Справа № 640/19126/19
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

20 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 640/19126/19

адміністративне провадження № К/990/24256/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Єзерова А.А.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2021 року (суддя Келеберди В.І.) та

постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2022 року (колегія у складі суддів Беспалова О.О., Ключковича В.Ю., Парінова А.Б.)

у справі № 640/19126/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ в м. Києві), у якому просила:

- визнати неправомірними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо припинення їй виплати нарахованої пенсії у період з жовтня 2016 року до 30.09.2017, та такими, що порушують вимоги ст. 64 Конституції України;

- визнати за нею право на отримання нарахованої пенсії з 01.10.2016 до 30.09.2017 у розмірі 80 986,40 грн згідно з розрахунком;

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві виплатити заборгованість по пенсії за період з 01.10.2016 до 30.09.2017 у розмірі 80 986,40 грн.

Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 14.12.2021, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2022, залишив позов без розгляду.

02.09.2022 ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, що 06.09.2022 надійшла до Верховного Суду, в якій, із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2022, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про пропуск нею строку звернення до суду із цим позовом; уважає, що такий строк має відраховуватися від часу її звернення до Пенсійного фонду у березні 2019 року для отримання довідки про невиплату пенсії з 01.10.2016 до 30.09.2017. ГУ ПФУ в м. Києві не надав відповідні на таке звернення, після цього вона звернулася до суду із цим позовом. Окружний адміністративний суд міста Києва не переконався в отриманні нею листа суду від 18.10.2021 № 640/19126/19/19541/21 щодо надання пояснень на заяву Пенсійного фонду про залишення позову без розгляду. Убачає колізію у встановленні строків позовної давності у Цивільному кодексі України та строків звернення до суду у Кодексі адміністративного судочинства (далі - КАС України).

Скаржник пропустила строк на касаційне оскарження, передбачений ч. 1 ст. 329 КАС України, оскільки оскаржувана постанова Шостого апеляційного адміністративного суду ухвалена (складена) 06.07.2022, строк на подання касаційної скарги закінчився 05.08.2022.

ОСОБА_1 клопоче поновити строк на касаційне оскарження. Клопотання обґрунтовує тим, що 03.08.2022 отримала у поштовому відділенні 03039 копію постанови суду апеляційної інстанції від 06.07.2022, на підтвердження чого надала накладну від 03.08.2022 № 750.

Зважаючи на те, що скаржник документально підтвердила дату отримання копії судового рішення, Суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на касаційне оскарження відповідно до ч. 2 ст. 329 КАС України.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

ОСОБА_1 визначає підставу для касаційного оскарження, передбачену абз. 2 ч. 4 ст. 328 КАС України; стверджує, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми права, дійшли помилкового висновку про пропуск нею строку звернення до суду із цим позовом.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 сформулював правову позицію у питанні застосування шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України, у категорії спорів щодо неотримання особою регулярних (щомісячних тощо) соціальних виплат, яка зводиться до того, що:

« 1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.».

У справі, що розглядається, ОСОБА_1 у жовтні 2019 року оскаржила до суду дії (бездіяльність) ГУ ПФУ в м. Києві щодо нездійснення нарахування та виплати пенсійних виплат за період з 01.10.2016 до 30.09.2017.

Суди попередніх інстанцій, залишаючи позов без розгляду, виходили з того, що позивачка оскаржує неотримання нею періодичного платежу, могла дізнатися про порушення своїх прав з листа Пенсійного органу від 05.05.2017 про причини невиплати їй пенсійних виплат, тому пропустила строк звернення до суду з цим позовом з неповажних причин.

Такий висновок відповідає усталеній практиці Верховного Суду, сформульованій у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19, у такому разі правильне застосування судами першої та апеляційної інстанції ч. 3 ст. 123, п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України є очевидним.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 у касаційній скарзі помилково ототожнює строки позовної давності у цивільному законодавстві та строки звернення до суду у адміністративному процесі.

Шестимсячний строк звернення до суду, встановлений, зокрема ст. 122 КАС України, стосується виключно питання прийняття до розгляду або відмови у розгляді позовних вимог по суті, але не застосовується для прийняття рішення про задоволення чи не задоволення таких вимог, а також періоду протягом якого такі вимоги підлягають задоволенню.

Між тим, суд застосовує положення Глави 19 ЦК України про трьохрічний строк загальної позовної давності у разі, коли попередньо встановив, що права особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі та позивачем не наведені поважні причини її пропуску.

Отже, за правою природою строки звернення до суду в адміністративному судочинстві кардинально відрізняються від строків позовної давності у цивільному процесі, тому колізії між застосуванням норм КАС України та ЦК України немає.

ОСОБА_1 також покликається на не з`ясування судом першої інстанції її думки щодо заявленого ГУ ПФУ в м. Києві клопотання про залишення позову без розгляду.

Суд не перевіряє та надає оцінку таким обставинам, проте зауважує, що ОСОБА_1 було забезпечено апеляційний перегляд справи, під час якого позивачка не позбавлялася права спростувати пропуск нею строку звернення до суду з цим позовом, навівши поважні та об`єктивні причини пропуску такого строку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною 2 ст. 333 КАС України визначено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За викладених обставин, Суд вважає, що ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті касаційного провадження відповідно до ч. 2 ст. 333 КАС України.

Керуючись ст. 333 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання про поновлення строку. Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2022 року у справі № 640/19126/19.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя А.А. Єзеров