Справа № 282/438/22
Суддя: Носач В. М.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 282/438/22
Провадження № 2-а/282/16/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року

смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Носача В.М.,

за участю секретаря судового засідання Поварчук Н.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області, ГУНП в Хмельницькій області, третя особа - поліцейський сектору поліцейської діяльності відділення поліції №1 Старокостянтинівського РУП ГУНП у Хмельницькій області старший лейтенант поліції Білань Валентин Степанович про визнання недійсним нормативно-правового акта індивідуальної дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області, ГУНП в Хмельницькій області, третя особа - поліцейський сектору поліцейської діяльності відділення поліції №1 Старокостянтинівського РУП ГУНП у Хмельницькій області старший лейтенант поліції Білань Валентин Степанович про визнання недійсним нормативно-правового акта індивідуальної дії, а саме: постанови від 16.05.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою старшого лейтенанта поліції - поліцейського сектору поліцейської діяльності відділення поліції №1 Старокостянтинівського районного управління поліції ГУНП у Хмельницькій області Білань Валентина Степановича від 16 травня 2022 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП і накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за те, що нібито 16 травня цього року він керував легковим автомобілем марки ВАЗ-2109, д.н.з. НОМЕР_1 , і буксирував причіп легковий двохосний д.н.з. НОМЕР_2 по дорозі Адампіль - Гречане не маючи відповідної категорії на право керування, чим порушив вимоги передбачені пунктом 2.1 а Правил дорожнього руху України.

Вище вказану постанову позивач вважає незаконною і підлягає скасуванню в повному обсязі оскільки він не допустив жодного порушення Правил дорожнього руху України, в тому числі передбачених п.2.1а Правил дорожнього руху України, оскільки буксирування причепа здійснювалось на жорсткому зчеплені, що відповідає вимогам передбачених п.23.6 Правил дорожнього руху України; в постанову не внесено відомості про наявність в керованому автомобілі пасажирів і вантаж загальна вага яких перевищувала 400 кг., тобто, загальна фактична вага легкового автомобіля не врахована, а також не враховано те, що на причепі не було жодного вантажу.

Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 21 червня 2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду з викликом (повідомленням) сторін.

Ухвалою суду від 17 серпня 2022 року замінено відповідача в особі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на Управління патрульної поліції у Хмельницькій області. Залучено Головне управління національної поліції в Хмельницькій області до участі у справі в якості другого відповідача. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - поліцейського сектору поліцейської діяльності відділення поліції №1 Старокостянтинівського РУП ГУНП у Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Білань Валентина Степановича.

13.09.2022 на адресу суду від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 . Відзив мотивовано тим, що водій ОСОБА_1 , керуючи складом транспортних засобів, які зазначені у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, повинен був мати посвідчення на право керування транспортними засобами категорії «ВЕ», однак такого не мав, а тому оскаржувану постанову винесено правомірно.

Позивач та його представник адвокат Кравчук В.І. в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про відкладення судового засідання, яка мотивована його зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п.2 ч.1 ст. 205 КАС України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Враховуючи те, що судовий розгляд вже відкладався за клопотанням позивача, та враховуючи положення ст.205 КАС України, суд дійшов висновку, що повторна неявка в судове засідання позивача та його представника не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Представники Управління патрульної поліції у Хмельницькій області, ГУНП в Хмельницькій області, та третя особа - поліцейський сектору поліцейської діяльності відділення поліції №1 Старокостянтинівського РУП ГУНП у Хмельницькій області Білань В.С. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Крім того, частиною 9 ст.205 КАС України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАО №539264 від 16.05.2022 винесеною інспектором сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області Білань В.С. притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн., за ч.2 ст.126 КУпАП за те, що 16 травня 2022 року о 15 год. 47 хв. по дорозі Адампіль - Гречани керував транспортним засобом ВАЗ-21093, д.н.з. НОМЕР_1 при цьому буксирував причіп легковий двохосний д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи відповідної категорії на право керування.

Згідно ч.2 ст.126 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п.5 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. №340, водіям транспортних засобів категорій В, С1, С, D1 і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого не перевищує 750 кілограмів. При цьому водіям транспортних засобів категорії В дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , повна маса причіпа пр-легкового-В, марки АВТОБАН, модель ВА2110, д.н.з НОМЕР_2 , становить 750 кілограмів.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 маючи посвідчення водія транспортних засобів категорій В мав право буксирувати вищевказаний причіп.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.245 КУпАП,завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України,в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст.126 КУпАП.

Пунктом 24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідачем, всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України, факт порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено. В судове засідання представник Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, представник Управління патрульної поліції у Хмельницькій області та інспектор сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області старший лейтенант поліції Білань В.С. не з`явилися, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надали. Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить зазначення доказів вчинення правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП,є не доведеним.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 496 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 33, 140, 247, 258, 276, 283, 293 КУпАП, ст.ст.9, 72, 77, 121, 139, 194, 229, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАО №5392643 від 16.05.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі, винесену інспектором сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Білань Валентином Степановичем.

Справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (місце знаходження: вул.Зарічанська,7 м.Хмельницький) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.М. Носач