Справа № 280/3717/22
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

06 вересня 2022 року (11 год. 58 хв.)Справа № 280/3717/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Конишевої О.В.

за участю секретаря судового засідання Власов В.В.,

за участю позивача- ОСОБА_1 ,

представників сторін:

позивача Авраменко А.С.,

відповідача Кундельський В.І.,

третьої особи не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 10, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Дніпропетровське управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (49000, м. Дніпро, Січеславська Набережна, 18а, )

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

17.06.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Дніпропетровське управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі третя особа), в якій позивач просить суд:

1.визнати протиправним та скасувати наказ директора Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 15.03.2022 року № 135 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі пункту 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

2.визнати протиправним та скасувати наказ директора Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 27.04.2022 року № 174 о/с про внесення змін до наказ директора Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 15.03.2022 року № 135/1 о/с;

3.поновити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на посаді оперуповноваженого відділу оперативних розробок Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з 16.03.2022 року;

4.стягнути із Департамента внутрішньої безпеки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 16.03.2022 року по день винесення судового рішення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем не створювалися належні умови для проходження служби позивачем, у зв`язку з чим він був вимушений звільнитися. Зокрема зазначив, що йому не було видано службове посвідчення, спеціальний жетон та єдиний однострій. Вважає, що після написання заяви за власним бажанням і до прийняття наказу про звільнення, відповідачем повинні були бути з`ясовані підстави звільнення, що не було зроблено. З огляду на порушення процедури звільнення просить позов задовольнити.

Відповідач в обґрунтування відзиву зазначив, що при написанні заяви на звільнення за власним бажанням, з`ясування причин звільнення не є необхідним, крім того позивач зазначив самостійно дату з якої хоче звільнитися. Зокрема, позивачем не вчинено жодних дій щодо отримання службового посвідчення та спеціального жетона, а єдиним одностроєм забезпечує інший орган. Дії з цього приводу позивачем не оскаржені до суду. Крім того, ці дії не пов`язані з предметом даного позову, в якому розглядається саме звільнення позивача зі служби, а ні проходження служби. Вважає, що відповідачем процедура звільнення не порушена, а аргументи позивача є безпідставними. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача до суду не з`явилася, про дату час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Письмові пояснення до суду не подавала.

Ухвалою суду від 22.06.2022 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 18.07.2022 року.

Протокольною Ухвалою суду від 18.07.2022 відкладено підготовче засідання на 02.08.2022.

Протокольною Ухвалою суду від 02.08.2022 відмовлено в прийнятті змін до позовної заяви, з огляду на зміну і предмету і підстав позову, закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 29.08.2022.

29.08.2022 у судовому засіданні оголошено перерву до 06.09.2022.

06.09.2022 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідив матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

Наказом ДВБ НПУ від 06.09.2021 № 285 о/с, на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року, винесеного у справі № 280/2978/21, підполковник поліції ОСОБА_1 (0064907) поновлений на службі в поліції - на посаді оперуповноваженого відділу моніторингу та зонального контролю Запорізького управління з 13 березня 2021 року.

У подальшому, наказом Департаменту від 18.10.2021 № 335 о/с, відповідно до наказу Національної поліції України від 03.09.2019 № 885 «Про затвердження Переліку змін у штатах Національної поліції», підполковник поліції ОСОБА_1 призначений оперуповноваженим відділу оперативних розробок Дніпропетровського управління ДВБ НПУ.

13.03.2022 ОСОБА_1 звернувся до керівництва Дніпропетровського управління ДВБ НПУ з рапортом про звільнення зі служби в поліції з 15.03.2022, відповідно до пункту 7 (за власним бажанням) частини І статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Судом встановлено, що позивач з рапортами про звільнення звертався до відповідача декілька разів.

22.02.2022 за вх. № М-479 до Департаменту Укрпоштою (трек-номер поштового відправлення № 935) надійшов рапорт ОСОБА_1 від 18.02.2022 у якому останній прохав розглянути питання щодо його подальшого проходження служби у Запорізькому управлінні ДВБ, у зв`язку з сімейними обставинами (а.с.86).

Не отримавши відповіді на рапорт від 18.02.2022, ОСОБА_1 . Укрпоштою (трек-номер поштового відправлення № 669) надіслав до Департаменту рапорт від 23.02.2022 про звільнення зі служби в поліції за п. 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 09.03.2022, який відповідач отримав 11.04.2022 вх. ДВБ № М-518 (а.с.89).

21.04.2022 за вих. № М-479/42-02/02-2022 відповідачем надіслано ОСОБА_1 лист-відповідь, з тексту якого слідує, що «у Департаменті внутрішньої безпеки Національної поліції України розглянуто Ваш рапорт від 18 лютого 2022 року (вх. Департаменту від 22.02.2022 № М-479) про вирішення питання щодо подальшого проходження служби в поліції в Запорізькому управлінні Департаменту. Ураховуючи, що на підставі рапорту від 13 березня 2022 року Вас звільнено зі служби в поліції наказом Департаменту від 15.03.2022 № 135 о/с відповідно до пункту 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», цей рапорт залишено без розгляду» (а.с.88).

21.04.2022 за вих. № М-518/42-02/02-2022 відповідачем надіслано ОСОБА_1 лист-відповідь, з тексту якого слідує, що «У Департаменті внутрішньої безпеки Національної поліції України розглянуто Ваш рапорт від 23 лютого 2022 року (вх. Департаменту від 11.04.2022 №М-518) щодо звільнення зі служби в Національній поліції України з 09.03.2022. Ураховуючи, що на підставі рапорту від 13 березня 2022 року Вас звільнено зі служби в поліції наказом Департаменту від 15.03.2022 № 135 о/с відповідно до пункту 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», цей рапорт залишено без розгляду» (а.с.91).

Як вже зазначалося вище, 13.03.2022 ОСОБА_1 звернувся до керівництва Дніпропетровського управління ДВБ НПУ з рапортом про звільнення зі служби в поліції з 15.03.2022, за власним бажанням.

На вказаному рапорті 13.03.2022 начальником Дніпропетровського управління ДВБ НПУ полковником поліції Міновським В.В. зроблено резолюцію «Клопочу по суті рапорту» (а.с.84).

У зв`язку із введенням з 24.02.2022 воєнного стану в Україні та припиненням доставлення відділеннями Укрпошти та Державним підприємством спеціального зв`язку поштової кореспонденції, ураховуючи той факт, що ОСОБА_1 прохав звільнити його з 15.03.2022, рапорт ОСОБА_1 від 13.03.2022 полковник поліції ОСОБА_2 передав старшому оперуповноваженому в ОВС відділу оперативних розробок Дніпропетровського управління ДВБ НПУ капітану поліції ОСОБА_3 з метою відправлення до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України для розгляду та прийняття кадрового рішення (а.с.160-161).

14.03.2022 капітан поліції ОСОБА_3 через месенджер «WhatsApp» надіслала сканкопію рапорту ОСОБА_1 від 13.03.2022 начальникові сектору комплектування відділу кадрового забезпечення та оперативного прикриття ДВБ НПУ майору поліції ОСОБА_4 (а.с.162).

Після погодження з керівництвом Департаменту, було прийнято наказ Департаменту від 15.03.2022 № 135 о/с про звільнення зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 (0064907), оперуповноваженого відділу оперативних розробок Дніпропетровського управління, з 15 березня 2022 року відповідно до пункту 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Тобто позивача було звільнено з тієї дати з якої він прохав його звільнити у рапорті від 13.03.2022.

Вказаний наказ 15.03.2022 був зареєстрований в журналі обліку нормативних документів з кадрових питань за № 135 о/с (інв. № 2нт від 24.02.2022, копія журналу а.с.80-82).

Після відновлення транспортного сполучення та можливості направлення поштової кореспонденції, рапорт ОСОБА_1 від 13.03.2022 та наказ ДВБ НПУ від 15.03.2022 № 135 о/с із записом позивача про ознайомлення 19.03.2022 з наказом, листом Дніпропетровського управління від 02.05.2022 за вих. № 1135/42-03/01-2022 надіслано до ДВБ НПУ, який зареєстрований в Департаменті 16.05.2022 за вх. № 2102 (а.с.83).

Пізніше наказом Департаменту від 27.04.2022 № 174 о/с внесено зміни до наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 15.03.2022 № 135/1 -о/с у частині звільнення відповідно до пункту 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнити зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 (0064907), оперуповноваженого відділу оперативних розробок Дніпропетровського управління, з 15 березня 2022 року, а саме:

абзац 3 викласти у такій редакції:

«Станом на день звільнення становить:

стаж служби для виплати надбавки за вислугу років - 27 років 04 місяці 27 днів;

вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби - 01 рік 00 місяців 03 дні;

вислуга років у пільговому обчисленні - 06 років 06 місяців 21 день;

вислуга років для призначення пенсії-33 роки 11 місяців 18 днів.».

Як зазначив відповідач, під час розгляду адвокатського запиту від 26.05.2022 (вх. ДВБ від 07.06.2022 №38аз) було виявлено, що в наказі ДВБ НПУ від 27.04.2022 № 174 о/с допущено описку.

У зв`язку з чим, наказом Департаменту від 09.06.2022 № 245 о/с внесено зміни до наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 27.04.2022 №174 о/с в частині внесення змін до наказів, а саме: в абзаці 9 цифри «135/1» замінити на цифри «135».

20 травня 2022 року відповідач видав позивачу копії наказів про звільнення, трудову книжку, воєнний квіток, інші особисті документи, про що сторони не заперечували.

Позивач вважає накази від 15.03.2022 року № 135 о/с та від 27.04.2022 року №174 о/с протиправними та такими, що підлягають скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Преамбулою Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-УІІІ (далі - Закон № 580-УІП) закріплено, що цей Закон визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Частиною першою статті 1 Закону № 580-VIII визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ст. 3 Закону № 580-VІІІ у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону № 580- VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється за власним бажанням.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби (частини друга та третя статті 77 Закону № 580-УІІІ).

Статтею 60 Закону № 580-VIII встановлено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 4 розділу XI Прикінцеві га перехідні положення Закону № 580-VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

З метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими, розроблено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі - Порядок № 1235).

Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку № 1235 рішення з питань проходження служби в поліції оформлюються письмовими наказами по особовому складу.

Пунктами 2 та 3 Розділу ІІІ Порядку №1235 зазначено, що підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.

Перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23 листопада 2016 року № 1235 (далі - Перелік).

Згідно Переліку це: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду (додаток 1); подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки визначає Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 (далі - Положення № 114).

Згідно із п. 8, підпунктом «ж» пункту 64 Положення №114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) звільняються зі служби: за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків.

Відповідно до п.68 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Стосовно аргумента позивача, що відповідачем рапорти від 18.02.2022 та 23.02.2022 були розглянуті тільки 21.04.2022 шляхом письмового інформування ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що рапорт позивача від 18.02.2022 надійшов до відповідача лише 22.02.2022, а наступний рапорт позивача вже від 23.02.2022 надійшов до відповідача лише 11.04.2022, тобто після звільнення позивача.

Судом встановлено, що ці рапорти були розглянуті відповідачем 21.04.2022. Так як позивач був звільнений вже 13.03.2022, тому інші рапорти які були розглянуті пізніше законно були залишені відповідачем без розгляду.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стану в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У зв`язку із введенням воєнного стану, обіг поштової кореспонденції був обмежений, а враховуючи те, що рапорти подавалися на передодні введення воєнного стану, суд вважає дії відповідача щодо розгляду цих рапортів лише 21.04.2022, цілком виправданим. Крім того, суд звертає увагу, що зазначені рапорти не є предметом розгляду в даній справі, так як підставою для звільнення позивача був саме рапорт від 13.03.2022.

Стосовно аргумента позивача з приводу не з`ясування причин звільнення за рапортом позивача від 13.03.2022, суд зазначає наступне.

Спірним у даній справі є різне формулювання підстави звільнення, а саме: пунктом 7 частини першої статті 77 Закону № 580- VIII встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється «за власним бажанням», в підпункті «ж» пункту 64 Положення №114 зазначено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) звільняються зі служби: «за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків».

Тобто позивач вважає, що обов`язковим при достроковому звільненні за власним бажанням є з`ясування причин звільнення за власним бажанням.

Пунктом 4 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII передбачено можливість застосування норм Положення №114 при вирішенні питання щодо дотримання відповідачем процедури звільнення позивача зі служби в поліції.

Верховний Суд України в постанові від 24 червні 2014 року №21-241а14 зазначив, що згідно з пунктом 68 Положення №114 особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Така позиція законодавця, на відміну від загального правила про обов`язок попередити власника чи уповноважений ним орган про звільнення за власним бажанням за два тижні, обумовлена особливим правовим положенням працівника органу внутрішніх справ, що стосується, наприклад, виконання ним обов`язків по забезпеченню безпеки громадян та громадського порядку, здійснення оперативно-розшукових заходів тощо.

Отже, видача уповноваженим органом наказу про звільнення працівника поліції зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення №114 строку, якщо таке прохання не міститься у рапорті про звільнення, є протиправним. Проте у межах передбаченого пунктом 68 Положення строку з дня подання рапорту про звільнення сторони трудового договору вправі домовитися про звільнення у більш короткий строк. Такою домовленістю між сторонами (проханням), зокрема, слід вважати зазначення у рапорті конкретної дати, з якої (до настання якої) працівник поліції має бажання звільнитися зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення строку та згоду уповноваженого органу звільнити цього працівника у визначений ним термін.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 12.08.2019 у справі №810/3376/16, від 20 грудня 2019 року у справі №826/375/17, 826/10404/16 від 09.02.2021.

Як з`ясовано судом, позивач подав рапорт на звільнення за власним бажанням 13.03.2022 та зазначив бажану дату звільнення 15.03.2022. Вказані обставини сторонами жодним чином не заперечувались.

Таким чином, оскільки в поданому позивачем 13.03.2022 рапорті про звільнення міститься інформації щодо дати звільнення, таким чином домовленості між сторонами щодо звільнення у більш короткий строк була досягнута. Судом встановлено, що позивач із заявою (рапортом) про відкликання рапорту від 13.03.2022 до відповідача не звертався.

Отже, відповідач мав законні підстави для звільнення позивача зі служби до спливу тримісячного строку від дня попередження позивачем про своє бажання звільнитися, а саме датою звільнення яку зазначив позивач у рапорті.

Зокрема слід зазначити, що пунктом 4 розділу XI Прикінцеві га перехідні положення Закону № 580-VIII встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Як вже зазначалося вище, пункту 7 частини першої статті 77 Закону № 580- VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється «за власним бажанням» і не передбачає з`ясування причин звільнення або проведення обов`язкових бесід щодо причин звільнення. Крім того, в рапорті про звільнення позивач посилається саме на Закон, а ні на Положення №114.

Таким чином суд вважає безпідставним аргумент позивача стосовно необхідності з`ясування причин звільнення.

Також суд вважає безпідставним посилання позивача на постанови касаційного суду, в яких предметом розгляду були правовідносини які виникли до прийняття Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015.

Стосовно аргумента позивача, що йому після поновлення на службі не було видано службового посвідчення, спеціального жетону та не забезпечено одностроєм, суд зазначає наступне.

Відповідно положень ч. 2 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджує Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 1 розділу II Поряду оформлення, обліку, видачі спеціальних жетонів поліцейським, затвердженого наказом МВС України від 23.12.2015 № 1614, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 18 січня 2016 року за № 92/28222 (далі Порядок № 1614), спеціальні жетони видаються особам, які призначаються на службу в поліцію на посади молодшого, середнього, вищого складу Національної поліції України.

Спеціальні жетони з індивідуальними номерами закріплюються за поліцейськими наказами Національної поліції України, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, закладів, установ Національної поліції України одночасно з призначенням на службу на посади молодшого, середнього, вищого складу поліції та зберігаються за ними протягом усього періоду їх служби (п. 2 розділу II) та видаються працівниками підрозділів кадрового забезпечення апарату Національної поліції України, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, закладів, установ Національної поліції України, які згідно з посадовими обов`язками відповідають за видачу спеціальних жетонів, після оголошення наказу про призначення поліцейських на посаду під особистий підпис у журналі обліку видачі спеціальних жетонів з індивідуальними номерами (п. З розділу II).

Отже, положеннями зазначеного Порядку № 1614 встановлено процедуру отримання спеціального жетону, яка вимагає особистого звернення поліцейського до відділу кадрового забезпечення ДВБ НПУ за отриманням спеціального жетону.

З положень Порядку №1614 та Порядку оформлення, виготовлення, обліку, видачі, знищення службових посвідчень Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 26.04.2017 № 347 (далі - Порядок № 347), також слідує, що отримання спеціального жетону пов`язано з отриманням службового посвідчення поліцейського, з огляду на те, що номери закріплених спеціальних жетонів заносяться до всіх документів особового обліку поліцейських, у тому числі до послужного списку особової справи, службового посвідчення, наказів про особовий склад, документів грошового і речового забезпечення та зазначаються в службовому листуванні (пункт 5 розділу II Порядку № 1614, пункт 4 розділу II Порядку № 347).

Відповідно до пункту 4 розділу III Порядку № 347, для виготовлення та отримання службового посвідчення особи прибувають у встановлені терміни до кабінету-студії з довідкою для виготовлення посвідчення Національної поліції України (додаток 2), в якій визначені підстави для його видачі. Зазначена довідка видається підрозділами кадрового забезпечення уповноважених органів за місцем проходження служби (роботи) особи.

Відповідно до пункту 1 розділу І Порядку забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), затвердженого наказом МВС від 12.09.2017 № 772 (зі змінами),(далі - Порядок № 772), механізм забезпечення поліцейських одностроєм згідно з нормами належності однострою поліцейських (у мирний час), організацію його використання та обліку визначає цей Порядок.

Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку № 772 одностроєм згідно із цим Порядком забезпечуються поліцейські, які проходять службу на відповідних посадах у Національній поліції України.

Відповідно до пункту 1 розділу ІII Порядку № 772 забезпечення одностроєм у поліції здійснюється централізовано структурним підрозділом центрального органу управління поліцією з питань матеріально-технічного та ресурсного забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 887 утворено юридичну особу публічного права Департамент внутрішньої безпеки як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції.

Відповідно до пункту 11 розділу І Положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 09.11.2015 №83 (у редакції наказу Національної поліції України від 31.07.2019 № 765) матеріально-технічне, ресурсне та фінансово-господарське забезпечення ДВБ здійснюється у встановленому законодавством України порядку та відповідно до вимог організаційно-розпорядчих актів Національної поліції України.

Так, згідно з пунктом 3 розділу 11 Положення про Департамент управління майном (далі - ДУМ) Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 12.06.2016 № 703 (у редакції наказу Національної поліції України від 05.08.2019 № 795, далі - Положення № 703) до завдання ДУМ належить організація та здійснення в установленому порядку матеріально-технічного та ресурсного забезпечення органів поліції, зокрема транспортними засобами, озброєнням, спеціальними засобами, пально- мастильними матеріалами, одностроєм поліцейських, іншими видами майна, необхідного для виконання покладених на них завдань.

З огляду на вище наведені норми слідує, що отримання службового посвідчення поліцейського та спеціального жетона вимагає відповідних дії і зі сторони позивача, доказів, що позивачу було відмовлено у їх виготовленні, суду не надавалося. Також суд звертає увагу, що у разі протиправних дій будь-якої особи з приводу не видачі посвідчення, спеціального жетона чи не забезпечення одностроєм, позивач мав право їх оскаржити до суду, доказів щодо таких звернень до суду позивачем не надано.

Разом з тим, суд зазначає, що дії щодо отримання службового посвідчення поліцейського, спеціального жетона, не забезпечення одностроєм пов`язані з процедурою проходження служби, а ні звільненням зі служби. В даній справі предметом спору є саме звільнення позивача зі служби, тому суд не приймає аргументи позивача з цього приводу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначенні законом, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Так як у задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно не стягується правова допомога та судовий збір.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 10, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Дніпропетровське управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (49000, м. Дніпро, Січеславська Набережна, 18а, ) -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 16.09.2022.

Суддя О.В. Конишева