Справа № 620/5044/22
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2022 року Чернігів Справа № 620/5044/22
Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Скалозуба Ю. О., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу
за позовомФермерського господарства "Мештера Йосипа Івановича"
доГоловного управління Державної податкової служби у Чернігівській області
про визнання протиправними та скасування податкової вимоги, податкових повідомлень-рішень
Фермерське господарство «Мештера Йосипа Івановича» звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати:
- податкову вимогу Головного управління ДПС у Чернігівській області форми «Ю» від 31.03.2016 р. №289-25 №289 на загальну суму податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями Фермерського господарства «МЕШТЕРА ЙОСИПА ІВАНОВИЧА» станом на 30.03.2016 р. в розмірі 1 101,54 грн.;
Ухвалою суду від 10.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 31.08.2022, відповідно до вимог ч. 13 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява Фермерського господарства «Мештера Йосипа Івановича» залишена без руху та встановлено десятиденний строк для надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із вказанням інших підстав поважності його пропуску.
Окрім того, позивач зауважує, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в країні введено воєнний стан, який було продовжено і діє на даний час, що за рекомендаціями Ради Суддів є поважною підставою для поновлення процесуальних строків. Також позивач зазначає про погіршений стан здоров`я.
Окремо позивач зауважив, що ухвала Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.08.2022 про залишення позовної заяви без руху в паперовому вигляді до ФГ « ОСОБА_1 » не направлялася.
Дослідивши заяву позивача про поновлення строку звернення до суду суд зважає на таке.
Відповідно до ч.1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Разом з тим, частиною 13 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Згідно із ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
У свою чергу відповідно до ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Абзацом 1 ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З огляду на позовну заяву Фермерське господарство «Мештера Йосипа Івановича» оскаржує податкову вимогу від 31.08.2016 та податкові повідомлення-рішення від 14.11.2016 і від 02.07.2018, в той час як до суду позивач звернувся 28.07.2022.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 позовні вимоги Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області до Фермерського господарства «Мештера Йосипа Івановича» про стягнення податкового боргу в розмірі 44109,01 грн задоволено.

За даними автоматизованої системи документообігу суду «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що зазначене вище рішення суду від 07.05.2020 у справі №620/873/20 надіслано судом на юридичну адресу Фермерського господарства «Мештери Йосипа Івановича» (провул. Польовий, 8, с. Карильське, Коропський район, Чернігівська область, 16251), однак поштове відправлення повернуто на адресу суду із відміткою поштового відділення «виїхав за кордон».

19.10.2021 на адресу суду від адвоката Нежевело Валентини Вікторівни (ордер на надання правничої допомоги серії ВМ №1020382 від 18.10.2021) надійшла заява про надіслання поштою за адресою адвоката, зокрема, копію рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 у справі №620/873/20.

26.10.2021 судом направлено адвокату Нежевело Валентині Вікторівні ( АДРЕСА_1 ) копію рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 по справі № 620/873/20 за позовом Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області до Фермерського господарства «Мештери Йосипа Івановича».

06.12.2022 в автоматизованій системі документообігу суду «Діловодство спеціалізованого суду» Шостим апеляційним адміністративним судом зареєстровано апеляційну скаргу Фермерського господарства «Мештери Йосипа Івановича» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 у справі №620/973/20.

Суд зауважує, що заява про поновлення строку звернення суду, що надійшла на виконання ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду про залишення позову без руху обґрунтована аналогічними доводами, що судом визнані неповажними під час ухвалення означеної ухвали.

Дослідивши наявні матеріали та докази, суд звертає увагу позивача на те, що під час залишення позовної заяви без руху судом не надано оцінку належності доведення податковим органом оскаржуваної податкової вимоги та податкових-повідомлень рішень, а враховано вимоги Кодексу адміністративного судочинства України щодо початку обрахунку строків звернення до суду із дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Щодо застосування шестимісячного строку звернення до суду із позовними вимогами про скасування податкових повідомлень-рішень та податкових вимог, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 ПК України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Пунктом 102.1 статті 102 ПК України встановлено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.2 статті 102 ПК України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Аналіз статті 102 ПК України дає підстави для висновку, що після закінчення визначеного у ній строку давності питання вирішення спору, зокрема, щодо правомірності податкового повідомлення рішення взагалі не може бути поставлене перед контролюючим органом вищого рівня або судом.

Отже, зазначений у пункті 102.1 статті 102 ПК України строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є сутнісна різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення при використанні.

Ухвалюючи постанову від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19, Верховний Суд дійшов висновку, що процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, Верховний Суд зазначив, що норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Вказана правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №160/11673/20, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає врахуванню судом при застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Щодо посилання як на поважну підставу пропуску строків звернення до суду хворобу ОСОБА_1 , суд зазначає, що відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Частиною 2 статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Статтею 55 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що особа має право звертатися до суду як особисто, так і через уповноваженого представника, який може бути наділений всіма процесуальними правами, які належать позивачу (чи іншому учаснику справи).

Судом встановлено, що звертаючись із апеляційною скаргою на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 у справі №620/873/20 ОСОБА_1 мав двох представників адвокат Нежевело Валентина Вікторівна та адвокат Цуркан Віктор Іванович. Вказані представники в інтересах позивача звернулись до суду і з вказаною позовною заявою.

Таким чином, суд зазначає, що зазначені позивачем обставини щодо неможливості його звернення до суду у встановлений КАС України строк не можуть вважатися об`єктивно непереборними та такими, що виключали можливість для вчасного звернення до суду з цим позовом, оскільки ОСОБА_1 не був позбавлений права звернутися до суду через уповноваженого представника.

Щодо зауваження представника позивача про ненаправлення у паперовому вигляді ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.08.2022 про залишення позовної заяви без руху суд зазначає таке.

Відповідно до вимог процесуального законодавства, часом вручення процесуальних документів в електронній формі є дата отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну адресу (п.2 ч.6 ст.251 КАС України).

Офіційна електронна адреса відповідно до підпункту 5.8 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21, це: сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.

Відповідно до пункту 17 підрозділу 1 розділу ІІІ Положення особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством.

З огляду на матеріали справи, копію ухвали суду про залишення позову без руху 01.09.2022 представники позивача Цуркан В.І. та Нежевело В.В. отримали в Електронному кабінеті, що підтверджується довідками про доставку електронного листа до Електронного кабінету.

Відповідно до ч. 7 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Згідно із вимогами частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пункт 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, Фермерське господарство «Мештера Йосипа Івановича» звернувшись до суду 28.07.2022 пропустило шестимісячний строк звернення до суду та викладені в позові та заяві про поновлення строку звернення до суду підстави такого пропуску суд не визнає поважними, що є підставою для залишення позову без розгляду.

На підставі наведеного та керуючись статтями 123, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Фермерського господарства «Мештера Йосипа Івановича» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та податкових повідомлень-рішень залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Ю.О. Скалозуб