Справа № 569/11739/22
Суддя: Першко О. О.
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в мiстi Рiвному спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 514121 від 10 серпня 2022 року, провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову посилається на те, що 10 серпня 2022 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Ткачуком А.Г. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 514121, якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1 020 грн. 00 коп.

Відповідно до оскаржуваної постанови 10 серпня 2022 року його було визнано винним у тому, що будучи відповідальною особою він порушив правила, норми, стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне км 130+070 км 150+500. А саме стан покриття проїзної частини не відпадає вимогам ДСТУ 8587-97, глибина окремих осідань та вибоїн перевищує допустиму норму, найвища висота 14 см, чим порушив п. 3 ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух», п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30 березня 1994 №198 та п. 1.5. Правил дорожнього руху.

Вважає, що висновки викладені в постанові не відповідають фактичним обставинам справи, а постанова є незаконною та необґрунтованою. В постанові, а саме в пункті 5 зазначено місце його роботи - ПрАТ Хмельницьке ШБУ. Однак до матеріалів справи не додано будь-яких документів, що він перебуває в трудових відносинах із ПрАТ Хмельницьке ШБУ. Матеріали справи не містять жодних доказів, посадових інструкцій, які б визначали службові обов`язки майстра, або іншого документа який свідчив би про покладення на нього повноважень щодо додержання правил, норм, стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Крім того, до постанови не додано доказів або відомостей про покладення на ПрАТ Хмельницьке ШБУ № 56 обов`язків по утриманню ділянки автомобільної дороги Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне км 130+070 км 150+150.

Зазначає, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про дорожній рух» ордер є єдиним документом, який визначає відповідальних осіб за утримання автомобільної дороги, однак ордер на експлуатаційне утримання ділянки автомобільної дороги М-Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне км 130+070 км 150+500 до постанови додано не було, що вказує на той факт, що постанова складена на неналежного суб`єкта адміністративного правопорушення.

Окрім того, у фабулі постанови вказано наявність вибоїн та осідань на автомобільній дорозі Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне км 130+070 км 150+500, що перевищує допустимі норми, найвища висота 14 см. При цьому ДСТУ 3587-97 встановлює нормативи саме до глибини осідань вибоїн, а не висоти, як вказують працівники поліції.

До постанови не долучено Акт обстеження вулично-шляхової мережі, що є порушенням Наказу № 1395 від 07 листопада 2015 року «Про затвердження інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Як не долучено і схему із відповідними замірами вибоїн.

В постанові не зазначено на підставі яких документів інспектори ВБДР УПП в Рівненській області ДПП дійшли висновку, що саме він є посадовою особою відповідальною за експлуатаційне утримання автомобільної дороги Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне км 130+070 км 150+500. Вважає, що постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

16 вересня 2022 року від представника Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Гервазюк О.Ю. надійшов відзив, в якому представник відповідача просить відмовити позивачу в задоволенні позову.

Вказує, що відповідно до договору № 12 від 23 грудня 2022 року на закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг уповноваженою дорожньо-експлуатаційною організацією є ПАТ «Хмельницьке шляхобудівельне управління № 56». Інших організацій у договорі не вказано, додаткових угод із залученням третьої сторони немає. Водночас, обстеженням встановлено відсутність позначення дорожніми знаками 1.12 «Вибоїна» разом з дорожніми знаками 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 40км/год» ділянка автодороги Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне» км. 130 + 070 - км.150 + 500 уражених ямковістю та окремими вибоїнами, які загрожують безпеці дорожнього руху. Доказами вчинення правопорушення є матеріали фотозйомки та акт обстеження вулично-шляхової мережі. Позивачу було роз`яснено вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить його підпис, ознайомлено із місцем розгляду справи, клопотання про перенесення розгляду справи не надходило. Позивачем були проігноровані вимоги правил, норм та стандартів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності. Після притягнення до адміністративної відповідальності позивача, відповідачем було вручено йому вимогу (припис) на усунення виявлених недоліків в утриманні автодороги Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне», а саме негайно позначити дорожніми знаками 1.12 «Вибоїна» разом з дорожніми знаками 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 40км/год» ділянки автодороги уражені осіданням та окремими вибоїнами, які загрожують безпеці дорожнього руху на Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне» та ліквідувати осідання та окремі вибоїни на проїзній частині в межах території обслуговування. З врахуванням викладеного вважає, що позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а постанова серії БАБ №514121 від 10 серпня 2022 року законною, обґрунтованою та такою, що відображає дійсні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 20 вересня 2022 року представник позивача Янчарук О.І. подав заяву про розгляд справи у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує.

Представник Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 10 серпня 2022 року Інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Ткачуком А.Г. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 514121 відносно позивача.

Як зазначено у оскаржуваній постанові 10 серпня 2022 року з 12 год. 30 хв. на а/д Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне км 130+070 км 150+500 ОСОБА_1 , майстер будівельних та монтажних робіт, будучи посадовою особою, порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги, Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне км 130+070 км 150+500, а саме стан покриття проїзної частини не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97 глибина окремих осідань та вибоїн перевищує граничну допустиму та наявні напливи висотою 14 см, чим порушив п. 3 ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух», п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30 березня 1994 №198 та п. 1.5. Правил дорожнього руху.

Згідно постанови, інспектор, враховуючи, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП, постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 020 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1.5. Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам; визначення нормативів та виділення необхідних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; обладнання доріг, вулиць та залізничних переїздів технічними засобами регулювання дорожнього руху та їх утримання; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; вирішення інших питань дорожнього руху згідно з чинним законодавством.

Частина 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» встановлює, що посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху; виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

Згідно ст. 24 вказаного Закону власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. При виконанні робіт по ремонту і утриманню автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів дорожньо-експлуатаційні організації у першочерговому порядку повинні здійснювати заходи щодо безпеки дорожнього руху на основі обліку і аналізу дорожньо-транспортних пригод, результатів обстежень і огляду автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, і передусім на аварійних і небезпечних ділянках та у місцях концентрації дорожньо-транспортних пригод.

Правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг визначені Законом України «Про автомобільні дороги».

Частиною другою статті 7 цього Закону передбачено, що автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності і не підлягають приватизації.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги» державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення.

Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України, затвердженого постановою Кабміну України від 10.09.2014 №439, Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 140 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених названою правовою нормою, характеризується наявністю як умислу, так і необережності.

Суб`єктами правопорушень, передбачених, зокрема частиною 1, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Згідно матеріалів справи, 23 червня 2022 року Служба автомобільних доріг у Рівненській області, будучи наділена повноваженнями згідно ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» якою визначено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам, уклала договір на закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг з ПрАТ «Хмельницьке ШБУ № 56» в особі генерального директора ОСОБА_2 .

Відповідно до пункту 1.2. договору ПрАТ «Хмельницьке ШБУ № 56» надає послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення в межах Рівненської області протяжністю 195,4 км.

Проте, з вказаного договору неможливо встановити, що ПрАТ «Хмельницьке ШБУ № 56» відповідає за утримання автомобільної дороги Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне км 130+070 км 150+500.

Окрім того, в постанові зазначено, що ОСОБА_1 є майстром будівельних та монтажних робіт ПрАТ «Хмельницьке ШБУ № 56», однак позивач заперечує, що перебуває в трудових відносинах з ПрАТ «Хмельницьке ШБУ № 56» і є особою, яка в силу своїх повноважень здійснює організаційно-розпорядчі, адміністративно-господарські функції від імені ПрАТ «Хмельницьке ШБУ № 56» саме у Рівненській області, і відповідно в його обов`язки входить контролювання процесу виконання Договору від 23 червня 2022 року. Відповідачем не доведено, що позивач є посадовою особою ПрАТ «Хмельницьке ШБУ № 56».

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач суду не надав, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростував.

Відповідачем, всупереч ст. 77 КАС України не доведено, із зазначенням конкретних доказів, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач не порушував Правил дорожнього руху, протилежного суду не доведено.

Отже, з огляду на те, що докази на підтвердження факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, відповідачем не подано, в матеріалах справи відсутні, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 514121 від 10 серпня 2022 року через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції є територіальним відокремленим підрозділом Департаменту патрульної поліції, без права юридичної особи.

Окрім цього, Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції не зареєстровано в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, який формується відповідно до Порядку формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, затверджений наказом Міністерства фінансів України № 1691 від 22 грудня 2011року, тобто цей орган не отримує бюджетні асигнування.

Отже, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції судових витрат у розмірі 496 грн. 20 коп.

Окрім того, суд роз`яснює позивачу, що згідно п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відтак, він має право звернутися до суду з клопотанням про повернення надміру сплаченого судового збору в сумі 496 грн. 20 коп., оскільки ним внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 514121 від 10 серпня 2022 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 140 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Рівне, вул. С. Бандери, 14-а.

Повне судове рішення складене 20 вересня 2022 року.

Суддя О.О. Першко