Справа № 380/17305/21
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/17305/21 пров. № А/857/10263/22

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Глушка І.В., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року (ухвалене головуючим суддею Потабенко у м. Львові) у справі № 380/17305/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Львівської митниці про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідачів в якому просив:

визнати бездіяльність Державної митної служби України щодо надання дозволу на розмитнення належного автомобіля REHAULT TRAFIC, 2006 року випуску (вантажний варіант), який зареєстрований у Республіці Польща (реєстраційний номер НОМЕР_1 );

зобов`язати суб`єкта владних повноважень - Державну митну службу України надати письмовий дозвіл на розмитнення належного автомобіля REHAULT TRAFIC, 2006 року випуску (вантажний варіант), який зареєстрований у Республіці Польща (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), відповідно до Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України» № 1403-IX від 15.04.2015.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 31.08.2021 звернувся до начальника Державної митної служби України та просив надати дозвіл на розмитнення автомобіля RENAULT TRAFIC, 2006 року випуску (вантажний варіант), який зареєстрований у Республіці Польща (реєстраційний номер НОМЕР_1 ). Позивач зазначив, що не отримав жодної відповіді за результатами звернення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.06.2022 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної митної служби України щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 31.08.2021 про надання дозволу на розмитнення автомобіля REHAULT TRAFIC, 2006 року випуску (вантажний варіант), який зареєстрований у Республіці Польща, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зобов`язано Державну митну службу України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 31.08.2021 про надання дозволу на розмитнення автомобіля REHAULT TRAFIC, 2006 року випуску (вантажний варіант), який зареєстрований у Республіці Польща, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та повідомити про результати його звернення шляхом надсилання письмової відповіді, з урахуванням висновків суду. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що звернення, яке відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян» повинно бути прийнято, всебічно та повно розглянуто у встановлені законом строки, та за наслідками розгляду якого, суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого входить вирішення спірного питання, повинен прийняти відповідне рішення.

Суд зазначив, що заява позивача від 31.08.2021 відповідає вимогам ст. 5 Закону України «Про звернення громадян», а тому вона підлягала розгляду відповідачем у встановлені законом строки та порядку з наданням оцінки усім вимогам та аргументам заявника та прийняттям відповідного рішення за результатами розгляду заяви. Як слідує зі змісту відповіді ДМС України від 07.10.2021 №08-3/16-01/Ч/591 на звернення ОСОБА_1 , відповідач обмежився лише цитування норм митного законодавства та Конституції України.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позову та змінити судове рішення, а саме:

зобов`язати Державну митну службу України надати йому письмовий дозвіл на розмитнення належного йому автомобіля REHAULT TRAFIC, 2006 року випуску (вантажний варіант), який зареєстрований у Республіці Польща, реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до Закону України «Про внесення змін до митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України» № 1403-ІХ від 15.04.2021 з врахуванням п.п. 1 п. 9.11 розділу ХХІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» № 2142 ІХ від 24.03.2022;

зобов`язати Львівську (Галицьку) митницю розмитнити належного йому автомобіля REHAULT TRAFIC, 2006 року випуску (вантажний варіант), який зареєстрований у Республіці Польща, реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до Закону України «Про внесення змін до митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України» № 1403-ІХ від 15.04.2021 з врахуванням п.п. 1 п. 9.11 розділу ХХІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» № 2142 ІХ від 24.03.2022.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що Державна митна служба України є центральним органом виконавчої влади, який організовує та забезпечує виконання територіальними органами митних формальностей відповідно до вимог законодавства з питань митної справи. Хоча не здійснює безпосередньо митних формальностей та не приймає пов`язаних з їх здійсненням рішень, та зобов`язана вказати своїм територіальним органам дотримуватись вимог законодавства України та зобов`язати Львівську митницю розмитнити чи надати письмовий дозвіл на розмитнення належного йому автомобіля REHAULT TRAFIC, 2006 року випуску (вантажний варіант), який зареєстрований у Республіці Польща, реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до Закону України «Про внесення змін до митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України» № 1403-ІХ від 15.04.2021 з врахуванням п.п. 1 п. 9.11 розділу ХХІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» № 2142 ІХ від 24.03.2022 де звільнялися від оподаткування ввізним митом автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу.

Відповідачі скористалися своїм правом та подали відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції а оскарженій частині без змін.

В свою чергу позивач подав відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому ставить вимоги ідентичні вимогам в апеляційній скарзі.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що транспортний засіб RENAULT TRAFIC, 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , був ввезений на митну територію України 18.12.2019 особою ОСОБА_2 (громадянином - нерезидентом) через пункт пропуску «Рава-Руська - Хребенне» Галицької митниці Держмитслужби, як транспортний засіб особистого користування, що ввозився в митному режимі тимчасове ввезення до одного року.

Не погоджуючись з відповіддю Галицької митниці Держмитслужби, що відображена у листі від 21.09.2020 за № 7.4-1-18/10/24166, позивач звернувся до суду з позовом про визнання такої протиправним та її скасування, а також зобов`язання надати письмовий дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для вивезення вказаного автомобіля за межі території України.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 визнано протиправними дії Галицької митниці Держмитслужби щодо неналежного розгляду заяв ОСОБА_1 від 09.09.2020 про надання письмового дозволу на передачу права використання режиму тимчасового ввезення автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для вивезення вказаного автомобіля за межі території України. Зобов`язано Галицьку митницю Держмитслужби повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.09.2020 щодо надання письмового дозволу на передачу права використання режиму тимчасового ввезення автомобіля RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для вивезення вказаного автомобіля за межі території України.

На виконання вказаного судового рішення Галицька митниця Держмитслужби листом від 25.05.2021 відмовила ОСОБА_1 в наданні дозволу на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо транспортного засобу марки RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В подальшому позивач звернувся із заявою до ДМС України від 30.08.2021, у якій просив надати йому дозвіл на розмитнення належного йому транспортного засобу RENAULT TRAFIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У відповідь на заяву ОСОБА_1 ДМС України листом «Про надання інформації» від 07.10.2021 № 08-3/16-01/Ч/591 повідомила, що відповідно до вимог УКТ ЗЕД моторні транспортні засоби для перевезення вантажів класифікуються у товарній позиції 8704. Відповідно до ст. 2 Закону України від 06.07.2005 «Про деякі питання ввезення на митну територію України та реєстрації транспортних засобів» митне оформлення з метою вільного обігу та першу державну реєстрацію в Україні транспортних засобів, зокрема, за товарною позицією 8704, нових і таких, що були в користуванні з 01.01.2016 за винятком транспортних засобів, вироблених в Україні або ввезених на митну територію України до 31.12.2015 включно, здійснюють за умови їх відповідності екологічним нормам не нижче рівня «ЄВРО-5». Згідно із ст. 32 цього Закону зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, які ввозяться на митну територію України тимчасово, з метою транзиту та при переселенні громадян на постійне місце проживання до України, якщо інше Законом не передбачено.

Позивач вважаючи таку бездіяльність відповідача, протиправною, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Оскільки учасники справи не оскаржують рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, то в силу приписів статті 308 КАС України, рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині відмови позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та умови переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України, їх митного контролю, митного оформлення встановлюється Митним кодексом України (далі МК України).

Умови застосування тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України, встановлено пунктами 9-7 9-10 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України та пунктом 77 підрозділу 2, пунктом 36 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» Податково кодексу України.

Особливості митного оформлення транспортних засобів, що ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу, визначено статтею 377 Кодексу.

У випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України (ч. 1 ст. 197 Кодексу).

Поміщення товарів у митний режим імпорту здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених кодексом (ч. 2 ст. 71 Кодексу).

Для класифікації товарів в Україні використовується Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України і встановлена Законом України від 04.06.2020 № 674-ІХ «Про Митний тариф України». Міжнародною основою УКТ ЗЕД є Гармонізована система опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (ГС/HS).

Класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД та характеристик товару, визначальних для його класифікації, які встановлюються за результатами опрацювання достовірної документації про товар.

Відповідно до вимог УКТ ЗЕД моторні транспортні засоби для перевезення вантажів класифікуються у товарній позиції 8704.

Відповідне до ст. 2 Закону України від 06.07.2005 № 2739-IV «Про деякі питання ввезення на митну територію України та реєстрації транспортних засобів», митне оформлення з метою вільного обігу та першу державну реєстрацію в Україні транспортних засобів, зокрема, за товарною позицією 8704, нових і таких, що були в користуванні, з 1 січня 2016 року, за винятком транспортних засобів, вироблених в Україні або ввезених на митну територію України до 31 грудня 2015 року включно, здійснюють за умови їх відповідності екологічним нормам не нижче рівня «ЄВРО-5». Згідно із статтею 3-2 цього Закону зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, які ввозяться на митну територію України тимчасово, з метою транзиту та при переселенні громадян на постійне місце проживання до України, інше Законом не передбачено.

Як слідує зі змісту позовної заяви, позивач вказує на те, що на його звернення до Галицької митниці Держмитслужби про розмитнення його автомобіля йому повідомили про те, що із врахуванням статті 2 Закону України від 06.07.2005 № 2739-ІV «Про деякі питання ввезення на митну територію України та реєстрації транспортних засобів» оформлення транспортного засобу не неможливе в зв`язку із тим, що такий не відповідає стандартам визначеним Законом.

Окрім цього, позивач посилаючись на положення Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України» № 1403-IX від 15.04.2021 зазначає, що у такому нічого не прописано про застосування умови відповідності екологічним нормам при розмитненні автомобіля та не має жодного посилання на інший закон, який може такі умови створити, то застосовується принцип верховенства права. Оскільки якщо наведеним законом призупиняється дія ряду статей Митного кодексу та інших Законів, то не може застосовуватися закон, який скасовує чи звужує права встановлені в законі №1403-IX від 15.04.2021.

Проте, колегія суддів погоджується з доводами Львівської митниці, що таке твердження позивача не відповідає вимогам законодавства.

Встановлення Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України» №1403-IX від 15.04.2021 особливостей (умов) здійснення митного оформлення транспортних засобів за спрощеною процедурою, не є підставою для недотримання порядку та умов переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України, їх митного контролю, митного оформлення, який визначений законодавством з питань митної справи.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що листом Держмитслужби позивачеві не було відмовлено в митному оформленні товару, а надано роз`яснення про порядок митного оформлення транспортних засобів та законодавства, яким врегульовано питання ввезення на митну територію України та реєстрації транспортних засобів.

Відповідно до ст. 74 МК України імпорт (випуск для вільного обігу) - де митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Згідно до ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 255 МК України митне оформлення завершується в найкоротший можливий строк, але не більше ніж чотири робочих години з моменту пред`явлення митному органу товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред`явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно го транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Статтею 256 МК України визначено відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Позивач, посилаючись на положення ч. 1 ст. 257 МК України, зазначає, що зазначена норма визначає право на здійснення декларування товарів, зокрема в усному порядку, що ним і було вчинено.

Проте, позивачем не враховано наступне.

Відповідно до статті 257МК України:

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи;

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи;

Митна декларація та інші документи, подання яких митним органам передбачено цим Кодексом, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу;

Формат митних декларацій, що подаються як електронні документи, базується на міжнародних стандартах електронного обміну даними;

Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

В той же час, чинним законодавством України не передбачено надання дозволу на розмитнення автомобіля оскільки визначена відповідна процедура митного оформлення товарів.

Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України» № 1403-IX від 15.04.2021 не передбачає порядку здійснення митного оформлення та, відповідно, не звільняє декларанта від обов`язку подання митної декларації, а митні органи зобов`язані або ж оформити митну декларацію або ж прийняти письмове вмотивоване рішення про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов., визначених цим Кодексом.

Проте, як слідує з матеріалів справи, що позивачем не дотримано процедуру декларування. Митна декларація до митного оформлення позивачем не подавалася, а законодавством з питань митної справи не передбачено надання митним органом дозволу на розмитнення товарів.

Ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі, позивач не наводить жодних норм якими передбачено обов`язок відповідача, Державної митної служби України, надавати дозвіл на розмитнення товарів.

Щодо вимог в апеляційній скарзі до Львівської митниці то суд вважає за потрібне зазначити таке.

Як згадувалось вище, апелянт зокрема просить зобов`язати Львівську (Галицьку) митницю розмитнити належного йому автомобіля REHAULT TRAFIC, 2006 року випуску (вантажний варіант), який зареєстрований у Республіці Польща, реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до Закону України «Про внесення змін до митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України» № 1403-ІХ від 15.04.2021 з врахуванням п.п. 1 п. 9.11 розділу ХХІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» № 2142 ІХ від 24.03.2022.

Разом з цим, варто зазначити, що у позовній заяві позивач просив суд:

визнати бездіяльність Державної митної служби України щодо надання дозволу на розмитнення належного ОСОБА_1 автомобіля RENAULT TRAFIK, 2006 року випуску (вантажний варіант), який зареєстрований у Республіці Польща (реєстраційний номер НОМЕР_1 );

зобов`язати суб`єкта владних повноважень - Державну митну службу України надати письмовий дозвіл на розмитнення належного ОСОБА_1 автомобіля RENAULT TRAFIK, 2006 року випуску (вантажний варіант), який зареєстрований у Республіці Польща (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) відповідно до Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України» №1403-IX від 15.04.2021.

При цьому слід також відзначити, що позивач звертаючись із позовом до суду, відповідачем у справі визначив Державну митну службу України. За клопотанням Державної митної служби України, судом першої інстанції в якості другого відповідача (співвідповідача) залучено Львівську митницю як правонаступника Галицької митниці Держмитслужби.

Проте, незважаючи на те, що Львівська митниця була залучена співвідповідачем у даній справі, позивач з уточненням чи збільшенням позовних вимог не звертався, а відтак, самостійних вимог до Львівської митниці не заявляв.

Відповідно до ч. 5 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Враховуючи наведене, вимога апеляційної скарги про «зобов`язання Львівську (Галицьку) митницю розмитнити належного йому автомобіля REHAULT TRAFIC, 2006 року випуску (вантажний варіант), який зареєстрований у Республіці Польща, реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до Закону України «Про внесення змін до митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України» № 1403-ІХ від 15.04.2021 з врахуванням п.п. 1 п. 9.11 розділу ХХІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» № 2142 ІХ від 24.03.2022» не підлягає розгляду судом апеляційної інстанції, оскільки така не була заявлена в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року у справі № 380/17305/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді І. В. Глушко
З. М. Матковська