Справа № 541/1014/22
Суддя: Городівський О. А.
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/1014/22
Провадження № 2-а/541/15/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді Городівського О.А.

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В..

представника позивача адвоката Грищенко Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Старшого державного інспектора Відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби з безпеки на транспорті Савченко Владислава Олеговича

та Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті

про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00004952 від 28.12.2021

в с т а н о в и в :

15 червня 2022 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області в інтересах ОСОБА_1 із зазначеним позовом звернувся його представник, адвокат Грищенко Є.С. В обґрунтування позову представник вказав, що 28 грудня 2021 року ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП, що було зафіксоване в автоматичному режимі. Підставою притягнення до відповідальності слугувало порушення автомобілем MAN F 06 днз НОМЕР_1 п. 22.5 ПДР України, тобто здійснення руху транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 6,7 % (4,338 т.). Правопорушення сторона позивача не визнає. Вважає притягнення до відповідальності безпідставним, так як вважає докази правопорушення у виді фотофіксації такими, що не дають змоги ідентифікувати автомобіль, який здійснив порушення ПДР, як такий, що належить позивачу. Окрім того зауважив, що відповідачі не забезпечили належне направлення копії постанови по справі позивачу, а посилання в постанові на віртуальне сховище, де містяться докази правопорушення являється не активним, у чому вбачав обмеження прав позивача на оскарження постанови. Вважає, що відомості зазначені в постанові не дозволяють ідентифікувати технічний засіб, яким здійснювалася фіксація правопорушення. Також сторона позивача вважає, що система автоматичного зважування проводить невірні арифметичні розрахунки. Вказує, що зміст постанови не дозволяє встановити обставини правопорушення, та дійти до висновку про наявність складу правопорушення в діянні позивача. Враховуючи вищенаведене, сторона позивача прохала визнати оскаржувану постанову протиправною та скасувати її із закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29.06.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У встановлений судом строк, представником відповідача Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті подано відзив, в якому зауважено на безпідставності вимог позову. По суті позовних вимог зазначено, що фіксація правопорушення та проведення відповідних вимірів, проводиться автоматично, за допомогою автоматичних пунктів, котрі здатні встановлювати загальну масу транспортного засобу, визначати кількість осей транспортного засобу, вимірювання навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу. Таким чином, саме автоматично зафіксовані дані і стали підвою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Зміст постанови відповідає закону. Розрахунки позивача не відповідають формулі обрахунку, які покладені в основу роботи автоматичних пунктів. Враховуючи вищенаведене, представник відповідача прохав у задоволенні позову відмовити.

Правом на подання відповіді на відзив, сторона позивача не скористалася.

Відповідач, старший державного інспектора Відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби з безпеки на транспорті Савченко В. О. своїм правом на подання відзиву не скористався.

У судовому засіданні представник позивача, адвокат Грищенко Є.С. позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлялися належним чином, причин неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 грудня 2021 року ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП, що було зафіксоване в автоматичному режимі. Підставою притягнення до відповідальності слугувало порушення автомобілем MAN F 06 днз НОМЕР_1 п. 22.5 ПДР України, тобто здійснення руху транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 6,7 % (4,338 т.).

Не погоджуючись із зазначеною постановою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду про її скасування.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до п.22.5 ПДР України (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

За змістом ч.2 ст. 132-1 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, і в такому разі відповідне тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з ч.1 ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У відповідності до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що автомобілем MAN F 06 днз НОМЕР_1 на а/д М-03 Київ-Харків Довжанський, км.81+000 здійснювався рух з порушенням нормативних параметрів навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 6,7 %.

Відповідні виміри проведено автоматично. Технічний засіб який проводив виміри має чинне свідоцтво про його повірку, що також відображено у постанові.

Оцінюючи доводи сторони позивача, суд сприймає їх критично.

Точність вимірів технічного приладу, стороною позивача належними та допустимими доказами не спростовано. Сторона позивача, оперує виключено припущеннями, сформованими на основі надання суб`єктивної оцінки результатів власних обрахувань. В той же час, суд не може в процесі доказування використовувати припущення.

Вчинення правопорушення саме автомобілем MAN F 06 днз НОМЕР_1 не викликає в суду сумнівів, адже номерний знак чітко прослідковує з фотофіксації, яка міститься в постанові та в збільшеному розмірі надана відповідачем (а.с.30, 104 зворот).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу MAN F 06 днз НОМЕР_1 , його власником являється позивач. Тобто зважаючи на положення ч.1 ст. 14-3 КУпАП позивач являється належним суб`єктом відповідальності.

Адміністративне стягнення, призначене позивачу, відповідає розміру, визначеному в санкції ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Доводи позивача про направлення постанови позивачу за некоректною адресою є слушними, однак не свідчать про невиконання відповідачами обов`язку по направленню прийнятого рішення у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідачами добросовісно здійснено направлення кореспонденції на ту адресу, котра міститься в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу MAN F 06 днз НОМЕР_1 , а саме АДРЕСА_1 (такі ж відомості візуально сприймаються і з ксерокопії паспорта позивача (а.с.25), хоча в дійсності вірна адреса місця проживання позивача є АДРЕСА_2 ., що підтверджено відомостями Відділу реєстрації Виконавчого комітету Миргородської міської ради.

В той же час, відповідна обставина не вплинула на реалізацію позивачем права на оскарження прийнятого рішення.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку про правомірність дій суб`єкта владних повноважень по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Твердження позивача не спростовують законності постанови, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись ст.ст.5, 9, 241-246, 250,286 КАС України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00004952 від 28.12.2021.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 21.09.2022 р.

Суддя О. А. Городівський