Справа № 640/32722/21
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Собківа Я.М.

При секретарі: Шепель О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (ВП) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістичні Інновації 2020» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Логістичні Інновації 2020» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС (далі - відповідач), в якому просило:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС щодо включення Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістичні Інновації 2020» () до плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2021 рік;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС від 28 жовтня 2021 року №8486-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістичні Інновації 2020» ().

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у відповідача були відсутні підстави, передбачені законом, для включення платника до плану-графіка про ведення документальних планових перевірок.

Крім того, позивач посилається на неможливість застосування постанови Кабінету Міністрів України № 89 від 03 лютого 2021 року «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», як на підставу для проведення перевірки, оскільки відповідний нормативний акт суперечить приписам Податкового кодексу України.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 січня 2022 року даний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини справи, що призвело до неправильного її вирішення. Зокрема, відповідач зазначив про відповідність оскаржуваного наказу вимогам Податкового кодексу України. Вказав, що судом першої інстанції помилково не взято до уваги, що постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2021 року №89 дозволено проведення документальних позапланових перевірок з підстав, визначених пп.77.4 статті 77 Податкового кодексу України.

Також відповідач послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2021 року по справі №816/228/17, де колегія суддів щодо вимоги про визнання протиправним та скасування наказу (про проведення перевірки) зазначила, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено про її безпідставність та необґрунтованість.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Логістичні інновації 2020» має , номер запису: 0040235, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

28 жовтня 2021 року Головним управлінням ДПС у м. Києві як відокремленим підрозділом ДПС відповідно до статей 20, 77, 82 ПК України, пункту 2 частини 1 статті 13 розділу IV, статті 25 розділу VI Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зі змінами та доповненнями, постанови Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2021 року № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», на підставі Плану-графіка проведення документальних перевірок платників податків на 2021 рік прийнято наказ № 8486-ц про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістичні інновації 2020» (Код , місцезнаходження: 03062, місто Київ, вулиця Екскаваторна, будинок 35) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2019 року по 30 вересня 2021 року, валютного - за період з 01 січня 2019 року по 30 вересня 2021 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 14 листопада 2017 року по 30 вересня 2021 року та іншого законодавства за відповідний період, тривалістю 20 робочих днів з 18 листопада 2021 року по дату завершення перевірки.

На виконання Наказу від 28 жовтня 2021 року № 8486-ц Головним управлінням ДПС у м. Києві надіслано повідомлення від 29 жовтня 2021 року № 1775/20-15-07-02-02-22.

Зазначений Наказ від 28 жовтня 2021 року № 8486-ц та повідомлення від 29 жовтня 2021 року № 1775/20-15-07-02-02-22 вручені Товариству з обмеженою відповідальністю «Логістичні інновації 2020» 01 листопада 2021 року.

18 листопада 2021 року посадові особи Головного управління ДПС у м. Києві відповідно до Наказу від 28 жовтня 2021 року № 8486-ц та направлень на перевірку від 18 листопада 2021 року № 21357/26-15-07-02-02 та № 21354/26-15-07-02-02, прибули для проведення документальної планової виїзної перевірки за місцезнаходженням (податкової адресою) Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістичні інновації 2020».

Платником податків було відмовлено допуску до проведення перевірки, про що посадовими особами контролюючого органу складено акт про відмову в допуску до проведення / відмову від проведення документальної планової виїзної перевірки від 18 листопада 2021 року № 6158/Ж6/26-15-07-02-02.

Не погоджуючись з прийнятим наказом про проведення перевірки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції наголосив на недоведеності податковим органом жодного критерію ризику наявного у відповідному витязі з обґрунтування підстав включення платників податків до плану-графіка на 2021 рік, в силу відсутності жодного належного, допустимого та достатнього доказу, який обґрунтовував би їх правомірність, алгоритм розрахунку та правову природу їх обліку. Також суд зазначив, що за наявності чинної норми пункту 522 підрозділу 10 розділу Перехідних положень ПК України, прийняття відповідачем оскаржуваного наказу від 28 жовтня 2021 року № 8486-ц «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістичні Інновації 2020» у період дії карантину суперечить вимогам податкового законодавства, а тому є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з даним висновком, виходячи з наступного.

Підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (тут і далі - в редакції, чинній на момент проведення перевірки) встановлює, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно пп. 75.1.2 п. 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Абзацом 1 п. 77.1 статті 77 ПК України визначено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Відповідно до п. 77.2 статті 77 Податкового кодексу України до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Внесення змін до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік допускається не частіше одного разу в першому та одного разу в другому кварталі такого року, крім випадків коли зміни пов`язані із змінами найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок.

Документальна перевірка платника податків, який був включений до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік внаслідок внесення змін у такому році (інших ніж зміни найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок), може бути розпочата не раніше 1 липня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у першому кварталі такого року і не раніше 1 жовтня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у другому кварталі такого року.

Оновлений план-графік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 числа останнього місяця кварталу (у випадках змін найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок - до 30 числа місяця, що передує місяцю, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки).

Відповідно до п. 77.4 статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Порядок формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків регулюється Наказом Міністерства фінансів України від 02 червня 2015 року № 524, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 червня 2015 року за № 751/27196.

Згідно абз.1 п.3 Розділу 1 Порядку № 524, проекти річних планів-графіків складаються територіальними органами ДПС не пізніше 01 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки, квартальних планів-графіків - не пізніше 20 числа останнього місяця поточного кварталу засобами інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС. Абзацом 4 цієї ж норми передбачено, що після остаточного узгодження проектів планів-графіків (коригування планів-графіків) територіальні органи ДПС надають департаментам аудиту та податків і зборів з фізичних осіб засобами автоматизованої інформаційної системи «Управління документами» плани-графіки (коригування планів-графіків) з відповідними додатками та обґрунтування підстав включення платника податків до плану-графіка (коригування плану-графіка).

Згідно абз.1 п.5 Розділу 1 Порядку № 524, план-графік складається із планів-графіків територіальних органів ДПС та затверджується Головою ДПС.

Затверджений план-графік є обов`язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДПС (абз.2 п.5 Розділу 1 Порядку № 524).

Абзац 3 п.5 Розділу 1 Порядку № 524, передбачає, що належну якість формування плану-графіка та його коригування забезпечує територіальний орган ДПС, який сформував план-графік (коригування плану-графіка).

Відповідно до п.3 Розділу 1 Порядку № 524, разом з проектом плану-графіка (коригування плану-графіка) формуються інформаційно-аналітичні довідки за кожним платником податків з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС.

Згідно п.2 Розділу 3 Порядку № 524, формування переліку платників податків до розділів І, ІІ плану-графіка проводиться за критеріями ризиків згідно з вимогами пункту 5 цього розділу, у тому числі за даними інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС. При коригуванні плану-графіка враховуються показники за останній податковий (звітний) період.

До плану-графіка включаються платники податків відповідно до певних критеріїв. Так, п.5 розділу III Порядку встановлені критерії відбору платників податків - юридичних осіб: 1) високого ступеня ризику з відповідним переліком; 2) середнього ступеня ризику з відповідним переліком; 3) незначного ступеня ризику з відповідним переліком.

Пунктом 3 Розділу 3 Порядку № 524, передбачено, що до плану-графіка включаються платники податків, які за результатами господарської діяльності мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, платежів.

Отже, необхідною умовою для включення платника податків до плану-графіка є направлення територіальним органом до ДПС України належним чином сформованого проекту річного плану-графіка, інформаційно-аналітичної довідки щодо платника податків, обґрунтування підстав включення платника податків до плану-графіка.

Як вбачається з витягу з обґрунтування підстав включення платників податків до плану-графіка на 2021 рік, податковим органом було включено ТОВ «Логістичні інновації 2020» до плану-графіку у зв`язку з наявністю 11 критеріїв ризиків з котрих: кількість ризиків високого ступеня - 6; кількість ризиків низького ступеня - 5. Зокрема:

- рівень сплати податку на прибуток нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку за відповідною галуззю - 0,29;

- рівень сплати податку на додану вартість нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку за відповідною галуззю - 0,87;

- наявність інформації про непідтвердження реального здійснення операції з придбання із сумою податку на додану вартість понад 1 млн грн або понад 5 відсотків загального обсягу податкового кредиту, але не менше ніж 100 тис. грн - 61 191 239 грн;

- різниця між собівартістю реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) та чистим доходом від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) не перевищує 10 відсотків собівартості реалізованої продукції - 4,7;

- декларування експортних та/або імпортних операцій без фактичного здійснення таких операцій - 17 486 988 грн;

- зменшення вартості основних фондів у значних обсягах при відсутності збільшення сплати податку на прибуток - 84,7;

- декларування суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у сумі понад 1 млн грн. або понад 5 відсотків загального обсягу податкового кредиту, але не менше 100 тис. грн. за останній звітний (податковий) період - 50 415 657 грн;

- наявність негативних рішень комісії ДПС у системі автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризику, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних протягом трьох звітних періодів - 1;

- інші операційні витрати більше інших операційних доходів - 4 157 000 грн;

- невідповідність даних звітності реєстратора розрахункових операцій та обсягів постачання, зазначених у деклараціях з податку на додану вартість - 1 850 396 240 грн;

- сума розрахункових операцій, проведених через реєстратори розрахункових операцій, на 50 та більше відсотків менше від середньої суми розрахункових операцій, проведених через реєстратори розрахункових операцій платників податків України, які працюють на одній території (регіон), з одним видом господарської діяльності з урахуванням пропорційності доходів до суми розрахункових операцій, проведених через реєстратори розрахункових операцій - 96,9.

Разом з тим, ані матеріали справи, ані апеляційна скарга не містять жодного належного, допустимого та достатнього доказу, який обґрунтовував би правомірність застосування до позивача критеріїв ризику, що стали підставою включення платників податків до плану-графіка на 2021 рік, їх алгоритм розрахунку та правову природу їх обліку.

Зокрема, як вірно зазначено судом першої інстанції, матеріали справи не містять жодних даних податкової звітності позивача, даних про рівень сплати податку на прибуток та податку на додану вартість за відповідною галуззю, будь-якої інформації про непідтвердження реального здійснення операції позивачем, докази декларування позивачем експортних та/або імпортних операцій без фактичного здійснення таких операцій, зменшення вартості основних фондів останнього, будь-яких рішень комісії ДПС у системі автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризику, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних протягом трьох звітних періодів, а також інформації про суми здійснених розрахункових операцій, проведених через реєстратори розрахункових операцій.

Крім того, витяг з обґрунтування підстав включення платників податків до плану-графіка на 2021 рік не містить номеру та дати, не зазначено посадової особи, яка її склала та органу, який її прийняв так і не надано інформації щодо того, якими засобами та способами був здійснений розрахунок відповідних даних.

Більше того, податковим органом не наведеного з даного приводу жодного розгорнутого пояснення, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до цитування норм Податкового кодексу України.

Отже, податковим органом не було доведено та підтверджено документально, що позивач є платником з високим та/або середнім ступенем ризику несплати до бюджету податків та зборів, що у розумінні Порядку № 524 є підставою для включення підприємств до плану-графіка документальних перевірок.

Таким чином, відповідачем, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження законності підстав включення Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістичні інновації» до плану-графіку на 2021 рік, що свідчить про недотримання умов та порядку прийняття контролюючим органом рішення про проведення перевірки, що не може бути належною підставою для прийняття оскаржуваного наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 28 жовтня 2021 року № 8486-ц «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістичні Інновації 2020» ().

Щодо посилання сторін на застосування положень постанови Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2021 року № 89 «Про скорочення дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» в рамках спірних правовідносин, слід зазначити таке.

Пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункта 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.

На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Тобто, вимоги пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України пов`язані та прямо відсилають до актів Кабінету Міністрів України, на підставі яких завершується дія карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Судом встановлено, що дію карантину було введено постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 9 грудня 2020 року № 1236 установлено з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин.

Отже, Кабінетом Міністрів України на момент прийняття спірного наказу не приймалось рішення про завершення дії карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а відтак діяв мораторій на проведення документальних планових перевірок платників податків.

Відповідно до вимог пункту 4 розділу II Закону України від 17 вересня 2020 року №909-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік»» на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

На підставі цієї норми Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №89 від 3 листопада 2021 року «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірки» якою було скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб:

- тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 р. та не були завершеними;

- документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу;

- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України від 24 квітня 2020 року №568-ІХ);

- документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями;

- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

Водночас, мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України (в редакції на момент винесення спірного наказу) та вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок, була чинною, її дія не зупинялась.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Податкового кодексу України, зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Тобто, зміна приписів Податкового кодексу України здійснюється виключно законами про внесення змін до Кодексу, відповідно зміна строків, дії мораторію може бути здійснення виключно шляхом прямого внесення змін до Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

За загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною 3 статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Відповідно, за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у Податковому кодексу України, з одного боку і в постанові Кабінету Міністрів України з іншого боку - застосуванню підлягають положення і правила саме Податкового кодексу України.

Наведене узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 22 лютого 2022 року у справі № 420/12859/21, від 15 квітня 2022 року у справі № 160/5267/21 та від 06 липня 2022 року у справі № 360/1182/21.

Приймаючи до уваги той факт, що пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України є нормою вищої юридичної сили, ніж Постанова Кабінету Міністрів України № 89 від 03 лютого 2021 року, колегія суддів вважає, що за загальним правилом вирішення колізій, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України, а тому у даному випадку підлягають застосуванню саме норми Податкового кодексу України.

Отже, колегія суддів не погоджується з доводами апелянта про те, що податковий орган, фактично після прийняття постанови «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» від 03 лютого 2021 року № 89, був наділений повноваженнями здійснювати проведення документальної планової перевірки з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України.

Щодо посилання апелянта на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 08 вересня 2021 року у справі №816/228/17, то слід зазначити, що у прохальній частині скарги відповідач не просив закрити провадження у справі, тому суд правової оцінки даному питання не надає. Разом з тим колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу сторін на те, що у справі №816/228/17 предметом позову є наказ про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки та акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки вже після допуску представників податкового органу до перевірки. Водночас, у даній справі позивачем оскаржується наказ від 28 жовтня 2021 року, де має місце саме факт не допуску ТОВ «Логістичні Інновації 2020» контролюючого органу до проведення податкової перевірки. Враховуючи зазначене, правова позиція ВП ВС, висловлена у справі №816/228/17, не є релевантною для даної справи.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову є таким, що винесено з правильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим суд дійшов правомірного висновку про протиправність спірного наказу, винесеного відповідачем.

Під час розгляду зазначеної справи в суді апеляційної інстанції апелянтом не доведено, що при постановленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції здійснив порушення норм матеріального чи процесуального права, або неповною мірою з`ясував обставини, що мають значення для її вирішення.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції дотримано норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (ВП) - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 20 вересня 2022 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Я.М. Собків