Справа № 462/4646/22
Суддя: Колодяжний С. Ю.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/4646/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря судового засідання Петришак С.Б.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Цап О.Р.

представника відповідача Леськів Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про оскарження постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

ОСОБА_1 06.09.2022 року звернулася в суд із адміністративним позовом до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради,в якому просить скасувати постанову адміністративної комісії при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради № 47 від 10.08.2022 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 13600 грн., стягнути з відповідача сплачену нею при поданні позову суму судового збору та понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вказаною постановою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП та накладено штраф у розмірі 13600 грн. за те, що вона, як продавець магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , 02.07.2022 року о 11.00 год. здійснила продаж алкогольного напою горілки «Пшенична», об`ємом 0,25 л, в заборонений час, порушивши вимоги Розпорядження Львівського міського голови від 01.06.2022 року №174. Таку постанову вважає протиправною та зазначає, що на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення відповідач не надав належних, допустимих та достатніх доказів для встановлення наявності чи відсутності правопорушення та її винність у його вчиненні. Вказує на дефектність протоколу про адміністративне правопорушення, який не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому такий не може бути належним доказом по справі. Також вказує на відсутність свідків, які б могли підтвердити вчинення нею правопорушення, а пояснення особи, якій вона ніби-то продала алкоголь не можуть братися до уваги, оскільки про них немає згадки у протоколі про адміністративне правопорушення. Також зазначає, що згідно протоколу нічого не вилучалося, в тому числі алкогольний напій, продаж якого ставиться їй у вину, а також просить взяти до уваги відсутність касового чеку, який би свідчив про продаж алкоголю в заборонений час. Рапорт працівника поліції не може вважатися належним та допустимим доказом. З метою захисту порушеного права позивач звернулася до суду з даним позовом, який просить задовольнити.

В матеріалах справи наявний, поданий представником відповідача відзив на позов, згідно якого представник відповідача просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Заперечуючи проти заявлених позивачем вимог, зазначила про те, що оскаржувана постанова прийнята з урахуванням наявності переконливих доказів наявності в діях позивача складу інкримінованого їй у вину адміністративного правопорушення, які позивачем не спростовані. Адміністаративною комісією дотримано процедуру винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбачену КУпАП, зміст постанови відповідає ст.283 КУпАП, а адміністративне стягнення накладено в межах санкції ч.2 ст.156 КУпАП.

В судовому засідання позивач та її представник позов підтримали, покликаючись на мотиви такого, який просили задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила, зазначаючи про його безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідка та дослідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Диспозиція ч.2 ст.156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі алкогольними напоями, яка полягає у торгівлі алкогольними напоями у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Згідно Розпорядження Львівського міського голови № 174 від 01.06.2022 року внесено зміни в п.1 Розпорядження Львівського міського голови від 19.03.2022 року № 93 і заборонено з 03.06.2022 року і до закінчення терміну, на який було введено воєнний стан, продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних та слабоалкогольних напоїв закладам торгівлі та громадського харчування усіх форм власності на території Львівської міської територіальної громади з 21.00 год. до 12.00 год.

Обмеження щодо продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів на загальному рівні встановлені ст.153 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 року, відповідно до частини 9 якої, сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

Підвідомчість справ даної категорії ст.218 КУпАП віднесено до компетенції адміністративних комісій при виконавчих органах міських рад.

Судом встановлено, що 10.08.2022 року адміністративною комісією при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради було винесено відносно ОСОБА_1 постанову №47 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, за те, що вона 02.07.2022 року о 11.00 год., в магазині «Чарка до свята» за адресою: м.Львів, вул.Широка, 63а здійснила продаж алкогольного напою горілки «Пшенична», об`ємом 0,25 л, в заборонений час, порушивши вимоги Розпорядження Львівського міського голови від 01.06.2022 року № 174. Оскаржуваною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 13600 грн.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 і ч.3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст.252 цього Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з наведеного, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08 листопада 2018 року (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа №743/1128/17), від 15 листопада 2018 року (справа № 524/7184/16-а).

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, а згідно з ч.2 даної статті ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Відповідно до положень ч.3 ст.90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підтвердження своєї позиції щодо правомірності оскаржуваної постанови відповідачем надано суду копію протоколу серії ВАБ № 913909 від 02.07.2022 року, рапорту ст. ДОП СП ВП №1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області Зеленюх І. від 02.07.2022 року, письмових пояснень ОСОБА_2 від 02.07.2022 року та фотографій.

Вирішуючи даний спір, суд враховує, що відповідно до статті 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Частиною першою статті 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Пунктом 15 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженого наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Разом з тим, суд зазначає, що зі складеного протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 913909 від 02.07.2022 року вбачається, що у ньому немає жодних відомостей про вилучення документів, які підтверджують реалізацію алкогольного напою (касового чеку), а також самого алкогольного напою, що поза розумним сумнівом підтверджувало б продаж вказаного товару.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій в постановах від 23.04.2019 року у справі справа №П/811/1217/16 (адміністративне провадження №К/9901/41573/18) та від 18.10.2021 року у справі №807/2051/16 (адміністративне провадження №К/9901/1763/19).

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.1, 2 ст.265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, про огляд речей або адміністративне затримання.

Щодо рапорту поліцейського, то такий в розумінні ст.251 КУпАП не може вважатися належним і допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, оскільки майор поліції Ігор Зеленюх є зацікавленою особою при розгляді цієї справи, що ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин справи, а тому такий рапорт не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Окрім цього, зазначений рапорт не вказаний в протоколі як додаток до такого.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідачем долучено письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких він зазначив, що 02.07.2022 року близько 11.00 год. у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » він придбав воду «Живчик» та горілку «Пшенична», об`ємом 0,25 л, та фотографії ОСОБА_2 з пляшкою.

З долучених до матеріалів справи фотографій дійсно вбачається, що ОСОБА_2 кладе до своєї кишені горілку, об?ємом 0,25 л, проте в судовому засіданні 20.09.2022 року допитаний як свідок ОСОБА_2 пояснив, що 02.07.2022 року близько 11.00 год. у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » він придбав воду «Живчик», після чого витягнув зі своєї кишені горілку «Пшенична», об`ємом 0,25 л та просив у продавця, щоб вона йому продала таку саму горілку. Коли продавець відмовила йому у продажі горілки, в цей час підійшов працівник поліції, який зазначив, що продавець магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснила продаж горілки «Пшенична», об`ємом 0,25 л, в заборонений час.

Крім того, факт придбання ОСОБА_2 лише води «Живчик», об`ємом 1 л, підтверджується, долученим позивачем чеком.

Суд надає віри поясненням позивача ОСОБА_1 , даним в суді, оскільки такі узгоджуються з її письмовими поясненнями, наданими в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №913909, що продажу алкоголю до 12.00 год. не було здійснено, що може підтвердити покупець, який купляв водичку «Живчик».

Суд зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП.

У постанові від 26.04.2018 року по справі №338/855/17 Верховний Суд вказав, що постанова у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд зазначає, що КУпАП встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності, а саме виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення. Тобто, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати та перевірити докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, перед складанням постанови.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Суд звертає увагу, що оспорювана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності містить інформацію про порушення позивачем правил торгівлі алкогольними напоями, що призвело до вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, разом з тим судом встановлено, що відповідачем під час розгляду матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 не дотримано вимог ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не перевірено наявність/відсутність факту вчинення адміністративного правопорушення, не витребувано необхідні додаткові матеріали, які б свідчили про доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП України, а тому відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення вказаного правопорушення.

У постанові Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а міститься висновок, за яким в силу принципу презумпції невинуватості, який підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП є недоведеним, оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження вказаних у постанові обставин.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

Виходячи з наведеного, з огляду на встановлені судом обставини та враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено, а відповідач як суб`єкт владних повноважень згідно з вимогами ст.77 КАС України не довів правомірності прийнятого ним рішення, суд дійшов висновку, що постанова №47 від 10.08.2022 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений нею за подання позовної заяви до суду, в розмірі 496,20 грн.

Також з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача слід стягнути понесені та документально підтверджені останньою витрати на професійну правничу допомогу, що становлять 2500 грн., оскільки розмір цих витрат відповідає критеріям співмірності, визначеним ч.5 ст.134 КАС України.

Керуючись ст. 2, 5-10, 73-77, 90, 134, 139, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов - задовольнити.

Постанову №47 від 10.08.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень - Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн. та 2500 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 2996,20 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, місцезнаходження: м.Львів, вул.І.Виговського, 34.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний