Справа № 160/9433/22
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2022 року Справа № 160/9433/22
06 липня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та до відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій позивач просить суд:
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/9433/22 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/9433/22 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Суд в ухвалі від 11 липня 2022 року встановив відповідачам строк для подання відзиву на позов в порядку ч. 1 ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 15-ти днів з моменту отримання відповідачем ухвали суду.
Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року про відкриття провадження направлено на електронну адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 12.07.2022 року, що підтверджується матеріалами справи.

Крім іншого, відповідачем-2 надіслано на адресу суду електронний лист з зазначенням реєстраційного номеру ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками.

27 липня 2022 року, через систему «Електронний суд», від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на адміністративний позов позивача, в якому зазначено, що на момент звернення позивачці виповнилось 47 років. Загальний стаж складає 26 років 09 місяців 14 днів, з них аж за Списком №1 08 років 04 місяці 03 дні. У зв`язку з недосягненням позивачем пенсійного віку на дату звернення, їй було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Відповідач - 1 також вказує, що рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-p/2020 впливає на право призначення пенсії на пільгових умовах, яке виникло до 11.10.2017. Тобто, досягти віку, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення», для призначення пільгової пенсії з урахуванням рішення Конституційного Суду України особі необхідно було до 11.10.2017. Також вказано, що пенсійний орган має виключну компетенцію в питаннях призначення (перерахунку) пенсії. Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивача. Виключними дискреційними повноваженнями наділені органи Пенсійного фонду України на прийняття рішення про призначення пенсії (здійснення перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший) та визначення підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відміченні (перерахунку). У задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.

01 серпня 2022 року, засобами поштового зв`язку, до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на адміністративний позов позивача, в якому зазначено, що на момент звернення позивачці виповнилось 47 років. Загальний стаж складає 26 років 09 місяців 14 днів, з них аж за Списком №1 08 років 04 місяці 03 дні. У зв`язку з недосягненням позивачем пенсійного віку на дату звернення, їй було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Відповідач - 1 також вказує, що рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-p/2020 впливає на право призначення пенсії на пільгових умовах, яке виникло до 11.10.2017, а позивачці виповнилось лише 43 роки станом на 11.10.2017 року. Тобто, досягти віку, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення», для призначення пільгової пенсії з урахуванням рішення Конституційного Суду України особі необхідно було до 11.10.2017. Також вказано, що пенсійний орган має виключну компетенцію в питаннях призначення (перерахунку) пенсії. Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивача. Виключними дискреційними повноваженнями наділені органи Пенсійного фонду України на прийняття рішення про призначення пенсії (здійснення перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший) та визначення підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відміченні (перерахунку). У задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.

Відповідачем - 2 відзиву на позовну заяву та інших процесуальних документів не надано.

Станом на 12 вересня 2022 року інших процесуальних заяв, клопотань та пояснень сторонами не надано.

Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 08 жовтня 2010 року Тернівським РВ Криворізького ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідальних записів у ній від 04.02.2022 року №78, виданою Приватним акціонерним товариством «Центральний гірничо- збагачувальний комбінат», ОСОБА_1 працювала повний робочий день на Криворізькому державному Центральному гірничо-збагачувальному комбінаті (перетворений у Відкрите акціонерне товариство наказом ФДМ України №89 від 26.12.1996 року, перейменований з 01.04.2011 року; у Публічне акціонерне товариство «Центральний гірничо- збагачувальний комбінат» на підставі рішення загальних зборів акціонерів, протокол №1 від 25.03.2011 року, перейменований з 05.05.2016 року в Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на підставі рішення загальних зборів акціонерів, протокол №1 від 27.04.2016 року):

у виробництві: Рудопідготовка, збагачення, окускування, випалювання руд і нерудних копалин, що передбачено Списком № 1, розділ II, п. 1020100а-17536, затверджених постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 року з 20.07.1998 року по 15.01.2003 року - машиністом конвеєра технологічної служби дробильної фабрики

у виробництві: Підготовка руд, збагачення, окускування, випалювання руд і нерудних копалин, що передбачено Списком № 1, розділ II, п. 2а-3а, затверджених постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 року,

з 16.01.2003 року по 26.05.2003 року - машиністом конвеєра технологічної служби дробильної фабрики

у виробництві: Підготовка руд, збагачення, окускування, випалювання руд і нерудних копалин, що передбачено Списком № 1, розділ II, п. 2а-за затвердженого постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 року.

з 01.07.2010 року по 15.03.2012 року - машиністом крана механічної служби дробильної фабрики

з 16.03.2012 року по 02.06.2014 року - машиністом конвеєра технологічної служби дробильної фабрики.

Повний робочий день була зайнята в технологічному процесі дроблення руди чорних металів, що містить в пилу 2 відсотки і більше кристалічного (вільного) двооксиду кремнію.

За період з 20.07.1998 року по 26.05.2003 року стаж пільгової роботи за Списком №1 складає: 04 роки, 10 місяців, 08 днів.

За даними обліку робочого часу пільговий стаж за Списком № 1 становить: за 2010 рік 06 місяців, за 2011 рік 11 місяців, 22 дні, за 2012 рік - 11 місяців, 07 днів, за 2013 рік - 10 місяців, 11 днів, за 2014 рік 03 місяці, 14 днів.

Відповідно до розрахунку Криворізького північного об`єднаного управління Пенсійного фонду України про призначення пенсії від 08.04.2022 року, страховий стаж позивача становить 34 роки 9 місяців 14 днів, в тому числі робота за Списком №1 - 8 років, 4 місяці, 3 дні.

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області рішенням №33 від 08 квітня 2022 року призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відмовило, у зв`язку з недосягненням необхідного пенсійного віку на пільгових умовах, згідно п.2 ч.1 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Також в рішенні зазначено, що вік заявника становить 47 років, страховий стаж склав 26 років 9 місяців 14 днів, з них за Списком №1 - 8 років 4 місяці 3 дні. До страхового стажу зараховані всі періоди роботи

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України Про пенсійне забезпечення №1788 від 05.11.1991 року (далі Закон №1788).

Закон №1788 відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV(далі Закон №1058-IV) визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч.4ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VІІІ від 03.10.2017 року було доповнено Закон № 1058-IV розділом XIV-І Пенсійне забезпечення окремих категорія громадян, зокрема, статтею 114 визначені умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників. Вказані зміни набрали чинності 11.10.2017 року.

Закон №1058-IV- є спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Преамбулою Закону №1058-IV передбачено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, Закон № 1058-IV, як спеціальний закон є пріоритетним у правовідносинах щодо призначення пенсії на пільгових умовах з моменту набрання законної сили Законом України № 2148-VІІІ від 03.10.2017 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" - з 11.10.2017 року.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року (ч. 2ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788 - XII, а саме, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Конституційний Суд у Рішенні від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 (далі - Рішення №1-р/2020) вказав на те, що ідентична викладеній у Законі № 213-VІІІ правова норма щодо збільшення пенсійного віку, яка міститься в Законі № 2148-VIII та якою доповнено Закон №1058-ІV, теж не відповідає Конституції України, а тому не підлягає застосуванню.

За висновком суду, до категорії осіб, на яких поширюється дія Рішення № 1-р/2020 і які відповідно мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за положеннями Закону №1788-ХІІ після 23 січня 2020 року (набрання чинності Рішенням № 1-р/2020), належать особи, які працювали до 1 квітня 2015 року, були зайняті повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, мали стаж роботи, визначений статтею 13 Закону №1788-ХІІв редакції, яка діяла до 1 квітня 2015 року, та досягли віку, визначеного цією статтею, на момент звернення до ПФУ за призначенням пенсії.

Так, зокрема, у Рішенні № 1-р/2020 зазначено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Згідно зі ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини як джерело права.

В пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 року в справі «Щокін проти України» Європейський суд з справ людини як джерело права вказав, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. З посиланням на закріплений в законодавстві України принцип i dubio pro tributario, Європейський суд з прав людини зазначив, що органи державної влади повинні віддавати перевагу найбільш сприятливому для людини та громадянину тлумаченню національного законодавства.

Виходячи з принципу правої визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого ст. 8 Конституції України, така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах, як пенсійний вік, має застосовуватися в порядку, визначеному п. 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 року. Таке застосування вищевказаних норм права усуває колізію в їх застосуванні, у спосіб застосування тієї норми, яка створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення, та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.

Суд зазначає, що обрані відповідачем у даному спорі мотиви прийняття оскаржуваного рішення не враховують правила розв`язання колізій між діючими актами права однакової сили та з одного з того ж предмету із застосуванням приписів ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на користь невладного суб`єкта - приватної особи, тобто на користь позивача.

Так, розглядаючи заяву позивача про призначення пенсії, відповідач-2 віддав перевагу найменш сприятливому для позивача тлумаченню законодавства, у зв`язку з чим, дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для призначення пенсії.

Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020 з одного боку, та Законом №1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 45 років, тоді як другий - у 50 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на час звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії (18 лютого 2022 року) ОСОБА_1 виповнилось 47 років, її страховий стаж становив 34 роки 9 місяців 14 днів, в тому числі стаж роботи за Списком №1- 8 років 4 місяців 3 дні, про що зазначено у рішенні відповідача 2 та підтверджується розрахунком Криворізького північного об`єднаного управління Пенсійного фонду України про призначення пенсії від 08.04.2022 року. Наявність належного страхового стажу та стажу роботи за Списком №1 відповідачами не заперечується.

Тобто, у відповідності до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивачка досягла пенсійного віку для призначення пенсії на пільгових умовах та має необхідний стаж роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, що є умовою для призначення пенсії у відповідності до положень п. а ч. 1ст. 13 цього Закону.

При цьому суд зазначає, що до спірних правовідносин перевагу слід віддати саме тому закону, який у застосуванні найбільш сприятливий для позивача, а саме пункт «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII, положення якого визнано неконституційними, який передбачав, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Враховуючи, що позивач мала достатній вік - 47 років при необхідному 45 років, достатній страховий стаж за Списком №1, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області протиправно відмовлено їй у призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

При вирішенні зазначеного спору судом враховано правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

За таких обставин, рішення №33 від 08.04.2022 р. Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову в призначенні пенсії згідно пункту 2 частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 , є протиправним, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки до спірних відносин повинні застосовуватись норми п. «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991, пенсійний від для жінок у яких встановлено - 45 років.

Також, належним та ефективним способом захисту (відновлення) порушеного права позивача буде зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію відповідно до п. а) ст. 13 ЗУ Про пенсійне забезпечення" з 18.02.2022 року, оскільки єдиною підставою для відмови в призначенні пенсії був лише вік позивача.

На переконання суду, зобов`язання пенсійного органу призначити пенсію позивачу з дати її звернення з відповідною заявою є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 992,40 грн., що документально підтверджується квитанцією від 28 червня 2022 року.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду в сумі 992, 40 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь позивача, оскільки саме цим суб`єктом владних повноважень прийнято оскаржуване рішення, яким порушено право позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, код: ЄРДПОУ: 21910427), відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40030, м. Суми, вул. Пушкіна, буд. 1, код ЄРДПОУ: 21108013) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №33 від 08 квітня 2022 року про відмову у призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 з 18 лютого 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у відповідності ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 18 лютого 2022 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40030, м. Суми, вул. Пушкіна, буд. 1, код ЄРДПОУ: 21108013) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 992,40 гривень (дев`ятсот дев`яності дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу.

Суддя Н.В. Боженко