Справа № 200/16399/21
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року Справа№200/16399/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

23 листопада 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації про визнання протиправними дії щодо відмови у призначенні допомоги при народженні дитини; зобов`язання призначити та виплатити на користь позивача допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 в розмірі, що встановлений ст. 12 Закону України Про державну допомогу дітям з дітьми.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач всупереч Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми відмовив у призначенні допомоги при народженні дитині, посилаючись на те, що звернення за її призначенням надійшло пізніше ніж через 12 місяців після народження дитини, при цьому не врахував, що позивач є внутрішньо переміщеною особою та звернувся із заявою про призначення допомоги протягом місяця з дня отримання свідоцтва про народження дитини. Вважає, що прийняття відповідачем рішення про відмову у призначенні допомоги позивачеві, порушує право дитини на соціальний захист, тому є протиправним.

У встановлений судом строк відповідачем відзиву на позов не було подано.

Положеннями частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

26 січня 2022 року відповідач, засобами електронного зв`язку, надав клопотання у якому вказав, що позивач зловживає процесуальними правами, оскільки аналогічний позов подано до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, що підтверджується ухвалою про відкриття провадження від 14 січня 2022 року по справі №243/12401/21.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та витребувано у відповідача докази у справі.

Ухвалою суду від 29 грудня 2021 року повторно витребувано у відповідача докази у справі, вирішено адміністративну справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27 січня 2022 року.

Ухвалою суду від 27 січня 2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 24 лютого 2022 року.

24 лютого 2022 року судове засідання у справі не відбулось, у зв`язку з введення воєнного стану, постійними обстрілами території України та введення активних бойових дій на території Донецької області, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи.

Ухвалою суду від 14 червня 2022 року вирішено відкласти розгляд справи, продовжити строк розгляду справи на більш тривалий, розумний термін та встановити учасникам справи строк для надання клопотання про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження або надання клопотання про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану на території України.

Судове засідання по справі призначено на 22 вересня 2022 року, про що повідомлено сторін.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

19 вересня 2022 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану.

Ухвалою суду від 22 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується копією ID- паспорту № НОМЕР_1 , виданим 17 травня 2017 року органом 1430. Згідно з довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру місце проживання позивача: АДРЕСА_1 .

10 листопада 2017 року позивачеві видана довідка №1445-433546 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Позивач є батьком ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Макіївці Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , виданим 11 вересня 2021 року Борівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

7 вересня 2021 року доньки позивача, ОСОБА_2 , видана довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1445-.

13 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, встановленого зразка, про призначення державної допомоги при народження дитини, вказавши, що протягом року з дня народження дитини не звертався за призначенням допомоги при народженні дитини, оскільки не мав можливості виїхати з тимчасово непідконтрольній території України.

Рішенням відповідача від 5 жовтня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні державної допомоги при народженні дитини, оскільки пройшло 12 календарних місяців після народження дитини.

Повідомленням від 5 жовтня 2021 року повідомлено позивача про відсутність права на призначення допомоги при народження дитини.

Не погодившись з відмовою у призначенні державної допомоги при народження дитини, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Стосовно посилань відповідача на зловживання позивачем процесуальними правами, суд зазначає, що з копії ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 січня 2022 року №243/12401/21 неможливо встановити предмет та підстави позову, при цьому адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації про визнання протиправними дії щодо відмови у призначенні допомоги при народженні дитини підсудна Донецькому окружному адміністративному суду. Тому суд не приймає до уваги заперечення відповідача.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України Про охорону дитинства (далі - Закон № 2402-III) з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім`ях, держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України Про державну допомогу сім`ям з дітьми № 2811-XII (далі-Закон № 2811-XII) та іншими законами України.

Так, відповідно до статті 3 Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми допомога при народженні дитини є видом державної допомоги сім`ям з дітьми.

Положеннями статті 10 Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми встановлено, що допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Частиною 7 статті 11 цього Закону визначено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Пунктом 12 Постанови Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 59 від 04 лютого 2009 року) Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Як убачається з матеріалів справи позивач, як батько малолітньої дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернувся із заявою про призначення і виплату допомоги при народженні дитини до відповідача, проте звернення відбулося пізніше 12 місяців з дня народження дитини, проте протягом місяця з дня отримання свідоцтва про народження дитини.

Суд звертає увагу, що позивач та його дитина є внутрішньо переміщеними особами.

При цьому, суд ураховує, що позивачем заявлений позов фактично в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення, а відповідно до частини 7 статті 7 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду. Крім того, допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам.

В даному випадку неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі №226/317/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/78002141), висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Відповідно до пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, з урахуванням інтересів дитини та обставин, встановлених судом, позивач, у даному випадку, має право на отримання цієї допомоги, тому рішення про призначення допомоги сім`ям, яким відмовлено у призначенні допомоги від 5 жовтня 2021 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, позивач має право на отримання державної допомоги при народженні дитини.

Згідно з частиною другою статті 2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація міста проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Як вже зазначалось вище, позивачем заявлений позов в інтересах малолітньої дитини для її належного матеріального забезпечення, при цьому, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, право позивача на отримання допомоги при народженні дитини є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

На підставі зазначеного, обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, приходить висновку, що достатнім та ефективним способом захисту порушеного права позивача у даній справі є прийняття рішення про визнання протиправним та скасування рішення яким відмовлено в призначенні державної допомоги при народженні дитини та зобов`язання призначити та виплатити відповідну допомогу за заявою позивача.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір в сумі 908,00 грн. належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації від 5 жовтня 2021 року про призначення допомоги сім`ям, яким відмовлено у призначенні допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації (місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, б. 37; ) призначити та виплатити ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за заявою від 13 вересня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Краматорської районної державної адміністрації (місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, б. 37; ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв