Справа № 640/22985/20
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року м. Київ № 640/22985/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шевченко Н. М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовною заявою до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (відповідач, ВКДКА), третя особа - ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ВКДКА від 29.08.2020 про залишення скарги ОСОБА_1 на рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області № 95/2020 від 13.05.2020 - без задоволення, а рішення КДКА без змін.

Позовні вимоги обґрунтовані недотриманням відповідачем норм спеціального законодавства, з урахуванням практики ЄСПЛ, зокрема, щодо формального підходу до визначення строків звернення. За висновком ОСОБА_1 , ВКДКА є судом, у розумінні практики ЄСПЛ, та повинно дотримуватись правил, встановлених для виконання ст. 6 Конвенції щодо доступу до правосуддя.

У відзиві відповідач заперечив щодо заявлених вимог та зосередив увагу на тлумаченні норм спеціального законодавства, яке не суперечить тлумаченню Конвенції, проте визначає рівні та обов`язкові для сторін правила дисциплінарного провадження.

Відповідь на відзив полягала у спростування позиції відповідача щодо суті дисциплінарного провадження та пояснення практики ЄСПЛ про недоцільність застосування судами формальних підстав обмеження доступу до правосуддя.

Заперечення на відповідь на відзив, фактично, дублює заявлені у відзиві позиції.

Третя особа також подала пояснення, які стосуються строку звернення до ВКДКА зі скаргою та збігаються із заявленими відповідачем поясненнями.

У заперечення згаданих пояснень, позивачем надані обґрунтування, які подібні відповіді на відзив та стосуються заперечення адекватності 20-ти денного строку на написання скарги та гарантованого 30-ти денного.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

До КДКА Київської області 04.06.2019 надійшла скарга ОСОБА_1 на дії адвокатів Лікарчука К. І. та ОСОБА_2 .

Рішенням ДП КДКА Київської області від 19.06.2019 стосовно адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 порушено дисциплінарну справу.

У подальшому, дисциплінарні провадження щодо кожного з адвокатів роз?єднано в окремі провадження.

Рішенням ВКДКА від 31.01.2020 рішення ДП КДКА Київської області від 19.06.2019 в частині порушення дисциплінарної справи щодо ОСОБА_2 скасовано, справу направлено на новий розгляд.

Рішенням ДП КДКА Київської області № 95/2020 від 13.05.2020 відмовлено у порушенні дисциплінарної справи щодо адвоката ОСОБА_2 .

Згадане рішення ОСОБА_1 отримав поштою 18.05.2020, що підтверджується відомості з веб-сторінки АТ «Укрпошта».

Не погоджуючись із рішенням № 95/2020 від 13.05.2020, ОСОБА_1 направив скаргу до ВКДКА - 16.06.2020.

Як зазначає відповідач, що не заперечується позивачем, згадана скарга не містила клопотання про поновлення строку звернення до суду, натомість, таке клопотання було заявлено представниками позивача у засіданні ВКДКА 29.08.2020.

Надавши оцінку заявленим причинам, ВКДКА рішенням від 29.08.2020 визнало причини пропуску строку неповажними, а скаргу позивача залишило без задоволення.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся із позовною заявою. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1- 2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом розгляду даної справи є питання щодо дотримання позивачем регламентованого строку на оскарження рішення до ВКДКА та правильності застосування останнім норм спеціальних актів щодо строків оскарження.

Зміст дисциплінарного провадження щодо адвоката ОСОБА_2 щодо вчинених ним дій та їх кваліфікація в розрізі адвокатської етики, судом до уваги не береться.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки.

Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Аналогічне положення дублюється у ч. 8 ст. 50 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за змістом якої, рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Рішенням Ради адвокатів України № 120 від 30.08.2014 затверджено Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність (Положення).

Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Строк на оскарження до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури може бути поновлено за рішенням цієї Комісії згідно заяви скаржника про поважність причин його пропуску.

Буквальне тлумачення наведених норм дозволяє дійти до недвозначного висновку щодо дати початку відліку строку на оскарження рішення, зокрема, про відмову в порушенні дисциплінарної справи, яка безальтернативно пов`язана лише з дато прийняття такого рішення.

У позовній заяві та відповіді на відзив позивач зауважує на тому, що за загальним правилом, процесуальний закон визначає саме дату отримання рішення із датою початку відліку процесуального строку, що справедливо і для дисциплінарного провадження щодо адвоката, оскільки КДКА регіону та ВКДКА, згідно з практикою ЄСПЛ, слід ототожнювати із судом, оскільки останні виконують повноваження

Дійсно, процесуальні кодекси України, здебільшого, визначають альтернативну диспозицію норм, якими встановлюється початок відліку строку на звернення до суду або оскарження рішень у вищі інстанції.

Конструкцію таких норм зазвичай складають формулювання «коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав» або «з дати проголошення або отримання повного тексту рішення» тощо.

Таким чином, загальне правило процесуального закону, до якого апелює позивач, закладено у змісті таких норм, які, у свою чергу, є джерелом та формальним закріпленням однієї зі складових принципу доступу до правосуддя.

Одночасно, посилання на норми процесуального законодавства для визначення порядку дій органу при розгляді дисциплінарних скарг, є спробою застосувати аналогію закону.

Згідно з ч. 6 ст. 7 КАС України У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Наведена норма формально закріплює загальне правило про недоцільність застосування аналогії, зокрема, закону, до правовідносин, які врегульовані нормами спеціального закону.

Оскільки Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Порядок чітко визначають датою початку відліку строку на оскарження - дату прийняття оскаржуваного рішення, підстави для застосування аналогії закону відсутні.

З іншої сторони, право на доступ до правосуддя корелює, а подекуди суперечить із принципом правової визначеності (res judicata).

За цим правилом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою- домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Базове тлумачення принципу res judicata вміщено в рішеннях ЄСПЛ від 03.12.2003 у справі «Рябих проти Росії», від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 18.11.2004 у справі «Праведная проти Росії», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», від 03.04.2008 у справі «Понамарьов проти України»

Розширене тлумачення даного принципу не спростовує висновків ЄСПЛ щодо обов`язку судів забезпечувати доступ до правосуддя, зокрема, шляхом надання стороні прерогативи у поясненні поважності причин пропуску строку звернення до суду та обов`язку суду надавати перевагу змісту спору над його процесуальними аспектами, проте, одночасно вимагає від суду та державних органів, які за практикою ЄСПЛ можуть ототожнюватись із судами, перевіряти причини допущення процесуальної недбалості, якою також є пропуск строку звернення до суду.

Резюмуючи викладене, суд дійшов до висновку про належне застосування ВКДКА норм спеціального законодавства щодо визначення строків звернення зі скаргою на рішення КДКА регіону, при цьому, строк звернення до ВКДКА, який обліковується з наступної дати, за датою прийняття рішення, сплинув 13.06.2020.

Скарга позивача подана до ВКДКА 16.06.2020 із пропуском регламентованого строку, тобто, вимагала заявлення клопотання про його поновлення.

У засіданні 29.08.2020 представники позивача заявили та підтримали таке клопотання, яке ґрунтувалось на переконанні, що початок відліку тридцятиденного строку розпочинається датою отримання оскаржуваного рішення.

Дана обставина не визнана ВКДКА як поважна причина пропуску строку оскарження, що і стало підставою для судового спору.

Як вже зазначалось, початок відліку строку на оскарження рішення КДКА регіону розпочинається одразу після його проголошення.

Норми спеціального закону не визначають інший диспозитивних умов обліку такого строку, водночас, забезпечують зацікавлену сторону можливістю його поновлення.

При цьому, доведення поважності причин пропуску строку звернення зі скаргою до ВКДКА покладається виключно на заявника такої скарги. Таким чином, заявляючи у відповіді на відзив, що відповідач визнав достатнім строк на подання скарги з дати винесення рішення без пояснення причин, позивач спробував перекласти тягар доведення поважності процедурної затримки на відповідача.

У той же час, за змістом Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Порядку, доведення причин поважності строку покладається виключно на заявника, при цьому, ВКДКА зобов`язана надати обґрунтовану оцінку таким доводам.

Оскільки доводи представника позивача у засіданні 29.08.2020 стосувались лише доказування дати початку відліку строку, зважаючи на вищевикладені висновки суду, таке пояснення неможливо визнати причинами, що унеможливлювали, або ускладнювали своєчасне подання скарги.

За інших обставин, зокрема, за наявності задокументованої заяви ОСОБА_1 , або його представників, щодо необхідності використання тридцятиденного строку повністю саме для вивчення обставин та/або підготовки скарги, такі причини могли та мали б визнаватись поважними зі сторони ВКДКА.

У той же час, жодних подібних відомостей матеріали справи не містять, а підстави, заявлені в якості причин поважності для поновлення строку представниками позивача, про які зазначає останній, що підтверджує відповідач, стосуються лише підміни понять «дата прийняття рішення» та «дата отримання рішення», що є формально-логічною помилкою у тлумаченні норм Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Резюмуючи викладене, ВКДКА правильно застосувало норми спеціального законодавства, щодо визначення початку відліку строку звернення зі скаргою, та обґрунтовано надала оцінку заявленому клопотанню про поновлення такого строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом ч. ч. 1- 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За висновком суду, відповідачем доведена правомірність дій щодо розгляду скарги позивача, натомість, заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241- 247, 255, 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

2. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури (вул. Борисоглібська, 3, 2-й поверх, м. Київ, ).

Третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: невідомий).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко