Справа № 420/1465/20
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/1465/20

Головуючий І інстанції: Танцюра К.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2022 року (м.Одеса, дата складання повного тексту судового рішення - 13.07.2022р.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області та 3-ї особи Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

21.02.2020р. ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області та КУ «Одеський ОЦ МСЕ», в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області, яка виразилась у ненаправлені до МВС України для прийняття відповідного рішення висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із присвоєнням йому у 2017р. ІІ групи інвалідності, причиною якої стала травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Одеській області повторно розглянути матеріали відносно призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із присвоєнням останньому у 2017р. ІІ групи інвалідності, причиною якої стала травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків, та направити висновок щодо виплати грошової допомоги відповідно до «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015р. №850) - на розгляд до МВС України для прийняття відповідного рішення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року позов ОСОБА_1 - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області, яка виразилась у ненаправлені висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , у зв`язку із присвоєнням останньому у 2017р. другої групи інвалідності, причиною якої стала травма, пов`язана із виконанням службових обов`язків, до МВС України для прийняття останніми відповідного рішення. Зобов`язано відповідача повторно розглянути матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку із присвоєнням останньому у 2017р. ІІ групи інвалідності, причиною якої стала травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків, та направити висновок щодо виплати грошової допомоги у відповідності до «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015р. №850) - на розгляд до МВС України для прийняття відповідного рішення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач 03.09.2020р. подав апеляційну скаргу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області - залишено без задоволення, а рішення суду 1-ї інстанції від 30.07.2020р. - без змін.

07.10.2021р. представником ОСОБА_1 було подано до суду першої інстанції заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.07.2021р. у справі №420/1465/20.

Ухвалою суду 1-ї інстанції від 18.10.2021р. заяву представника ОСОБА_1 - задоволено та зобов`язано відповідача у 30-денний строк з моменту отримання копії ухвали подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду 1-ї інстанції від 30.07.2020р. у справі №420/1465/20.

22.11.2021р. Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Одеській області було надано звіт про виконання судового рішення від 30.07.2021р. У звіті про виконання відповідачем повідомлено про те, що «Порядком та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015р. №850) передбачено надання оригіналу довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках з метою уникнення повторного надання працівником міліції відповідної довідки до іншого органу та, зокрема, недопущення отримання ним одноразової грошової допомоги двічі.

Про необхідність подання саме оригіналу довідки МСЕК про результати визначення у особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках ОСОБА_1 було повідомлено листами від 05.07.2021р. №14/1-96, від 16.08.2021р. №9/1-В-1765 та від 02.09.2021р. №9/1-В-873.Що ж до заяви (рапорту) ОСОБА_1 , то останнім надано копію (замість оригіналу) дубліката довідки МСЕК від 29.01.2014р. про результати визначення у особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, що, у свою чергу, унеможливило підготовку висновку та направлення його до МВС України. Питання ж оформлення документів для призначення допомоги можливе за умови та після усунення вказаного недоліку.

Отже, вказані вище дії позивача, на думку відповідача, можливо розцінити як перешкоджання виконанню рішення суду та зловживання правами, так як останній навмисно не надає передбачені законодавством документи та після чого звертається до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Ухвалою суду 1-ї інстанції від 13.12.2021р. відповідачу встановлено новий строк для подання звіту щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.07.2020р. у справі №420/1465/20 та зобов`язано у 30-денний строк з моменту отримання копії ухвали подати до суду звіт про виконання вказаного судового.

08.02.2022р. до суду 1-ї інстанції від Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області надійшов звіт про виконання рішення суду 20.07.2021р. у якому, відповідач повторно зазначає про те, що судове рішення буде виконано у повному обсязі лише після надання позивачем оригіналу довідки про присвоєння останньому у 2017р. другої групи інвалідності.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2022 року (ухваленою в порядку письмового провадження), за наслідками розгляду звіту відповідача від 08.02.2022р., накладено на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду - голову Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області Мельника С.В., штраф у розмірі - 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 49620 грн. Половину штрафу у розмірі 24810 грн. стягнуто на користь ОСОБА_1 , а іншу половину у розмірі - 24810 грн. до Державного бюджету України.

Також, було відповідачу встановлено новий строк для подання звіту про виконання судового рішення та зобов`язано у 30-денний строк із моменту отримання копії ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.07.2020р. у справі №420/1465/20.

Не погоджуючись із вказаною вище ухвалою суду першої інстанції, відповідач 26.01.2022р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про те, що судом, при винесенні оскаржуваного судового рішення, було порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13.07.2022р. та прийняти звіт в порядку ст.382 КАС України про виконання судового рішення від 30.07.2020р. у справі №420/1465/20.

13.09.2022р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Позивач, у свою чергу, правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч.1 ст.312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Частиною 1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Положеннями ч.2 ст.55 Конституції України регламентовано, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій або ж бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Як передбачено у ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання ж судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ч.ч.2,3 ст.14 КАС України).

За приписами ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У Рішенні від 30.06.2009р. №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив про те, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997р. у справі «Горнсбі проти Греції» Суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд 1-ї інстанції виходив із того, що відповідач, отримавши від ОСОБА_1 заяву (рапорт) з доданими до неї документами щодо виплати грошової допомоги, у зв`язку із встановленням інвалідності, був зобов`язаний скласти та подати до компетентного органу висновок щодо призначення та виплати йому грошової допомоги.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано, зокрема, ст.382 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.382 КАС України).

Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований, у тому числі, ст.382 КАС України, має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Судом можуть бути вжиті заходи реагування у межах судового контролю за виконанням судових рішень у формі встановлення нового строку для подачі звіту та/або накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

Підставами його застосування є, відповідно, не подання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або ж якщо в поданому звіті причини невиконання чи неповного виконання судового рішення (дій зобов`язального характеру) є неповажними.

Так, зі змісту рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.07.2020р. у справі №420/1465/20, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021р., вбачається, що відповідач, отримавши від позивача заяву (рапорт), з доданими до неї документами, про виплату грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, повинен був скласти висновок щодо призначення та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги та подати цей висновок до компетентного органу.

При цьому, вирішення питання щодо наявності чи відсутності підстав для виплати позивачу грошової допомоги фактично не належить до компетенції відповідача у даній справі.

Враховуючи викладене, суди обох інстанцій дійшли висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 у справі №420/1465/20, пов`язані з визнанням протиправною бездіяльності відповідача, яка виразилась в ненаправлені висновку стосовно виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку із присвоєнням у 2017р. другої групи інвалідності, до МВС України для прийняття ним відповідного рішення, - є обґрунтованими, заснованими на законі та, відповідно, підлягають задоволенню.

У той же час, звіт Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області обґрунтований неможливістю подальшого оформлення документів для призначення позивачу грошової допомоги, у зв`язку відсутністю (не поданням ним) оригіналу довідки МСЕК про результати визначення у особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

Дослідивши звіт відповідача на предмет відповідності вимогам чинного законодавства, колегія суддів звертає увагу на таке.

Пунктом 7 «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015р. №850) регламентовано те, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно із додатком до цих Порядку та умов, а також довідку МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

При цьому, до заяви додаються копії: довідки до акта огляду МСЕК; постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми чи каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми чи каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або ж навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації.

Згідно з п.8 Порядку №850, керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в п.п.6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

У відповідності до п.9 Порядку №850, МВС в місячний строк після надходження зазначених у п.8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або ж у випадках, передбачених п.14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, як вірно звернув увагу суд першої інстанції, повноваження на прийняття рішення про призначення чи про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги є компетенцією МВС України, а на орган внутрішніх справ, в якому проходив службу працівник міліції, покладено лише обов`язок з проведення окремих процедурних дій щодо оформлення відповідних документів для вирішення питання щодо виплати такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС України).

Разом із тим, висновок щодо виплати грошової допомоги формується та подається до МВС України лише за наявності всіх необхідних документів, визначених у п.п.6 або 7 Порядку №850.

Як слідує з наявних в матеріалах справи доказів, 09.08.2021р. представник позивача звертався до відповідача із заявою (рапортом) про призначення одноразової грошової допомоги та долучив до такої відповідний пакет документів.

З аналізу вказаної заяви (рапорту) від 09.08.2021р. слідує, що ОСОБА_1 долучив до такої усі необхідні документи, як це передбачено у п.7 Порядку №850, а саме: копії дубліката довідки від 29.01.2014р., висновку службового розслідування від 14.10.2013р., актів Н-1, Н-5, свідоцтва про хворобу №1320/2, довідки від 16.01.2017р. №294262, паспорта та реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

Жодного спростування того, що позивачем не надано певних документів, передбачених у п.7 Порядку №850, апелянтом не наведено та відповідних доказів не надано.

У свою чергу, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що неподання ОСОБА_1 оригіналу довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках не може позбавляти його права на одержання одноразової грошової допомоги, оскільки це прямо не передбачено вимогами Порядку №850 та, як наслідок, не є підставою для відмови у призначенні та виплаті йому грошової допомоги.

Фактично, вказані дії Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області йдуть у розріз з рішенням у справі №420/1465/20, в якому судами обох інстанцій надана оцінка вимогам Порядку №850 та зазначалося про те, що відповідач, отримавши від позивача заяву (рапорт), з доданими до неї документами, про виплату грошової допомоги, був зобов`язаний скласти відповідний висновок щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та подати даний висновок до компетентного органу.

Між тим, наявна у матеріалах даної справи заява (рапорт) від 09.08.2021р. свідчить про те, що оригінал довідки від 29.01.2014р. за №125237 про результати визначення у особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках знаходиться у позивача та, у разі необхідності, може бути доставлений для ознайомлення особисто.

Вказане у сукупності є підставою для висновку суду щодо порушення відповідачем приписів ст.ст.58,129-1 Конституції України, ч.2 ст.14 КАС України.

Отже, оскільки судове рішення, що набрало законної сили, умисно не виконане апелянтом, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно наявності підстав для накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень в порядку ст.382 КАС України.

Що ж стосується доводів відповідача про те, що судом першої інстанції, при винесенні ухвали від 13.12.2021р. про встановлення нового строку для подання звіту, не встановлено протиправних дій з боку Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області, то такі судова колегія не приймає до уваги, оскільки зміст даної ухвали беззаперечно свідчить про визнання судом причин неповного виконання судового рішення такими, що не відповідають висновкам цього рішення (яке набрало законної сили).

Інших належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права або ж порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить, а її доводи критично оцінюються колегією суддів, оскільки вони не спростовують висновків суду 1-ї інстанції та були враховані судом під час прийняття оскаржуваного судового рішення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст.316 КАС України, суд 2-ї інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.308,311,315,317,321,322,325,328,382 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області - залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст.328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 22.09.2022р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко