Справа № 460/19359/22
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2022-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

за результатами вирішення заяви про відвід

23 вересня 2022 року Р і в н е №460/19359/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, розглядаючи у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до 6 Прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби України - Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Державної прикордонної служби України, в якому позивач, з урахуванням заяви про зміну предмета позову (від 26.07.2022), просив суд: визнати протиправними дії (бездіяльність) суб`єкта владних повноважень: визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у перетині державного кордону громадянину ОСОБА_1 ; зобов`язати вчинити дії з надання можливості виїзду громадянину України ОСОБА_1 з території України до країн ЄС через державний кордон України у пунктах пропуску, не створюючи штучних перешкод.

Ухвалою суду від 18.07.2022 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 26.07.2022 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 23.08.2022.

17 серпня 2022 року позивач подав до суду заяву про зміну предмета позову, у якій просив суд: визнати протиправними дії (бездіяльність) щодо ненадання позивачу примірників рішень про відмову у перетині державного кордону 07.05.2022, 05.06.2022 та 26.07.2022; визнати протиправними та скасувати рішення про відмову у перетині державного кордону; зобов`язати виправити оскаржувані порушення з перешкоджання вільного виїзду з території України до країн ЄС.

Ухвалою суду від 23.08.2022 замінено неналежного відповідача у справі №460/19359/22 на належного - 6 Прикордонний Волинський загін Державної прикордонної служби України - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) (далі - відповідач).

Ухвалою суду від 23.08.2022 заяву позивача про залучення до участі у справі третьої особи - залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 23.08.2022, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, судове засідання відкладене на 22.09.2022.

12 вересня 2022 року позивач подав до суду заяву про зміну предмета позову, у якій просить суд: визнати протиправним та скасувати Рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України №1058 від 11.09.2022; зобов`язати виправити оскаржувані порушення з перешкоджання вільного виїзду з території України до країн ЄС.

Ухвалою суду від 22.09.2022 клопотання 6 Прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби України - Військової частини НОМЕР_1 про зупинення провадження у справі - залишене без задоволення; встановлено 6 Прикордонному Волинському загону Державної прикордонної служби України - Військовій частині НОМЕР_1 п`ятнадцятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву в порядку статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, щодо заяви про зміну предмета позову про визнання протиправним та скасування Рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України №1058 від 11.09.2022 та зобов`язання виправити оскаржувані порушення з перешкоджання вільного виїзду з території України до країн ЄС.

Ухвалою суду від 22.09.2022, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, судове засідання відкладене на 18.10.2022.

22 вересня 2022 року через систему «Електронний суд» позивач подав заяву про відвід головуючого судді.

Заява про відвід головуючого судді обґрунтована тим, що всупереч вимог статті 24 Конституції України та Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» суддя «проявляє у своїй поведінці, манерах висказування, проявах агресії, неповаги та нетерпимості до позивача під час судових засідань ознаки гендерної нетерпимості (дискримінації) за статтю, як жінки (за статтю) до чоловіка (за статтю), психологічно маючі відповідний склад розуму та виховання»; «за манерою поведінки та висловлювань вона підкреслює свою життєву позицію щодо того, що саме чоловіки не є рівними відносно жінок, мають піддаватись дискримінації, до них можуть бути застосовані додаткові обмеження, які не застосовуються до жінок, що наприклад жінки (за статтю) є чимось особливим і можуть їздити на відпустку за кордон, на що чоловіки не мають прав та інше»; «простими словами суддя просто ненавидить чоловіків за статтю, бо вони фізично сильніші та практично всі речі та наукові винаходи на планеті Земля зроблені та вироблені мізками та руками саме чоловіків, що саме їй приходиться у повсякденному житті використовувати речі, які винайдені та вироблені саме руками та мізками чоловіків, що викликає у неї ненависть та відразу до чоловіків за статтю і саме тому вона вчиняє всі дії, щоб зробити як мога гірше чоловікам, використовуючі своє переважливе у даній ситуації становище»; «суддя Недашківська Н.В., як суддя зацікавлена у розгляді справи на користь відповідачів не дає позивачу повністю висловити свою думку під час судових засідань, грубо перебиває позивача та нав`язує свою думку всупереч Кодексу суддівської етики, що має наслідком порушення права на справедливий та безсторонній суд, визначений ст. 6 Конвенції»; «суддя Недашківська Н.В. за своєю поведінкою боїться прийняти законне правосудне рішення, бо своєю поведінкою показує, що хоче і далі ходити на роботу у суд и отримувати приблизно до ста тисяч зарплатні на місяць, їздити (маючі вільний виїзд) на дорогі курорти, купувати речі за вподобанням та далі насолоджуватись життям, а прийняття законного правосудного рішення буде мати наслідки щодо позбавлення її всіх цих життєвих благ (Раю на землі)».

У заяві позивач вказує, що дані факти викликають та доводять обґрунтованість сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді справи.

За приписами частини третьої статті 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до частини першої статті 40 КАС України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (частина третя статті 40 КАС України).

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (частина четверта статті 40 КАС України).

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість заяви про відвід головуючого судді, суд зазначає таке.

Позивач посилається на норми пунктів 2 та 4 частини першої статті 36 КАС України: суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суд зазначає, що підстави для відводу судді визначені нормами статей 36 та 37 КАС України.

За правилами частини першої статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (частина друга статті 36 КАС України).

Отже, підстави для відводу, у тому числі самовідводу судді, можна умовно поділити на безумовні - ті, що чітко визначені законом, й оціночні - які вимагають оцінки.

Так, безумовними є наступні підстави: 1) якщо суддя брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо суддя є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 3) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу; 4) підстави, встановлені статтею 37 КАС України. Наявність цих юридичних фактів достатньо для того, щоб суддя був відведений.

До оціночних підстав належать такі підстави, як: 1) якщо суддя прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 2) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому, підстава щодо прямої чи опосередкованої заінтересованості судді в результаті розгляду справи дозволяє особам, які беруть участь у справі, у разі наявності у них доказів можливої заінтересованості судді у вирішенні справи, заявляти відвід судді.

Тобто, в даному випадку особа, яка заявляє відвід судді із вказаної підстави, повинна навести конкретні факти такої заінтересованості судді та підтвердити їх відповідними доказами, що дають підставу для застосування даної норми.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997) закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справах «П`єрсак проти Бельгії», «Кіпріану проти Кіпру», «Грівз проти Сполученого Королівства»).

Щодо суб`єктивного критерію, то він полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Проте презюмується особиста неупередженість.

Щодо об`єктивного критерію, то необхідно визначити поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді.

При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення ЄСПЛ у справі «Клейн та інші проти Нідерландів»).

Для відведення судді, в разі наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Разом з тим, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Щодо доводів позивача про те, що головуючий суддя є небезстороннім, то такі посилання не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, позаяк по своїй суті вони є гіпотетичними (власне суб`єктивне судження) і не підтверджуються жодними фактами, які могли б викликати сумніви щодо неупередженості судді. Жодних обставин, які б підтверджували, що головуючий суддя не був вільним від стороннього впливу чи будь-якого втручання у судовий розгляд справи, у заяві про відвід не наведено.

Вказані у заяві про відвід головуючого судді обставини, не свідчать та не можуть свідчити про наявність підстав для відводу, тому заява є необґрунтованою.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 36-40, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді в адміністративній справі №460/19359/22 за позовом ОСОБА_1 до 6 Прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби України - Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід передати відповідальній особі апарату суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, в порядку встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, для вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя К.М. Недашківська