Справа № 580/450/22
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/450/22
19 вересня 2022 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді Оксененка О.М.,
суддів: Лічевецького І.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правову допомогу у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лисянської селищної ради, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Лисянської селищної ради, яка полягає у ненаданні адвокату ОСОБА_1 відповіді на адвокатський запит від 17.12.2021 №23 у встановленому чинним законодавством строк;
- зобов`язати Лисянську селищну раду надати адвокату ОСОБА_1 відповідь на адвокатський запит від 17.12.2021 №23;
- стягнути з Лисянської селищної ради моральну шкоду, спричинену адвокату ОСОБА_1 протиправною бездіяльністю щодо ненадання адвокату ОСОБА_1 відповіді на адвокатський запит від 17.12.2021 №23 у розмірі 5000 грн.
Позов обґрунтовано тим, що відповідач протиправно не надав позивачу відповіді на його адвокатський запит від 17.12.2021 №23 у встановленому чинним законодавством строк, тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 березня 2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Лисянської селищної ради щодо не ненадання адвокату ОСОБА_1 відповіді на адвокатський запит від 17.12.2021 №23 у встановленому чинним законодавством строк.

Зобов`язано Лисянську селищну раду протягом п`яти робочих днів із дня набрання чинності рішенням суду розглянути адвокатський запит адвоката ОСОБА_1 від 17.12.2021 №23 та надати повну і обґрунтовану відповідь.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

За наслідками розгляду апеляційної скарги відповідача, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2022 року апеляційну скаргу Лисянської селищної ради - залишено без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 березня 2022 року року - залишено без змін.

У той же час, 15 вересня 2022 року від представника позивача надійшла заява про стягнення понесених ним витрат на правничу допомогу з відповідача у розмірі 13000 грн.

Розглянувши вказану заяву щодо розподілу судових витрат, колегія суддів приходить до висновку про необхідність прийняття додаткової постанови та часткового задоволення такої заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відтак, з аналізу змісту вказаної статті вбачається, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

У силу вимог до частини першої ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У відповідності до частин першої та третьої ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

У статті 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У свою чергу, відповідно до частин шостої та сьомої ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених правових норм вказує про те, що у разі неспівмірності таких витрат, обов`язок доведення покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до договору про надання правничої (правової) допомоги від 13.01.2022 № 13/01/22, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Юрія Ярмолінського» вбачається, що клiєнт доручає, а виконавець, вiдповiдно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання надати Клiєнту правничу (правову) допомогу, визначену в п.1.2 цього договору.

Згідно пункту 2.1 цього Договору за надання правовоi допомоги за цим договором Сторони встановили розмiр винагороди, яка визначена в додатковiй угодi №1 до даного договору. Обсяг робiт, виражений у годинах, визначається на основі облiкових даних Виконавця про фактично витрачений час на виконання конкретних завдань (доручень), необхiдних для належного надання послуг (виконання робiт). В цьому разi оплатi пiдлягає будь-який час виконавця на роботу за дорученнями Клiєнта, в тому числi час на складання, розгляд та пiдписання документiв, вивчення матерiалiв справи, пiдготовку документiв для суду, час телефонних розмов та зустрiчей з Клiентом (iншими особами, що мають відношення до справи/доручення Клiєнта), зустрiчi зi спеціалістами, час, затрачений на дорогу вiд дверей офiсу i назад, участь у судових засiданнях тощо, а також iнший час та/або час, затрачений на виконання роботи, що має вiдношення до справи/доручення Клiєнта (роботи з копiювання/сканування чи зшивання документiв тощо).

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію ордеру копію додаткової угоди від 13.01.2022 №1; копію акта приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) та понесених витрат №2 від 14.09.2022; детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 14.09.2022 №б/н; довідку від 14.09.2022 №б/н.

Відтак, на думку суду апеляційної інстанції, позивачем надані всі необхідні документи, якими детально підтверджуються понесені витрати на правничу допомогу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, колегія суддів звертає увагу на те, що розподілу судових витрат підлягають лише ті витрати, що безпосередньо стосуються судової справи та її предмета, відтак деякі з наданих послуг не можуть бути віднесені до правничої допомоги.

Так, правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону №5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).

З матеріалів справи вбачається, що Адвокатським об`єднанням «ВР Партнерс» були надані наступні послуги: проведення правового аналізу апеляційної скарги Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі №640/33886/21; вивчення судової практики; підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу від 20.02.2022 у справі №640/33886/21.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності щодо надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 частини першої ст.1 Закону №5076-VI).

При цьому, відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування в кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адмінвідповідальності під час розгляду справи про адмінправопорушення; надання правової допомоги свідку в кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адмінправопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача в кримінальному провадженні; представництво інтересів фіз- і юросіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших держорганах, перед фіз- та юрособами; представництво інтересів фіз- і юросіб, держави, органів держвлади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо іншого не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

У відповідності до опису робіт, наданих адвокатом вбачається, що адвокатом були надані наступні послуги: написання запечеречення проти відкриття апеляційного провадження - 2000 грн; написання клопотання про направлення апеляційної скарги - 400 грн; написання усної правової консультації з вивченням документів невеликої складності - 800 грн; пошук та аналіз судової практики, визначення судової перспективи захисту прав клієнта - 2500 грн, розробка стратегії юридичного захисту клієнта - 1500 грн; складання відзиву на апеляційну скаргу - 5000 грн; складання заяви про розподіл судових витрат - 800 грн.

Однак, такі послуги як написання усної правової консультації з вивченням документів невеликої складності, пошук та аналіз судової практики, визначення судової перспективи захисту прав клієнта та розробка стратегії юридичного захисту клієнта є наслідком складення відзиву на апеляційну скаргу, подання якого без ознайомлення з текстом рішення суду першої інстанції та пошуку судової практики є неможливим, відтак, на думку колегії суддів, зазначені послуги входять до процесу складення відзиву на апеляційну скаргу, які є взаємозалежними та не виключають одна одну, відтак витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані.

При цьому, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З огляду на вказане, оцінюючи заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, суд виходить з того, що вартість даної послуги у розмірі 13000 грн., враховуючи складність даної справи, та предмет даного судового розгляду, не відповідає критерію реальності таких витрат.

Відтак, з огляду на вищевикладене, оцінюючи заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що лише витрати на професійну правничу допомогу лише на суму 5000 грн, є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді апеляційної інстанції, що відповідає критерію реальності таких витрат.

Керуючись ст. ст. 139, 229, 243, 252, 322, 328, 329 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат за надання професійної правничої допомоги - задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою вирішити питання про розподіл судових витрат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Лисянської селищної ради (пл. Миру, 30, смт. Лисянка, Звенигородськиц район, Черкаська область, 19300, код ЄДРПОУ - 26424996), витрати на правову допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч гривень) грн 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук