Справа № 200/4344/22
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження

21 вересня 2022 року Справа №200/4344/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Лазарєв В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2022 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в якому просить визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає:

- у нерозгляді заяви позивача про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її сина під час виконання ним обов`язків військової служби, відповідно до п. 2 Постанови № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- непереданні позивчау сум, які належали ОСОБА_2 , але не були ним одержані за життя: додаткової винагороди, передбаченої п. 1 Постанови КМУ № 168 у розмірі 500 000 гривень (за лютий, березень, квітень, травень, червень 2022 року), одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту, яка передбачена п. 1 Розділу XXII Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», 18160 гривень, грошової допомоги для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення відповідно до п. 1 Розділу XXIII Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за 2021 та 2022 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відповідно до п. 1 Розділу XXIV Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за 2021 та 2022 роки;

- не надсиланні позивачу копії примірника контракту, який зберігається в особовій справі її сина, витягу з наказу про виключення її сина із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу), витягу з особової справи про склад сім`ї її сина та копії документа, що свідчить про причини та обставини загибелі сина, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

- порушенні вимог п. 4.6 Розділу ІV «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей», затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року № 530, а саме не надіслання з метою визначення причинного зв`язку загибелі її сина командиром військової частини НОМЕР_1 на розгляд штатної військово-лікарської комісії, яка приймає постанову про причинний зв`язок загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста, копій документів, що свідчать про причини та обставини загибелі її сина;

- порушенні Наказу МО України від 16.12.2015 №726/1220/2596/5/1581/526/800/444/745/780/402, а саме не направлення до ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки для членів сімей осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення;

Зобов`язати Міністерство оборони України:

- відповідно до ч. 1 ст. 1227 Цивільного Кодексу України передати позивачу суми, які належали ОСОБА_2 , але не були ним одержані за життя, а саме: додаткової винагороди, передбаченої п. 1 Постанови КМУ № 168 у розмірі 500 000 гривень (за лютий, березень, квітень, травень, червень 2022 року); одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту, яка передбачена п. 1 Розділу XXII Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» 18160 гривень, грошової допомоги для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення відповідно до п. 1 Розділу XXIII Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за 2021 та 2022 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відповідно до п. 1 Розділу XXIV Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за 2021 та 2022 роки;

- надіслати копію примірника контракту, який зберігається в особовій справі, витяг з наказу про виключення її сина із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу), витяг з особової справи про склад сім`ї та копії документа, що свідчить про причини та обставини загибелі її сина, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

- розглянути заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її сина під час виконання ним обов`язків військової служби, відповідно до п. 2 Постанови № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- виконати вимоги п. 4.6 Розділу ІV «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей», затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року № 530, а саме надіслати з метою визначення причинного зв`язку загибелі сина на розгляд штатної військово-лікарської комісії, яка приймає постанову про причинний зв`язок загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста, копій документів, що свідчать про причини та обставини загибелі її сина;

- виконати вимоги Наказу МО України від 16.12.2015 №726/1220/2596/5/1581/526/800/444/745/780/402, а саме направити до ІНФОРМАЦІЯ_1 довідку для членів сімей осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви, крім іншого, з`ясовує чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вирішуючи питання юрисдикційності цього спору, суд зазначає наступне.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

У статті 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим у відповідності до приписів частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У частині 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Основною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Аналіз положень Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України у сукупності дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі визначальною ознакою є характер спірних правовідносин.

Як неодноразово вказувала Велика Палата Верховного Суду в своїх рішеннях під час визначення предметної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі (зокрема, постанова від 3 липня 2018 року в справі №826/27224/15).

Предметом вказаного позову в тому числі є зобов`язання відповідача відповідно до ч. 1 ст. 1227 Цивільного Кодексу України передати позивачу суми які належали ОСОБА_2 , але не були ним одержані за життя: додаткової винагороди, передбаченої п. 1 Постанови КМУ № 168 у розмірі 500 000 гривень (за лютий, березень, квітень, травень, червень 2022 року ); одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту, яка передбачена п. 1 Розділу XXII Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» 18160 гривень, грошової допомоги для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення відповідно до п. 1 Розділу XXIII Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за 2021 та 2022 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відповідно до п. 1 Розділу XXIV Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за 2021 та 2022 роки.

Відповідно до положень статей 1218, 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно із статтею 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, суми заробітної плати та інших виплат, пов`язаних із трудовими відносинами, не отримані працівником у зв`язку зі смертю, мають бути виплачені членам його сім`ї.

Предметом вказаного позову є передача позивачу заробітної плати та інших виплат, пов`язаних із проходженням служби, що не отримані її сином у зв`язку зі смертю.

При цьому позивач не оскаржує дії/бездіяльність відповідача щодо обчислення, призначення, перерахунку відповідних сум заробітної плати та інших виплат, пов`язаних із проходженням служби.

Приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що між сторонами в цій частині виник приватно-правовий спір, який не пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо, позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням вищевикладеного суд відмовляє у відкритті провадження в даній справі в частині вищевказаних позовних вимог.

Суд роз`яснює позивачеві, що він має право звернутися з даним позовом в порядку цивільного судочинства до місцевого суду загальної юрисдикції.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 177, 248, Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України щодо непереданні сум, які належали ОСОБА_2 , але не були ним одержані за життя, а саме: додаткової винагороди, передбаченої п. 1 Постанови КМУ № 168 у розмірі 500 000 гривень (за лютий, березень, квітень, травень, червень 2022 року), одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту, яка передбачена п. 1 Розділу XXII Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», 18160 гривень, грошової допомоги для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення відповідно до п. 1 Розділу XXIII Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за 2021 та 2022 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відповідно до п. 1 Розділу XXIV Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за 2021 та 2022 роки та зобов`язання відповідно до ч. 1 ст. 1227 Цивільного Кодексу України передати позивачу суми які належали ОСОБА_2 , але не були ним одержані за життя, а саме: додаткової винагороди, передбаченої п. 1 Постанови КМУ № 168 у розмірі 500 000 гривень (за лютий, березень, квітень, травень, червень 2022 року); одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту, яка передбачена п. 1 Розділу XXII Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» 18160 гривень, грошової допомоги для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення відповідно до п. 1 Розділу XXIII Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за 2021 та 2022 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відповідно до п. 1 Розділу XXIV Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за 2021 та 2022 роки.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.В. Лазарєв