Справа № 640/6222/22
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6222/22 Головуючий у 1 інстанції: Кармазін О.А.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування запису про державну реєстрацію, визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування запису про державну реєстрацію, визнання протиправною та скасування вимоги.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на ухвалу, перегляд якої можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати запис про державну реєстрацію ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) в якості фізичної особи-підприємця - з дня внесення (20.02.2017) відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-65020-17 У, яка видана Головним управлінням ДПС у м. Києві 17.05.2019.

Суд першої інстанції, повертаючи ухвалою суду від 23 лютого 2022 року позовну заяву, зазначив, що позовні вимоги звернуті до різних відповідачів та мають індивідуальний предмет доказування, оскільки, заявлені позивачем вимоги розглядаються на підставі різних документів та регулюються різними законодавчими актами України. Тобто, предметом даної позовної заяви є об`єднані вимоги, які мають самостійні та значні предмети та обсяги доказування, що також супроводжуються різними доказами та підставами їх виникнення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КАС України, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

За приписами п. 3 ч. 2 ст. 172 цього КАС України, суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами, зокрема, різних позивачів до одного й того самого відповідача.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 172 цього КАС України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

За приписами п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Так, позивач звернувся до суду з позовом до Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації з метою визнання протиправним та скасування запису про державну реєстрацію ОСОБА_1 в якості фізичної особи-підприємця - з дня внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позовні вимоги до Головного управління ДПС у м. Києві спрямовані на визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-65020-17 У від 17.05.2019.

Як зазначає апелянт, без визнання протиправним та скасування запису про державну реєстрацію ОСОБА_1 в якості фізичної особи-підприємця відсутні підстави для визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-65020-17 У.

В свою чергу, апелянт вказує, що строк на оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки), відповідно до чинного законодавства, є обмеженим, що спричинить неможливість ухвалення рішення, зважаючи на те, що вимога про визнання протиправним та скасування запису про державну реєстрацію не буде розглянута.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що судом першої інстанції було залишено поза увагою той факт, що у випадку визнання протиправним та скасування запису про державну реєстрацію ОСОБА_1 в якості фізичної особи-підприємця, будуть наявні підстави для визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-65020-17 У.

При цьому, судом першої інстанції не зазначено, яким чином об`єднання відповідних позовних вимог буде мати наслідком суттєве утруднення вирішення спору.

Водночас, позовні вимоги ОСОБА_1 не належать до розгляду в порядку різного судочинства (ч. 4 ст. 172 КАС України), як і не підпадають під дію ч. 5 ст. 172 КАС України, згідно з якою, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Відтак, на переконання колегії суддів, в рамках спірних правовідносин не було передумов для висновку про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції не скористався процесуальним правом, передбаченим частиною 6 статті 172 КАС України, відповідно до якого, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року у справі № 640/27758/20 та від 28 листопада 2019 року у справі № 640/16147/19.

Колегія суддів, також, враховує, що, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Отже, виходячи з норм Конституції України, а також, з норм міжнародного права, повернення позовної заяви унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню, а справу слід передати на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись статтями ст.ст. 241, 242, 243, 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.