Справа № 380/22316/21
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/22316/21 пров. № А/857/7743/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.

за участі секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

представника позивача: не з`явився

представника відповідача: не з`явився

представники третіх осіб: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року у справі № 380/22316/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Червоноградської міської ради , треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача відділ освіти Червоноградської міської ради Львівської області, Червоноградська спецалізована школа I-III ступенів №8 Червоноградської міської ради Львівської області, Червоноградського ліцею Червоноградської міської ради Львівської області про визнання дії та бездіяльності протиправними,

суддя в 1-й інстанції Сасевич О.М.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Львівського окружного адміністративного суду з позовами до Червоноградської міської ради, треті особи без самостійних вимог щодо предмету позову Червоноградська спеціалізована школа І-III ступенів №8 Червоноградської міської ради Львівської області, Червоноградський ліцей Червоноградської міської ради Львівської області та просили визнати протиправним та скасувати п.п.2.1. п.2 та п.4 рішення Червоноградської міської ради Львівської області від 11.06.2020 року №1655 в частині припинення Червоноградською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів з 01.09.2021 року набору учнів у десяті класи.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року (головуючий суддя Сакалош В.М.) було об`єднано в одне провадження адміністративну справу №380/22318/21 за позовом ОСОБА_2 до Червоноградської міської ради, треті особи без самостійних вимог щодо предмету позову Червоноградська спеціалізована школа І-III ступенів №8 Червоноградської міської ради Львівської області, Червоноградський ліцей Червоноградської міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування окремих положень рішення зі справою №380/22316/21 за позовом ОСОБА_1 до Червоноградської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення. Об`єднаній адміністративній справі присвоєно №380/22316/21.

Так, на обґрунтування позовних вимог позивачі зазначали, що вони є батьками неповнолітніх дітей, які до 01.09.2021 року навчалися у Червоноградській спеціалізованій школі І-III ступенів №8. Однак, рішенням Червоноградської міської ради (51 сесії 6 скликання) від 11.06.2020 року №1655 «Про зміну типів та найменувань закладів загальної середньої освіти» вирішено, зокрема, до 2027 року здобуття повної загальної середньої освіти в межах дворічної забезпечувати Червоноградському ліцею Червоноградської міської ради Львівської області (пп. 2.1), Червоноградській спеціалізованій школі І-III ступенів №8 припинити з 01.09.2021 року набір учнів у десяті класи. Відтак діти позивачів не змогли продовжити навчання в 10-му класі в Червоноградської спеціалізованої школи І-III ступенів №8, незважаючи на подання заяв про їх зарахування у 10 клас цієї школи та змушені були продовжувати навчання у Червоноградському ліцеї.

Позивачі вважають, що дані обставини не узгоджується з нормами чинного законодавства України, а зокрема Закону України «Про освіту», Закону України «Про повну загальну середню освіту», Порядку зарахування, відрахування та переведення учнів до державних та комунальних закладів освіти для здобуття повної загальної середньої освіти, затвердженому наказом Міністерства освіти і науки України від 16.04.2018 року №367, постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року №898 «Про деякі питання державних стандартів повної загальної середньої освіти».

Позивачі звертали увагу на те, що чинним законодавством передбачено поетапне впровадження трирівневої моделі повної загальної середньої освіти, у якій здобуття базової середньої освіти тривалістю 5 років (5-9 класи) забезпечується гімназіями, а здобуття профільної середньої освіти тривалістю 3 роки (10-12 класи) забезпечується ліцеями, які функціонують як окремі юридичні особи, із встановленням строків набрання чинності відповідними нормами, які регламентують поетапне запровадження такої моделі.

При цьому, початок навчання учнів за програмами дванадцятирічної повної загальної середньої освіти для профільної середньої освіти із трирічним строком встановлено з 01.09.2027 року. Натомість до 2027 року положення законодавства, що стосуються профільної середньої освіти, діють щодо закладів освіти, що забезпечують здобуття повної загальної середньої освіти в межах дворічної старшої школи.

На день прийняття оскаржуваного рішення відповідно до Закону України «Про повну загальну середню освіту» діяльність гімназій та ліцеїв як окремих юридичних осіб передбачалась лише з 01.09.2024 року, а з врахуванням внесених в 2021 році змін із 01.09.2027 року, а відтак не існувало чинної норми закону щодо функціонування гімназії та ліцею як окремих юридичних осіб, що забезпечують здобуття повної загальної середньої освіти на її окремих різних рівнях.

Вважають, що рішенням Червоноградської міської ради від 11.06.2020 року №1655 було обмежено можливість здобуття повної загальної середньої освіти в рамках дворічної школи (10-11 класи) лише в одному навчальному закладі (Червоноградському міському ліцеї) та унеможливлено здобуття такої освіти в інших навчальних закладах, в т.ч. в Червоноградській середній школі І-ІІІ ступеня №8. Внаслідок чого їхніх дітей було позбавлено можливості продовження навчання у 10-11 класах школи, обраної їх батьками відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України «Про освіту», в якій вони закінчили 9 клас, що є обмеженням права на освіту та носить дискримінаційний характер.

Також позивачі покликалися на те, що спірне рішення, яке впливає на право на освіту, було прийняте без урахування думки територіальної громади та без консультацій із громадськістю. Проект оспорюваного рішення не був оприлюднений у встановленому законом порядку, зокрема, на офіційному веб-сайті Червоноградської міської ради, а прийняте рішення не було оприлюднене на офіційному веб-сайті відповідача у встановлений законом строк із зазначенням обов`язкової інформації.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Червоноградської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача відділу освіти Червоноградської міської ради Львівської області, Червоноградської спеціалізованої школи І-III ступенів №8 Червоноградської міської ради Львівської області, Червоноградського ліцею Червоноградської міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивачі подали апеляційні скарги, просять скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 апеляційні скарги мотивують тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та є такими, що суперечать нормам чинного законодавства.

Зокрема зазначають, що суд дійшов до помилкового висновку про відсутність порушення права їхніх дітей на освіту, вважаючи відсутнім в зв`язку з цим реально існуючого публічно-правового спору, ретроспективним характером позовних вимог, а також відсутністю у позивачів матеріально-правого інтересу у спірних правовідносинах, оскільки позивачі не є суб`єктами, яких безпосередньо стосується оскаржуване рішення чи безпосередніми учасниками процесу здобуття повної загальної середньої освіти.

Так, апелянти звертають увагу суду апеляційної інстанції на те, що суд першої інстанції не врахував тих обставин, що учні 9-го класу закладу освіти І-ІІІ ст. мають право на зарахування (переведення) до 10 класу цього самого навчального закладу після закінчення 9 класу у ньому, а обмеження такого права допускається лише у випадках, визначених законодавством. Обмежившись фактом навчання дітей позивачів у 10 класі іншого закладу освіти, суд першої інстанції не перевірив оскаржуваного рішення відповідача в частині положення про припинення набору ЧСШ І-ІІІ ст. № 8 учнів у 10 класи із зазначеної дати, що унеможливило зарахування (переведення) дітей у 10 клас цієї школи, на відповідність Конституції і законам України.

Також апелянти вважають необґрунтованим висновком суду щодо відсутності у позивачів матеріально-правового інтересу у цій справі та неможливістю впливу рішення суду на обсяг їх прав, свобод та інтересів, оскільки відповідно до Закону України «Про освіту» та Закону України «Про повну загальну середню освіту» будучи учасником освітнього процесу батьки учнів наділені в межах такого правового статусу певним обсягом прав, в т.ч. правом на обрання закладу освіти та правом на захист прав та інтересів здобувачів освіти (учнів). Водночас на підставі и.4 вищевказаного рішення Червоноградської міської ради від 11.06.2020 № 1655 припинено набір учнів в 10 класи цього освітнього закладу і як наслідок вказаним закладом освіти відмовлено у переведенні дітей до 10 класу цієї школи, тим самим позбавлено позивачів можливості реалізації права на обрання закладу освіти для їх дітей.

Також вважають, що суд першої інстанції в порушення ч. 2 ст. 2 КАС України уникнув перевірки правомірності рішення Червоноградської міської ради в частині оскаржуваних положень та того, чи прийняті такі у відповідності з іншими критеріями, встановленими цією нормою. А те, що позовні вимоги стосуються вже реалізованих правовідносин, також не звільняє суд від обов`язку перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень у справі щодо його оскарження.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України. Колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11 червня 2020 року Червоноградською міською радою було прийнято рішення №1655 «Про змiну типiв та найменувань закладiв загальної середньої освiти».

З преамбули зазначеного рішення встановлюється, воно прийняте на підставі ст.ст.25,26 Закону України «Про мiсцеве самоврядування в Українi», вiдповiдно до п. 3 пп. 13 роздiлу XII «Прикiнцевi та перехiднi положення» Закону України «Про освiту», ст.ст. 32, 35 Закону України «Про повну загальну середню освiту», ст. 90 Цивiльного кодексу України, з метою приведення типiв закладiв загальної середньої освiти у вiдповiднiсть до вимог чинного законодавства.

Зокрема, п. 2.1 рішення від 11.06.2020 року №1655 було ухвалено Червоноградському лiцею Червоноградської мiської ради Львiвської областi до 2027 року забезпечувати здобуття повної загальної середньої освiти в межах дворiчної старшої школи вiдповiдно до законодавства.

Окрім того, п. 4 цього ж рішення ухвалено ЧЗШ №1, 2, 4, 5, 6, 9, 12, ЧСШ №8, ЧНВК №3, 10 припинити з 01.09.2021 року набiр учнiв у десятi класи.

Також встановлено, що учнями 9 класів у Червоноградській спеціалізованій школі І-III ступенів №8 були неповнолітні діти позивачів ОСОБА_3 (навчалася з 12.07.2006 року по 01.09.2021 року) та ОСОБА_4 (навчався з 24.12.2005 року по 01.09.2021 року).

Позивачами у червні 2021 року було подано до Червоноградської спеціалізованої школи І-III ступенів №8 заяви про зарахування дітей у 10 класи цієї школи, однак, із посиланням на рішення Червоноградської міської ради від 11.06.2020 року №1655 їм було відмовлено у задоволенні таких заяв (листи від 14.06.2021 року №01-16/386, №01-16/387).

Судом також встановлено, що станом на 29.09.2021 року діти позивачів навчаються у 10 класах Червоноградського ліцею (довідки від 29.09.2021 року №26, №27).

Однак вважаючи оскаржуване рішення Червоноградської міської ради від 11.06.2020 року №1655 у певних частинах як протиправне, стверджуючи про обмеження внаслідок цього у праві на здобуття середньої освіти у навчальних закладах на свій вибір, позивачі звернулися до суду з відповідними позовами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що діти позивачів, про порушення права на освіту яких стверджують позивачі, навчалися до 9 класах в Червоноградській спеціалізованій школі І-III ступенів №8, а надалі навчаються в 10 класах Червоноградського ліцею, що свідчить про дотримання гарантій держави й відповідних вимог щодо забезпечення можливості здобуття повної загальної середньої освіти за встановленими законом умовами.

Суд також зазначив, що зважаючи на відсутність дійсного порушення чи обмеження права дітей позивачів на здобуття повної загальної середньої освіти, відсутній і реально існуючий публічно-правовий спір у даній справі. При цьому, суд погодився з доводами відповідача про ретроспективний характер вимог позивачів, звернені на вже реалізовані правовідносини, й за своїм змістом задоволення адміністративним судом заявлених позовних вимог не може призвести до ефективного поновлення стверджуваних позивачами порушених прав. А отже, це не відповідає меті, завданню та засадам адміністративного судочинства.

Окрім того, суд зауважив також, що звертаючись із позовами до суду ОСОБА_5 та ОСОБА_2 визначили себе позивачами, тобто особами, які мають юридичну заінтересованість у судовому рішенні в цій справі, яке в свою чергу може вирішити певний спір на їх користь. Однак, суд дійшов висновку, що позивачі не є суб`єктами, яких безпосередньо стосується оскаржуване рішення чи безпосередніми учасниками процесу здобуття повної загальної середньої освіти. Отож, відсутні свідчення того, що для позивачів у цій справі наявний матеріально-правовий інтерес й рішення суду може мати вплив на їх обсяг права, свобод та інтересів.

Таким чином, суд вважав, що не будучи учасником певних публічно-правових відносин, не маючи реально існуючого спору в його межах, позивачі не мають належних підстав для вимоги щодо вирішення судом певних аспектів таких правовідносин, а також, позивачі не володіють і універсальними контрольними чи наглядовими функціями та не наділені компетенцією забезпечувати публічний правопорядок (зокрема, оскаржуючи в судовому порядку ті рішення, які вони вважають неправомірними), тобто, вони не можуть діяти actio popularis. У зв`язку з чим, суд вважав, що заявлений позов не підлягає до задоволення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

У відповідності до Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради (частина третя, четверта статті 140);

Органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України частина друга статті 19).

Відповідно до частини третьої статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, з межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Як орган місцевого самоврядування міська рада в межах повноважень, назначених законом, приймає рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144 Конституції України).

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Так, пп.2.1 п.2 та п.4 рішенням Червоноградської міської ради №1655 від 11.06.2020 року «Про зміну типів та найменувань закладів загальної середньої освіти», вирішено: Червоноградському ліцею Червоноградської міської ради Львівської області до 2027 року забезпечувати здобуття повної загальної середньої освіти в межах дворічної старшої школи відповідно до законодавства (пп.2.1 п.2), а ЧЗШ №1,2,4,5,6,9,12, ЧСШ №8,ЧНВК №3.10 в свою чергу припинити з 01.09.2021 року набір учнів у десяті класи.

Суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також визначає компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти регулює Закон України «Про освіту» від 35.09.2017 №2145-VIII (далі - Закон №2145-VIII).

Згідно з положеннями абз.1 ч.2 ст.25 Закону №2145-VIII засновник закладу освіти або уповноважений ним орган (особа) приймає рішення про створення, реорганізацію, ліквідацію, зміну типу закладу освіти, затверджує статут (його нову редакцію), укладає засновницький договір у випадках, визначених законом.

Абзацом 2 пункту 30 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) передбачено, що реорганізація або ліквідація навчальних закладів комунальної форми власності здійснюється за рішенням місцевої ради.

Таким чином, до повноважень Червоноградської міської ради віднесено вирішення питання щодо зміни типів і найменувань закладів загальної середньої освіти.

Відповідно до пункту 4, підпункту 13 пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про освіту», статті 32, 35 Закону України «Про повну загальну середню освіту», 11.06.2020 прийнято рішення Червоноградської міської ради № 1655 «Про зміну типів та найменувань закладів загальної середньої освіти» (місто з населенням більше 50 тисяч).

Законом України «Про освіту», який прийнято 05.09.2017 року, Розділ XII Прикінцеві та перехідні положення, п.4 було внесено зміни до ст. 9 Закону України «Про загальну середню освіту», де зазначено, що здобуття загальної середньої освіти забезпечують:

початкова школа, заклад освіти І ступеня; гімназія, заклад освіти II ступеня; ліцей, заклад освіти III ступеня.

Підпунктом 13 п.3 Прикінцевих і перехідних положень було визначено, що переоформлення установчих документів закладів освіти з метою приведення їх у відповідність із Законом України «Про освіту» здійснюється протягом п`яти років з дня набрання чинності Закону України «Про освіту», тобто до 01.09.2022 року.

Ст. 35 Закону України «Про повну загальну середню освіту», що викладена в редакції з 16.01.2020 року, зазначає про те, що здобуття повної загальної середньої освіти на певному рівні здійснюють:

-початкова школа, що забезпечує здобуття початкової освіти; гімназія, що забезпечує здобуття базової середньої освіти; ліцей, що забезпечує здобуття профільної середньої освіти.

Відповідно до п.1 Прикінцевих та перехідних положень абзац п`ятий і шостий статті 35 набирають чинності з 01.09.2024 року., а саме:

-Гімназія та ліцей функціонують, як окремі юридичні особи.

Отже, Червоноградською міською радою, відділом освіти Червоноградської міської ради Львівської області на виконання чинного законодавства про освіту з 01.09.2020 року розпочато суттєве реформування мережі закладів загальної середньої квіти, а саме:

З 01.09.2020 року змінено тип та найменування закладу загальної середньої освіти Червоноградська гімназія (заклад ІІ-ІІІ ступенів) на Червоноградський ліцей.

Червоноградським ліцеєм припинено набір учнів :

З 01.09.2020 року у п`яті класи;

З 01.09.2021 року у шості класи;

З 01.09.2022 року у сьомі класи;

З 01.09.2023 року у восьмі класи;

З 01.09.24 року у дев`яті класи.

Відповідно до рішення Червоноградської міської ради від 11.06.2020 № 1655 у зв`язку з відкриттям ліцею з 01.09.2021 року усі заклади загальної середньої освіти міста припиняють набір учнів у 10-ий клас ( учні, відповідно до поданих заяв, переходять у ліцей чи інші заклади) і з 01.09.2022 року (випустивши останній одинадцятий клас) усі Заклади загальної середньої освіти змінюють тип закладу на гімназії ( із структурним підрозділом - початкова школа ). Постановою Кабінету Міністрів України № 898 від 30 вересня 2020 року «Про деякі питання державних стандартів повної загальної середньої освіти» затверджено Державний стандарт базової середньої освіти. Постановою установлено, що державний стандарт базової середньої освіти застосовується з 01 вересня 2022 року для учнів, які навчаються за програмами дванадцятирічної повної загальної середньої освіти. Таким чином учні у м.Червонограді вже навчатимуться у гімназіях із структурним підрозділом початкова школа (закладах I- II ступенів).

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про повну загальну середню освіту» визначено, що кожному громадянину України, іншим особам, які перебувають в Україні на законних підставах, а також кожній дитині незалежно від підстав її перебування в Україні гарантується безоплатне здобуття у державних та комунальних закладах освіти повної загальної середньої освіти на кожному її рівні за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів один раз протягом життя.

Таким чином, слід резюмувати про наявність в Україні відповідних державних гарантій щодо здобуття повної загальної середньої освіти, які безумовно підлягають реалізації, а в разі їх недотримання, порушене право може бути захищене та відновлене в судовому порядку.

Як уже вказано вище, діти позивачів, про порушення права на освіту яких стверджують позивачі, навчалися до 9 класах в Червоноградській спеціалізованій школі І-III ступенів №8, а надалі навчаються в 10 класах Червоноградського ліцею, що свідчить про дотримання гарантій держави й відповідних вимог щодо забезпечення можливості здобуття повної загальної середньої освіти за встановленими законом умовами.

Статтею 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20 листопада 1989 року №44/25, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Принцип пропорційності є складовою принципу верховенства права. Сам же принцип пропорційності має також три підпринципи: адекватність (міра адекватна для досягнення завчасно встановленої цілі, якщо бажаний результат може бути досягнуто тільки за умови звертання до цієї міри); необхідність (міра є законною з найменш можливими обмеженнями при умові досягнення легітимної цілі); пропорційність як сувора вимога (серйозність втручання та серйозність причин, які виправдовують це втручання, повинні бути пропорційними одна до іншої).

Європейський суд з прав людини в рішенні Handyside v. the United Kingdom від 07.12.1976, зазначив про те, що кожна «спеціальна процедура», «умова», «обмеження» чи «покарання», які покладені, повинні бути пропорційні легітимній меті, що переслідується.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

При тому, рішення суб`єкта владних повноважень повинно відповідати як вимогам законності, так і бути прийнятим у точній відповідності до встановленої законом процедури.

Суд також враховує, що Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26.06.2018 у справі №826/2810/17 (адміністративне провадження №К/9901/50958/18), від 21.08.2018 у справі №826/13584/16 (адміністративне провадження №К/9901/45055/18), від 20.03.2019 у справі №810/726/18 (адміністративне провадження №К/9901/69354/18) неодноразово наголошено на необхідності врахування значного суспільного інтересу при вирішенні конкретної справи, у зв`язку з чим суд вважає, що вирішення такого суспільно важливого та соціально значущого питання, яке є предметом спору в межах даної адміністративної справи - реорганізація загальноосвітньої школи, потребує з боку суб`єкта владних повноважень - обов`язкового дотримання всіх передбачених вимог чинного законодавства України, в тому числі вимог частини другої статті 2 КАС України.

Під час розгляду вказаної судової справи позивачем не представлено доказів на доведення протиправності оспорюваного рішення та його подальшого скасування у визначеній частині.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції при ухвалення оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального та процесуального права, наведено мотиви протиправності прийняття оскаржуваних рішення та наказу, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційних скарг висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційні скарги задоволенню не підлягають, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями ч.4 ст. 229, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року у справі № 380/22316/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 22.09.2022 року