Справа № 380/7598/22
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року справа №380/7598/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретаря судового засідання Рехліцький Р.Р.

розглянувши у письмовому провадженні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 15.09.2022 року, просить визнати протиправною та скасувати вимогу від 10.02.2021 року №Ф-3226-50У про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на 27756 грн. 74 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03.04.2007 року був зареєстрований фізичною особою-підприємцем. 19.02.2022 року йому стало відомо, що карта в АТ КБ «Приватбанк» заблокована у зв`язку із накладення Сихівським відділом ДВС арешту на рахунок. Вказує, що 22.02.2022 року звернувся до Сихівського відділу ДВС, де в процесі ознайомлення з матеріалами справи дізнався, що відповідачем було надіслано йому спірну вимогу. Вказує, що зазначену вимогу не отримував, оскільки проживає за іншою адресою. Змін до ЄДР щодо місця знаходження ФОП не вносив, оскільки вважає свою підприємницьку діяльність припиненою у зв`язку із неподанням ним звітності за 2008 рік. Зазначає, що з 23.08.2017 року по 23.08.2021 року перебував у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а тому ЄСВ за нього сплачувала держава.

Відповідач у своїх запереченнях зазначає, що згідно облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів станом на 31.01.2021 року заборгованість позивача по єдиному внеску становить 37788 грн. 74 коп. В ІС «Податковий блок» в реєстрі страхувальників відсутня інформація щодо наявності у скаржника пільги по сплаті єдиного внеску відповідно до п.1 ст.4 Закону №2464.

Окрім того, у заяві від 15.09.2022 року, позивач зазначає, що згідно індивідуальних відомостей управління соціального захисту розпочало нарахування і сплату ЄСВ з 01.09.2017 року по 01.09.2020 року, а обов`язок сплачувати у нього виник з 01.01.2017 року по 01.01.2021 року, а тому необхідно здійснити розрахунок заборгованості за 8 місяців 2017 року та 4 місяці 2020 року. Відтак, він був зов`язаний сплатити ЄСВ за 8 місяців 2017 року та 4 місяці 2020 року в сумі 10032 грн. 00 коп. При цьому, відповідач нарахував заборгованість за 4 роки в сумі 37788 грн. 74 коп. Отже, незаконною є вимога щодо сплати 27756 грн. 74 коп.

Ухвалою суду від 23.05.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 15.07.2022 року справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 13.09.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В02 №642885 позивач 03.04.2007 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Як вбачається із довідки про отримання (неотримання) допомоги №260309-478 від 23.02.2022 року позивачу з 01.08.2017 року по 31.08.2020 року було призначено допомогу при народженні дитини.

Відповідно до витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, який наявний в матеріалах справи, у період з вересня 2017 року по серпень 2020 року Управлінням соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради за позивача сплачувались страхові внески.

Головним управлінням ДПС у Львівській області відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи податкових органів прийнято вимогу про сплату позивачем боргу (недоїмки) від 10.02.2021 року за №Ф-3226-50, відповідно до якої загальна сума боргу позивача як платника єдиного внеску з урахуванням штрафів, пені станом на 31.01.2021 року становить 37788 грн. 74 коп. (недоїмка - 37788 грн. 74 коп., штрафи - 0 грн. 00 коп., пеня - 0 грн. 00 коп.).

Не погодившись з наведеною вимогою про сплату боргу (недоїмки) позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.

Змістом спірних правовідносин є вимога Головного управління ДПС у Львівській області від 10.02.2021 року за №Ф-3226-50 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 27756 грн. 74 коп.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як передбачено в абзаці першому п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Згідно із абзацом третім п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Абзацом другим цієї ж норми встановлено, що у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом є недоїмкою (п.6 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI).

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Аналіз вищенаведених норм права вказує, що необхідною умовою для сплати фізичною особою-підприємцем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є здійснення такою особою підприємницької діяльності, при цьому, неотримання доходу від такої діяльності, у відповідності до п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464-VI, не дає підстав для звільнення від сплати єдиного внеску.

Судом встановлено, що 03.04.2007 року позивач був зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Як уже згадувалось, відповідно до витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та, з урахуванням заяви від 15.09.2022 року, у період з вересня 2017 року по серпень 2020 року внески за позивача сплачувались Управлінням соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

При цьому, у періоди з січня 2017 року по серпень 2017 року, а також з вересня 2020 року по грудень 2020 року вказані внески не сплачувались.

Беручи до уваги встановлені обставини та з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати у 2017 та 2020 роках (2017 рік 3200 грн. 00 коп.; 2020 рік 5000 грн. 00 коп.), суд вважає, що нарахування відповідачем недоїмки по сплаті єдиного внеску зазначеної у спірній вимозі у розмірі 27756 грн. 74 коп. за період з вересня 2017 року по серпень 2020 року є протиправним.

Відтак, суд вважає, що вказана вимога підлягає скасуванню в цій частині.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана вимога Головного управління ДПС у Львівській області від 10.02.2021 року за №Ф-3226-50 не відповідає критерію правомірності, передбаченому п.1 ч.2 ст.2 КАС України, а тому підлягає скасуванню в частині сплати заборгованості в сумі 27756 грн. 74 коп.

Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Що стосується судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску прийняту Головним управлінням ДПС України у Львівській області від 10.02.2021 року №Ф-3226-50У в частині сплати недоїмки в сумі 27756 грн. 74 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (адреса: м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Я.Мартинюк