Справа № 380/10317/22
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі відповідач, МВС України), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі третя особа, ГУ МВС України у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у разі установлення ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходження служби в органах внутрішніх справ, передбаченої ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850;

- визнати протиправним та скасувати рішення МВС України від 06.01.2022 про відмову позивачу у призначені одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, затверджене директором Департаменту фінансово-облікової політики МВС України;

- зобов`язати МВС України прийняти відповідно до норм Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015, рішення про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги за заявою (рапортом) у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходження служби в органах внутрішніх справ, що становить 315 300 грн.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18.02.2020 відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках (серія 12 ААА №011377) йому встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ та втратою 45% професійної працездатності. З метою отримання одноразової грошової допомоги відповідно до пунктів 2 та 7 постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і витати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» ОСОБА_1 звернувся до голови Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності та подав усі необхідні документи. ГУ МВС України у Львівській області сформувало висновок та з пакетом поданих позивачем документів направило до МВС України для прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги. Відповідач листом повернув до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області без прийняття рішення заяву та долучені до неї документи, що зумовило оскарження поведінки МВС України в судовому порядку, за результатами якого Львівським окружним адміністративним судом прийнято рішення від 21.07.2021 у справі № 380/515/21.

На виконання судового рішення від 21.07.2021 у справі № 380/515/21 Департаментом фінансово-облікової політики МВС України розглянуто матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги та прийнято рішення, викладене у листі від 11.01.2022 №837/15-2022, яким відмовлено позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності. Для відновлення порушеного права звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою від 01.08.2022 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Копію даної ухвали та позовну заяву з копіями доданих до позовної заяви документів судом надіслано двічі 03.08.2022 та 01.09.2022 на офіційну електронну пошту відповідача та третьої особи з використанням електронного цифрового підпису (ЕЦП).

Відповідачу роз`яснено право подання відзиву на позов з посиланням на докази, якими такий обґрунтовується.

Відповідач та третя особа не скористалися своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та пояснень у справі.

У відповідності до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного суду України (далі КАС України) неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 262 КАС України судом вирішено справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Наказом від 31.03.2015 №227 о/с ГУ МВС України у Львівській області «По особовому складу» ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за пунктом 65 «б» (через хворобу).

ОСОБА_1 вперше проходив медико-соціальну експертизу 06.11.2002.

Рішенням Обласної МСЕК №2 ОСОБА_1 встановлено 25% втрати професійної працездатності на підставі довідки ВЛК УМВСУ у Львівській області від 10.09.2002 №260.

Львівською обласною дирекцією ПАТ «НАСК «ОРАНТА» при первинному встановленні 25% втрати професійної працездатності ОСОБА_1 21.03.2003 проведено виплату страхової суми у розмірі 2 000 грн, що підтверджуються довідкою від 25.05.2020 №669.

Згідно з довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, виданою обласною МСЕК № 1 Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи серії 12 ААА № 011377 від 18.02.2020 (підстава - акт огляду МСЕК № 341), позивачу встановлено 45% (35% - захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, 10% - травма, пов`язана з виконання службових обов`язків) втрати професійної працездатності, з врахуванням раніше встановлених 25%. Причина професійної працездатності: захворювання, пов`язане з проходженням служби в ОВС. Дата встановлення страхового стажу: згідно Свідоцтва про хворобу №76 від 25.03.2015.

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААБ № 333497 від 18.02.2020 ОСОБА_1 у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, встановлено ІІІ групу інвалідності терміном до 01.03.2021.

ОСОБА_1 03.06.2020 подано заяву (рапорт) Голові ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області про проведення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, захворювання пов`язано з проходженням служби в органах внутрішніх справ. До заяви додано довідку МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, копію виписки МСЕК про встановлення групи інвалідності, свідоцтво про хворобу №76, копію паспорта та ідентифікаційного номеру, картка реквізитів «Ощадбанк».

МВС України листом від 08.04.2020 № 11399/15-2020 повернуло матеріали на доопрацювання до ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області без прийняття рішення за надісланими матеріалами, що зумовило оскарження ОСОБА_1 в судовому порядку такої поведінки.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 у справі №380/512/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2021, позов ОСОБА_1 задоволено повністю шляхом визнання протиправною бездіяльності МВС України щодо прийняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі встановлення ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, передбаченої ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 та зобов`язано МВС України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у разі встановлення ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, передбаченої ст. 23 Закону України «Про міліцію» та за результатами її розгляду відповідно до п. 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015, прийняти відповідне рішення.

Ліквідаційною комісією ГУ МВС України у Львівській області 06.01.2022 складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги позивачу та направлено до МВС України.

Департамент фінансово-облікової політики МВС України листом від 11.01.2022 №837/15-2022 повідомив Ліквідаційну комісію ГУ МВС України у Львівській області про те, що за результатами розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , надісланих на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 у справі №380/512/21, МВС України прийнято рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.

Підставою відмови вказано порушення пункту 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі Порядок №850), яке полягало в тому що, заявнику установлено МСЕК третьої групи інвалідності та 35 % втрати професійної працездатності (2020 рік) відбулося в період понад два роки від дати встановлення йому 25% втрати професійної працездатності (2002 рік), що суперечить умовам Порядку. При цьому в даному листі міститься посилання на практику Верховного суду від 14.04.2021 у справі №2340/3024/18 щодо застосування пункту 4 Порядку №850. Також зазначено, що сума нарахованої одноразової грошової допомоги у висновку ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області від 02.03.2020 не відповідає вимогам пункту 4 Порядку та є завищеною. Копії документів завірено не належним чином.

Не погоджуючись із рішенням про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, яке оформлене листом від 11.01.2022 №837/15-2022, позивач звернувся до суду із цим позовом.

ГУ МВС України у Львівській області листом від 19.05.2022 №16 повідомило позивача про те, що подані ним матеріали з відповідним висновком направлено до МВС України для прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги. В подальшому матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги повернуто до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області на доопрацювання, відповідно до листа Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 11.01.2022 №837/15-2022. У зв`язку з чим ОСОБА_1 подану заяву з додатками та копію висновку повернуто.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини з приводу виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції були врегульовані Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-ХІІ (далі - Закон № 565-ХІІ).

Згідно з частиною шостою статті 23 Закону № 565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

У разі отримання працівником міліції поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому розмір одноразової грошової допомоги не повинен бути меншим за 20-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб, та більшим за 100-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб.

Закон №565-ХІІ втратив чинність з 07.11.2015 у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VІІІ (далі - Закон № 580-VІІІ).

Абзацом третім пункту 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VІІІ визначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Таким чином, норми статті 23 Закону № 565-ХІІ мають переживаючу дію, а колишні працівники міліції мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням їм інвалідності на підставі цього Закону в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 у відповідності до статті 23 Закону України «Про міліцію» затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) працівника міліції - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 2 та 3 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Часткової втрати працездатності працівником міліції без установлення йому інвалідності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальними експертними комісіями, - у розмірі, що визначається у відсотках 100-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення ступеня втрати працездатності. При цьому розмір грошової допомоги не повинен бути меншим за 20-кратний прожитковий мінімум, установлений законом для працездатних осіб, та більшим за 100-кратний прожитковий мінімум, установлений законом для працездатних осіб.

Згідно пунктом 4 Порядку №850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Перелік документів, які необхідно подати працівнику міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, визначений у пункті 7 Порядку №850.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає Міністерству внутрішніх справ в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку № 850, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 850 грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС України рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС України.

Таким чином, за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання чи встановлено інвалідність, що пов`язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850. Таке право обумовлено наявністю визначених законодавством підстав, зокрема захворювання особи повинно бути пов`язане, з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Така правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема в постановах від 13.02.2018 у справі №808/1866/16, від 18.10.2018 у справі №369/13187/17, від 28.03.2019 у справі №296/10138/16-а, від 17.04.2020 у справі №822/736/17 та від 16.03.2020 у справі №641/10426/16-а.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 22.10.2020 справа №711/1837/18 зазначила, що за своєю суттю одноразова грошова допомога є одноразовою виплатою, гарантованою державою у зв`язку із, зокрема встановленням інвалідності працівникові міліції, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

При цьому, право на отримання грошової допомоги та право отримання допомоги в більшому розмірі (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) у зв`язку із виникненням обставин, з якими законодавець пов`язує збільшення її розміру, є різними правовими поняттями.

Отже, процедура перегляду розміру вже призначеної та виплаченої одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною обставин, наданням нових документів, передбачає виплату лише різниці між виплаченою та нарахованою сумою у зв`язку із встановленням згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи чи іншої причини інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності під час повторного огляду. Визначення у такій процедурі строків є важливим для правового регулювання таких відносин, оскільки за загальним правилом суб`єктивні права та юридичні обов`язки їхніх учасників виникають, розвиваються та припиняються у певний час. Строки дисциплінують учасників правових зв`язків, забезпечують чіткість і визначеність у правах та обов`язках суб`єктів.

Положеннями статті 23 Закону № 565-XII, які втратили чинність із набранням чинності Законом № 580-VII не було передбачено права працівника органів внутрішніх справ на виплату одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми у зв`язку із підвищенням групи чи визначенням іншої причини інвалідності або збільшенням відсотку втрати працездатності під час повторного огляду МСЕК.

Такий механізм визначений лише Порядком № 850, пункт 4 якого визначає умови, коли здійснюється виплата допомоги та передбачає дворічний строк, протягом якого зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми.

При цьому, вказані положення пункту 4 Порядку № 850 встановлюють обмеження дворічним строком не лише для зміни групи інвалідності або ступеня втрати працездатності, а також і для зміни причини інвалідності.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у справі №711/1837/18 відступила від висновку, викладеного вперше у постанові від 13.02.2018 у справі №808/1866/16 та інших, у яких містися такий чи подібний висновок щодо застосування положень статті 23 Закону № 565-XII та пункту 4 Порядку № 850 та дійшла такого висновку щодо застосування цих норм матеріального права у подібних правовідносинах:

(1) із втратою чинності з 07.11.2015 Законом № 565-XII право на отримання одноразової грошові допомоги за працівниками міліції збереглося відповідно до пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VII і здійснюється в порядку та на умовах, визначених Порядком № 850;

(2) Закон № 565-XII, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VII, так само як і Закон №580-VII не містять положень щодо можливості отримання відповідною категорією осіб одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми;

(3) положення щодо отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням працівникові міліції під час повторного огляду вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) визначається за законодавством, що діє на день повторного огляду та міститься виключно у пункті 4 Порядку № 850;

(4) передбачені пунктом 4 Порядку № 850 обмеження права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі дворічним строком після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності застосовуються, починаючи з 31.10.2015 - з дня набрання чинності вказаним Порядком;

(5) зазначений дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності незалежно від дати, коли їх встановлено вперше до 31.10.2015 чи після.

Суд встановив, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 у справі №380/512/21 та на підставі поданих позивачем матеріалів, Ліквідаційна комісія ГУ МВС у Львівській області склала та надіслала до МВС України разом з поданими позивачем документами Висновок від 06.01.2022 про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , розмір якої до виплати становить 315 300 грн.

З листа Департаменту фінансово-облікової політки Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2022 №837/15-2022 судом встановлено, що підставою відмови у затвердженні Висновку є порушення пункту 4 Положення.

У вказаному листі зазначено, що установлення ОСОБА_1 МСЕК ІІІ групи інвалідності та 35 % втрати професійної працездатності (2020 рік) відбулося в період понад два роки від дати встановлення йому 25% втрати професійної працездатності (2002 рік), що суперечить умовам Порядку. Також зазначено, що сума нарахованої одноразової грошової допомоги у висновку ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області від 02.03.2020 не відповідає вимогам пункту 4 Порядку та є завищеною. Копії документів завірено не належним чином.

Як вказано у листі, наявність зазначених невідповідностей у надісланих матеріалах вимогам Положення унеможливили прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно з Порядком.

Даючи оцінку відмові відповідача, оформлену листом від 11.01.2022 №837/15-2022, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що на підставі довідки ВЛК УМВСУ у Львівській області від 10.06.2002 №260 позивачу встановлено 25% втрати професійної працездатності у зв`язку з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

При первинному встановленні 25% втрати професійної працездатності позивачу виплачено 2 000 грн, що підтверджується довідками Львівської обласної дирекції ПАТ «НАСК «ОРАНТА» від 28.05.2020 №669 та від 14.12.2020 №1626.

Згідно з довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, виданою обласною МСЕК № 1 Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи серії 12 ААА № 011377 від 18.02.2020 (підстава - акт огляду МСЕК № 341), при повторному огляду позивачу встановлено 45% (35% - захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, 10% - травма, пов`язана з виконання службових обов`язків) втрати професійної працездатності, з врахуванням раніше встановлених 25%.

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААБ № 333497 від 18.02.2020 ОСОБА_1 у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, встановлено ІІІ групу інвалідності терміном до 01.03.2021.

Отже, повторний огляд, за наслідками якого позивачу встановлено 45% втрати професійної працездатності та ІІІ (третю) групу інвалідності, відбувся більше ніж через два роки (2020 рік) після первинного встановлення ступеня 25% втрати професійної працездатності (2002 рік).

Оскільки між цими подіями минуло понад два роки, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.

Саме така правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 14.04.2021 у справі № 2340/3024/18, від 15.07.2021 у справі № 120/1222/19-а, від 15.02.2022 у справі №300/2476/19.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідачем вказані вимоги щодо обов`язку довести правомірність свого рішення оформленого листом від 11.01.2022 №837/15-2022 виконано.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи рішення відповідача, оформленого листом від 11.01.2022 №837/15-2022, на відповідність критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, суд вважає, що таке рішення прийнято відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Порядком №850, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено, що зумовлює висновок суду про безпідставність першої позовної вимоги, тому в задоволенні такої слід відмовити.

Оскільки інші позовні вимоги є похідними від позовної вимоги про визнання протиправним та скасувати рішення МВС України про відмову позивачу у призначені одноразової грошової допомоги, то такі також до задоволення не підлягають.

Ураховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в цілому.

Відповідно до положень статті 139 КАС України не підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (пл. Григоренка, буд. 3, м. Львів, 79007, ) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Хома