчої частини слідчого відділу Управління МВС України на Одеській залізниці з 08 вересня 2015 року за п. 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ; поновлено майора міліції ОСОБА_1 , слідчого слідчої частини слідчого відділу Управління МВС України на Одеській залізниці з 08 вересня 2015 року; зобов`язано ліквідаційну комісію Управління МВС України на Одеській залізниці, здійснити розрахунок та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 , слідчого слідчої частини слідчого відділу Управління МВС України на Одеській залізниці з 08 вересня 2015 року відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100; допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 , на посаді слідчого слідчої частини слідчого відділу Управління МВС України на Одеській залізниці з 08 вересня 2015 року; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року: касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 у справі №815/4162/16 скасовано і залишено в силі постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20.12.2016.

19 червня 2021 року Одеським окружним адміністративним судом по справі №815/4162/16 видано виконавчий лист про зобов`язання ліквідаційну комісію Управління МВС України на Одеській залізниці, здійснити розрахунок та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 , слідчого слідчої частини слідчого відділу Управління МВС України на Одеській залізниці з 08 вересня 2015 року відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області 15.07.2019 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №59549517 щодо виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2021 у справі №815/4162/16.

28 січня 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду за вх. №6074/22 надійшла заява представника позивача про заміну сторони виконавчого провадження з боржника Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України на Одеській залізниці на Міністерство внутрішніх справ України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року, заяву представника ОСОБА_1 задоволено. Замінено боржника у виконавчому провадженні ВП №59549517 щодо виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2019 по справі №815/4162/19 з Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України на Одеській залізниці () на Міністерство внутрішніх справ України (вул.Богомольця, 10, м.Київ, 01024, ).

Не погоджуючись з даною ухвалою, Міністерством внутрішніх справ України подано на вказану ухвалу апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, апелянт просить скасувати вказану ухвалу та ухвалити нову про відмову в задоволенні заяви.

В обґрунтування скарги, апелянт зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що виразилось у тому, що судом першої інстанції заяву було розглянуто без повідомлення зацікавленої особи МВС України на яку в подальшому покладено було зобов`язання щодо виконання рішення суду. Також, посилаючись на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.03.2014р. у справі №21-8а14, від 27.05.2014р. у справі №21-108а14 зазначає, що ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведеного обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган, мова йде фактично про реорганізацію. На думку скаржника, в даному випадку мала місце реорганізація правоохоронного органу, адже функції держави не ліквідовано. Посилаючись на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 06.08.2020р. у справі №821/3865/15-а, від 25.06.2020р. у справі №420/6852/18, від 23.05.2018р. у справі №П/811/3414/15, від 22.10.2020р. у справі №520/5147/19, зазначає, що ліквідація відповідного Головного управління Міністерства внутрішніх справ України з однозначним створенням іншого органу відповідного Головного управління Національної поліції, який буде виконувати повноваження (завдання) органу, що ліквідовується, передбачає зобов`язання роботодавця (держави) вжити заходів щодо відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівнику ліквідованого у такий спосіб органу. За вказаного, на думку апелянта, суд першої інстанції невірно у своїй ухвалі зазначив про те, що МВС України є правонаступником Управління МВС України на Одеській залізниці.

За приписами ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що справу можливо розглянути без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення (в даному випадку ухвали) в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що звертаючись із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з Управління МВС України на Одеській залізниці на МВС України, представник позивача зазначав, що Міністершо внутрішніх справ України, у зв`язку із припиненням УМВС України на Одеській залізниці, відповідно до Положення №878 від 28.10.2015р., є правонаступником боржника у виконавчому провадженні - Ліквідаційної комісії УМВС України на Одеській залізниці.

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку фактично мала місце реорганізація Управління МВС України на Одеській залізниці, а не ліквідація, а тому оскільки завдання та функції держави, які були покладені на Управління МВС України на Одеській залізниці, з огляду на приписи Положення про міністерство внутрішніх справ України, затверджене постановою від 28.10.2015р. №878, закріплені за Міністерством внутрішніх справ України, саме вказане міністерство є правонаступником УМВС України на Одеській залізниці.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його вірним, виходячи з наступного.

Як встановлено статтею 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з ч.1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Аналогічні за змістом положення містяться в ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження", згідно яких, у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, заміна сторони виконавчого провадження можлива у разі вибуття однієї зі сторін (стягувача або боржника), зокрема, в т.ч. і внаслідок реорганізації юридичної особи, а також в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 КАС України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 104, ст. 609 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації, за якої її зобов`язання припиняються ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від право попередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу.

Апеляційний суд зазначає, що підставами для залучення до участі у справі правонаступника сторони суб`єкта владних повноважень є або припинення суб`єкта владних повноважень в результаті реорганізації чи ліквідації, або повне чи часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень до іншого (іншим) внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Слід зазначити, що виконавчий лист по даній справі був виданий про зобов`язання ліквідаційну комісію Управління МВС України на Одеській залізниці, здійснити розрахунок та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 , слідчого слідчої частини слідчого відділу Управління МВС України на Одеській залізниці з 08 вересня 2015 року відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Отже, спір у цій справі виник у відносинах публічної служби у зв`язку з проходженням та припиненням позивачем служби в органах внутрішніх справ та обов`язок боржника, що випливає з постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року, не стосується публічно-владних функцій у сфері служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, що були передані органам поліції у процесі реорганізації органів внутрішніх справ.

У такому випадку заміна ліквідованого Управління МВС України на Одеській залізниці як боржника за вказаним рішенням може мати місце виключно у випадку фактичного її вибуття унаслідок припинення, та переходу всіх його прав та обов`язків до правонаступника (повного правонаступництва).

14 квітня 2015 року МВС України видано накази № 431 «Про заходи щодо реформування органів внутрішніх справ" та від 08 червня 2015 року № 661 «Про ліквідацію УМВС України на Одеській залізниці».

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи - управління Міністерства внутрішніх справ України на Одеській залізниці (), 16.01.2021 внесено відомості про припинення даної юридичної особи (номер запису 007037176).

Відповідно до ст.ст.1, 2 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 р. №565-XII, міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань. Основними завданнями міліції є: забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх припинення; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення кримінальних правопорушень.

Згідно ст.ст.1, 2 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. №580-VIII, Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності.

За визначенням ч.ч. 2, 3 ст.81 Цивільного кодексу України, юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права; цим Кодексом встановлюється порядок створення, організаційно-правові форми, правовий статус юридичних осіб приватного права; порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюється Конституцією України та законом.

Відповідно до п. 1 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 878 від 28.10.2015р., Міністерство внутрішніх справ України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. МВС є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах, зокрема, забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, а також надання поліцейських послуг.

Відповідно до відомостей, які зазначені у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Управління МВС України на Одеській залізниці (), його засновником є Міністерство внутрішніх справ України; основний вид діяльності - діяльність з охорони громадського порядку та безпеки; рішення про створення та припинення вказаної юридичної особи публічного права приймались Міністерством внутрішніх справ України.

Колегія суддів з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.03.2021 р. у справі №804/8952/15 зазначає, що держава не відмовилась від виконання завдань і функцій по діяльності з охорони громадського порядку та безпеки, які виконувались Управлінням МВС України на залізничному транспорті, вказані завдання і функції згідно постанови Кабінету Міністрів України № 878 від 28.10.2015 р. закріплені за Міністерством внутрішніх справ України.

З огляду на наведене, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що Міністерство внутрішніх справ України є правонаступником Управління МВС України на Одеській залізниці.

Наведеного висновку суду першої інстанції апелянтом не спростовано.

Апелянтом не доведено, що саме Головне управління Національної поліції в Одеській області є правонаступником Управління Міністерства внутрішніх справ України на Одеській залізниці.

Більше того, таке твердження спростовано судом першої інстанції у своїй ухвалі.

Надаючи оцінку доводам апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, слід зазначити, що у відповідності до ч.2 ст.379 КАС України, суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Отже, вказана норма зобов`язує суд при розгляді заяви про заміну сторони виконавчого провадження здійснити повідомлення державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи.

На виконання вказаних вимог, суд першої інстанції на електронні адреси сторін учасників справи та державного виконавця направляв повістки про виклик до суду.

В даному випадку МВС України не є ані державним виконавцем, ані заінтересованою особою, яка звернулась з поданням (заявою), а також учасників справи.

Отже, доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду справи.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, висновків суду першої інстанції не спростовують, та не дають підстав для висновку про порушенням судом першої інстанції норм права.

У задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 241-243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року у справі №815/4162/16 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Градовський Ю.М. Шеметенко Л.П.