Справа № 360/2458/21
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 360/2458/21 Суддя (судді) першої інстанції: Мазур А.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Оксененка О.М., Аліменка В.О., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Луганської обласної прокуратури, Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора (надалі за текстом - «Кадрова комісія») № 170 дп-21 від 08.04.2021 р. про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади в органах прокуратури;

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Луганської обласної прокуратури № 555к від 21.04.2021 р. про звільнення з посади прокурора Новоайдарського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області;

- поновити його на посаді прокурора Щастинської окружної прокуратури Луганської області або на рівнозначній посаді з 23 квітня 2021 р., зарахувавши час вимушеного прогулу у загальний строк служби в органах прокуратури України;

- стягнути з Луганської обласної прокуратури середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.04.2021 р. по день фактичного поновлення на посаді, виходячи із середньоденного розміру заробітної плати у розмірі 4 847 грн. 13 коп.;

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що на момент розгляду скарги та винесення Кадровою комісією рішення № 170 дп-21 від 08.04.2021 р. було зупинено дію ст.ст. 46, 47, 48 Закону України «Про прокуратуру», які визначають процедуру проведення дисциплінарного провадження.

На думку позивача, наведене має наслідком і зупинення Порядку розгляду кадровою комісією скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, здійснення дисциплінарного провадження та прийняття рішення за результатами дисциплінарного провадження.

ОСОБА_1 звертав увагу на те, що на момент розгляду висновку про наявність в його діях дисциплінарного проступку він перебував на стаціонарному лікуванні. Також, внаслідок карантинних обмежень його представник - адвокат Шурхно А.А. не міг прибути на засідання Кадрової комісії. Крім того, не були проведені фоноскопічні та лінгвістичні дослідження. У зв`язку з наведеним, він та його представник просили перенести розгляд.

Позивач стверджував про відсутність належних доказів вчинення ним дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у їх об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури. При цьому, Кадрова комісія належним чином не обгрунтувала відсутність підстав для застосування більш м`яких видів дисциплінарного стягнення.

ОСОБА_1 посилався на те, що таке протиправне та необгрунтоване рішення Кадрової комісії не могло бути підставою для його звільнення. Крім того, на момент видання наказу № 555к від 21.04.2021 р. не сплив встановлений ст. 50 Закону України «Про прокуратуру» строк на оскарження рішення № 170 дп-21 від 08.04.2021 р.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи просить скасувати згадане рішення та ухвалити постанову про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги аналогічні підставам позову.

У відзиві на апеляційну скаргу Луганська обласна прокуратура, стверджуючи про законність та обгрунтованість судового рішення, наполягає на тому, що оскаржуваний наказ видано на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом попередньої інстанції встановлено, що наказом № 308к від 04.10.2019 р. ОСОБА_1 призначено на посаду прокурора Новоайдарського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області.

25 листопада 2020 р. до Офісу Генерального прокурора надійшла заява ОСОБА_2 у якій останній вказував на неправомірні дії співробітників прокуратури ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спрямовані на безпідставне затягування закриття кримінального провадження з метою отримання грошових коштів.

За вказаною заявою було проведене службова розслідування, наслідком якого став висновок від 29 грудня 2020 р.

Згідно цьому висновку в діях прокурорів Новоайдарського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_1 , ОСОБА_3 наявні порушення вимог п. 4 ч. 4 ст. 19 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 4, 19, 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, що є підставою для притягнення їх до дисциплінарної відповідальності.

06 січня 2021 р. керівником Луганської обласної прокуратури до Кадрової комісії подано дисциплінарну скаргу про вчинення прокурорами дисциплінарного проступку.

За результатами проведеної перевірки дисциплінарної скарги, членом Кадрової комісії ОСОБА_4 складено висновок «Про наявність дисциплінарного проступку прокурора» № 07/3/2-15дс-5дп-21 від 05.02.2021 р., яким запропоновано притягнути прокурорів Новоайдарського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності та накласти на них дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади в органах прокуратури.

Рішенням Кадрової комісії № 70дп-21 від 08 квітня 2021 р. прокурорів Новоайдарського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_1 , ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на них дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади в органах прокуратури кожного.

Таке рішення вмотивовано наступним.

У серпні 2020 р. в м. Щастя прокурори - процесуальні керівники у кримінальному провадженні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в позапроцесуальний спосіб обговорювали з ОСОБА_5 стан і перспективи розслідування, а також просили заправити автомобіль ВАЗ 2109, який використовували у службових цілях, чим порушили вимоги п. 4 ч. 4 ст. 19 Закону України «Про прокуратуру» та ст.ст. 19, 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів.

Вчинення дисциплінарного проступку підтверджено: матеріалами службового розслідування; поясненнями ОСОБА_5 ; стенограмою розмови, виготовленою за результатами прослуховування аудіозапису; поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

За висновком Кадрової комісії дії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у їх об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, а також свідчать про одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Наказом керівника Луганської обласної прокуратури № 555к від 21.04.2021 р. ОСОБА_1 звільнено з посади в органах прокуратури з 23 квітня 2021 р.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 р.

№ 1697-VII.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про прокуратуру» установлено, що діяльність прокуратури ґрунтується на засадах:

1) верховенства права та визнання людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки найвищою соціальною цінністю;

2) законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності;

3) територіальності;

4) презумпції невинуватості;

5) незалежності прокурорів, що передбачає існування гарантій від незаконного політичного, матеріального чи іншого впливу на прокурора щодо прийняття ним рішень при виконанні службових обов`язків;

6) політичної нейтральності прокуратури;

7) недопустимості незаконного втручання прокуратури в діяльність органів законодавчої, виконавчої і судової влади;

8) поваги до незалежності суддів, що передбачає заборону публічного висловлювання сумнівів щодо правосудності судових рішень поза межами процедури їх оскарження у порядку, передбаченому процесуальним законом;

9) прозорості діяльності прокуратури, що забезпечується відкритим і конкурсним зайняттям посади прокурора, вільним доступом до інформації довідкового характеру, наданням на запити інформації, якщо законом не встановлено обмежень щодо її надання;

10) неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.

Відповідно до частини 4 статті 19 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний: виявляти повагу до осіб під час здійснення своїх повноважень; не розголошувати відомості, які становлять таємницю, що охороняється законом; діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

За приписами ст. 19 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів прокурор має суворо дотримуватись обмежень, передбачених антикорупційним законодавством, не допускати будь-яких проявів, які можуть створити враження корупційних, у тому числі: вступати у позаслужбові стосунки з метою використання службових повноважень або службового становища; неправомірно втручатися чи здійснювати у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, вплив на службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування чи суддів.

За змістом статті 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів прокурор діє на підставі закону, неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання. Прокурору слід уникати особистих зв`язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об`єктивність виконання професійних обов`язків, скомпрометувати звання прокурора, не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний суспільний резонанс. Поза службою поводитися коректно і пристойно. При з`ясуванні будь-яких обставин з представниками правоохоронних і контролюючих органів не використовувати свій службовий статус, у тому числі посвідчення прокурора з метою впливу на посадових осіб.

Згідно пунктів 5, 6 частини 1 статті 43 Закону України «Про прокуратуру» прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав: вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Частиною 1 статті 44 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що дисциплінарне провадження здійснюється відповідним органом.

Частина 1 статті 45 Закону України «Про прокуратуру» визначає, що дисциплінарне провадження - це процедура розгляду відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

На момент виникнення спірних правовідносин процедура розгляду кадровою комісією скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади, здійснення дисциплінарного провадження, прийняття рішення за результатами дисциплінарного провадження і за наявності підстав, передбачених Законом України "Про прокуратуру", про накладення на прокурора Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора), Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, обласної (регіональної), окружної (місцевої), військової прокуратури дисциплінарного стягнення або прийняття рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора визначалась Порядком розгляду кадровою комісією скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, здійснення дисциплінарного провадження та прийняття рішення за результатами дисциплінарного провадження, затвердженим наказом Генерального прокурора № 266 від 04 листопада 2019 р. (надалі за текстом - «Порядок»).

Відповідно до пункту 6 Розділу І Порядку дисциплінарне провадження передбачає: відкриття дисциплінарного провадження; проведення перевірки дисциплінарної скарги; розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та прийняття рішення.

Згідно пункту 15 Розділу ІІІ Порядку після розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, за результатами дисциплінарного провадження кадрова комісія приймає одне з таких рішень: про накладення дисциплінарного стягнення; про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора; про закриття дисциплінарного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 49 Закону України «Про прокуратуру» на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: догана; заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); звільнення з посади в органах прокуратури.

Звертаючись до фактів цієї справи колегія суддів констатує, що Кадровою комісією було дотримано процедуру дисциплінарного провадження передбачену Порядком.

Помилковим є посилання скаржника на те, що на момент розгляду скарги та винесення Кадровою комісією рішення № 170 дп-21 від 08.04.2021 р. було зупинено дію ст.ст. 46, 47, 48 Закону України «Про прокуратуру».

Дійсно, процедура здійснення дисциплінарного провадження регламентована положеннями зокрема статей 46, 47, 48 Закону України «Про прокуратуру», однак згідно Закону України від 19 вересня 2019 року N 113-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» дія відповідних норм Закону зупинена до 01 вересня 2021 року.

Водночас, у відповідності до підпунктів 7, 8 пункту 22 розділу II Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» установлено, що тимчасово, до 01 вересня 2021 року в Офісі Генерального прокурора, у кожній обласній прокуратурі утворюються відповідні кадрові комісії як органи для забезпечення, у тому числі розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів.

Не може бути підставою для скасування ухваленого у справі судового рішення і посилання ОСОБА_1 на те, що ані він, ані його представник не могли прибути 08.04.2021 р. на засідання кадрової комісії.

Із матеріалів вбачається, що засідання Кадрової комісії призначались на 25.02.2021 р. та на 25.03.2021 р., однак не відбулися у зв`язку з проханнями позивача та його представника.

Відповідно ж до підпункту 3 пункту 10 Розділу ІІІ Порядку висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора розглядається за участі належним чином повідомленого прокурора і може бути розглянутий без нього у якщо прокурор не з`явився на засідання повторно.

Таким чином, у кадрової комісії були наявні правові підстави для розгляду 08.04.2021 р. висновку за відсутності позивача.

Не є необхідним у даній правовій ситуації і проведення фоноскопічного та лінгвістичного досліджень, оскільки в особистих поясненнях ОСОБА_1 підтвердив, що голос на аудіозаписі належить йому.

Судова колегія також відхиляє посилання скаржника на те, що на момент видання наказу № 555к від 21.04.2021 р. не сплив встановлений ст. 50 Закону України «Про прокуратуру» строк на оскарження рішення № 170 дп-21 від 08.04.2021 р.

Закон України «Про прокуратуру» не ставить в залежність видання наказу про звільнення від закінчення строку на оскарження рішення, прийнятого за результатами дисциплінарного провадження.

За правилами статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 20 вересня 2022 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.О.Аліменко

Суддя О.М.Оксененко