Справа № 240/20716/22
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 вересня 2022 року м. Житомир справа № 240/20716/22

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Романченко Є.Ю., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення додаткової винагороди та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення додаткової винагороди та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що відповідачем в порушення приписів постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" не здійснено нарахування та виплату додаткової винагороди за період з 24.02.2022 по 09.05.2022 в сумі 74066,81 грн, що на думку позивача є протиправним, у зв`язку із чим звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Окрім цього, позивач вказує, що Територіальне управління Служби судової охорони у Житомирській області не провело з ним повного розрахунку при звільненні.

Відповідно до ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви, зокрема, з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.160, 161, 172 КАС України.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Зазначена норма кореспондується з ч. 4 ст. 161 КАС України, якою передбачено обов`язок позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" має право на додаткову винагороду, оскільки ніс службу у період з 24.02.2022 по 09.05.2022.

В той же час, будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем не надано, зокрема, доказів перебування на військовій службі та виконання своїх посадових обов`язків з 24.02.2022 по 09.05.2022 (графіки нарядів, чергувань та розстановки нарядів з забезпечення відсічі воєнної агресії Російської Федерації і т. д.)

Таким чином, позивачу необхідно подати до суду всі докази, що містяться в обгрунтування позову для всіх учасників справи.

Також, приписами ч. 3 ст. 161 КАС України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору на сьогодні визначено Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI ( далі - Закон №3674-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" з 01.01.2022 установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 2481,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VI за подання адміністративного позову фізичною особою ставка судового збору позовних вимог майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суддя не приймає до уваги посилання позивача на те, що він на підставі п. п. 1, 12 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір звільнений від сплати судового збору, оскільки предметом вказаного спору не є вимога про стягнення нарахованої, однак не виплаченої заробітної плати. Крім того, спірні правовідносини не виникли з підстав того, що позивач по відношенню до Територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області є військовослужбовцем, військовозобов`язаним та резервістом, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" визначено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Таким чином, вищевказана виплата за своєю юридичною природою не є заробітною платою, а є винагородою, як разове явище.

З огляду на викладене, пільга щодо сплати судового збору, згідно якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі на правовідносини, що склалися між сторонами в межах даної адміністративної справи, не поширюється.

Щодо звільнення позивача від сплати судового збору за позовну вимогу щодо середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, суд зазначає наступне.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону № 108/95-ВР "Про оплату праці" середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Вказане узгоджується з правовою позицією, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16.

Враховуючи вищевикладене та розмір заявлених позовних вимог, розмір судового збору на момент подачі позову становить 1229,96 грн (1% від 122995,81 грн).

Суд також зазначає, що актуальна інформація щодо реквізитів для сплати судового збору також розміщена на офіційній електронній адресі (веб-порталі) Житомирського окружного адміністративного суду за посиланням: https://adm.zt.court.gov.ua/sud0670.

Щодо строку звернення до суду із даним позовом, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд звертає увагу на те, що строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на його думку, Територіальне управління Служби судової охорони у Житомирській області допустило протиправну бездіяльність щодо не виплати йому додаткової винагороди, передбачену постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року № 168.

Отже, спірні правовідносини виникли у зв`язку з проходженням позивачем публічної служби.

Приписами ч. 5 ст. 122 КАС України встановлено спеціальний строк звернення до суду у відносинах публічної служби, якою передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Також слід зазначити, що питання строків звернення до суду за вирішенням трудових спорів регулюється статтею 233 Кодексу законів про працю України.

Так, відповідно до частин 1 та 2 даної норми (в редакції станом на дату подання позовної заяви до суду) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Таким чином, відповідно до чинного нормативно-правового регулювання на момент звернення до суду з даним позовом, у спорах, пов`язаних з прийняттям на публічну службу, її проходженням, звільненням з публічної служби, у тому числі щодо спорів про належні до виплати суми заробітної плати та інші виплати, пов`язані з проходженням публічної служби, встановлюється місячний строк.

При цьому, необхідно звернути увагу та те, що правові висновки Верховного Суду про те, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (наприклад, щодо спорів у подібних правовідносинах, постанови від 29 вересня 2021 року (справа №160/8332/20), від 24 вересня 2020 року (справа №806/2883/17), від 13 січня 2020 року (справа №814/1007/16), від 11 липня 2019 року (справа №814/2789/16), від 1 грудня 2019 року (справа №823/726/16), не можуть бути застосовані у спірних правовідносинах, оскільки з 19.07.2022 набули чинності зміни до статті 233 Кодексу законів про працю України, які відповідних положень не містять.

Враховуючи, що позивача звільнено з публічної служби 09.05.2022, а за вирішенням трудового спору у відносинах публічної служби він звернувся 02.09.2022 (засобами поштового зв`язку), то строк звернення до адміністративного суду, визначений ч. 5 ст. 122 КАС України, пропущений.

У статті 161 КАС України закріплено перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Зміст наведених норм процесуального Закону свідчить на користь висновку, що позовна заява, зокрема її прохальна частина, не може містити вимог щодо поновлення строк звернення до суду з адміністративним позовом. У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску на виконання вимог ч. 6 ст. 161 згаданого Кодексу.

Окрім цього, суд звертає увагу, що прохальна частина містить клопотання про поновлення строків звернення до суду лише з приводу позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду:

- належного доказу сплати судового збору у розмірі 1229,96 грн;

- належним чином завірених письмових доказів перебування позивача на військовій службі та виконання своїх посадових обов`язків за період 24.02.2022 по 09.05.2022;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши поважні причини його пропуску та надавши відповідні підтверджуючі документи.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Є.Ю. Романченко