Справа № 640/11442/22
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 року м. Київ № 640/11442/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Саміленко В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до про Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) визнання протиправною та скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Махової Д.А. про стягнення виконавчого збору у ВП №42723123 від 03.06.2016;

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є. про відкриття виконавчого провадження №69385329 від 12.07.2022.

Ухвалою суду від 01.08.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до ухвали суду від 08.09.2022 визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 у частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору у ВП №42723123 від 03.06.2016 та позовну заяву у цій частині повернуто позивачу.

Ухвалою суду від 08.09.2022 відкрито провадження у справі № 640/11442/22 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та викликом учасників справи у судове засідання на 20.09.2022.

19.09.2022 від відповідача надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №69385329.

У судовому засіданні 20.09.2022 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Додатково у якості підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №69385329 від 12.07.2022 зазначив, що державний виконавець повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження, оскільки борг не було стягнуто у повному обсязі за виконавчим документом.

Відповідач у судовому засіданні 20.09.2022 просила суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на ту обставину, що постанова про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом, визначеним Законом України "Про виконавче провадження".

Зважаючи на подану учасниками справи заяву про розгляд справи у письмовому провадженні, суд на підставі статей 194, 205 Кодексу адміністративного судочинства України продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши думку представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

11.07.2022 до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла до виконання постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Махової Д.А. про стягнення виконавчого збору №42723123 від 03.06.2016 у розмірі 807179,60 грн.

У супровідному листі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 10.01.2022, до якого додана вищевказана постанова, серед іншого, зазначено, що виконавче провадження №42723123 по виконанню виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва від 25.04.2013 № 2-2839/12, завершено 10.01.2022, а саме: винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №42723123 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 закону України "Про виконавче провадження". Залишок нестягнутого виконавчого збору, що підлягає стягненню за постановою, складає 698794,23 грн.

Постановою головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є. від 12.07.2022 відкрито виконавче провадження № 69385329 з примусового виконання постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Махової Д.А. про стягнення виконавчого збору у ВП №42723123 від 03.06.2016 у розмірі 807179,60 грн.

Вважаючи, що у відповідача не було правових підстав для відкриття виконавчого провадження, обґрунтовуючи позовні вимоги протиправністю постанови про стягнення виконавчого збору, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За визначенням статті 1 Закону України від 02.06.2016 N 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон N 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 3 наведеного Закону відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Таким чином, постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору є окремим виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню.

За змістом частини четвертої статті 4 Закону N 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

В обґрунтування позовних вимог у частині визнання протиправною та скасування постанови Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є. від 12.07.2022 про відкриття виконавчого провадження № 69385329, позивач посилається на необґрунтоване стягнення у межах вказаного виконавчого провадження решти суми виконавчого збору, при цьому, без реального виконання рішення суду та без дотримання пропорційності такого стягнення.

Суд звертає увагу позивача, що виконавчим документом у виконавчому провадженні № 69385329 є саме постанова державного виконавця від 03.06.2016 № 42723123 про стягнення виконавчого збору, а не виконавчий лист Солом`янського районного суду м. Києва від 25.04.2013 № 2-2839/12, під час виконання якого і було винесено постанову від 03.06.2016 № 42723123 про стягнення виконавчого збору.

Частиною шостою статті 27 Закону N 1404-VIII встановлено, що у разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Згідно частини сьомої статті 27 наведеного Закону у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (ч. 9 ст. 27 Закону).

Пунктом 1 частини першої статті 37 Закону N 1404-VIII визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Згідно частини третьої статті 40 зазначеного Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Оскільки ухвалою суду від 08.09.2022 позовну заяву ОСОБА_1 у частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору у ВП №42723123 від 03.06.2016 повернуто позивачу у зв`язку з неповажними причинами пропуску строку звернення до суду й вказана постанова про стягнення виконавчого збору є чинною та є окремим виконавчим документом, що підлягає виконанню, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування постанови Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є. від 12.07.2022 про відкриття виконавчого провадження № 69385329 з виконання постанови від 03.06.2016 №42723123 про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) - відмовити.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Катющенко