Справа № 160/25711/21
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 160/25711/21

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу 46 комендатури охорони та обслуговування

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року (суддя Кальник В.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до 46 комендатури охорони та обслуговування

третя особа Військова частина НОМЕР_1

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у грудні 2021 року звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії 46 комендатури охорони та обслуговування щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 08.08.2016 по 01.03.2018, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01 січня 2008 року;

- зобов`язати 46 комендатуру охорони та обслуговування нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 08.08.2016 по 01.03.2018, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01 січня 2008 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність 46 комендатури охорони та обслуговування щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 08.08.2016 по 01.03.2018 включно із застосуванням в якості місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січня 2008 року. Зобов`язано 46 комендатуру охорони та обслуговування нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 08.08.2016 по 01.03.2018 включно із застосуванням в якості місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січня 2008 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 46 комендатура охорони та обслуговування подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 08.08.2016 по 01.03.2018 проходив військову службу на посаді заступника начальника комендатури з матеріально-технічного забезпечення начальника відділення матеріально-технічного забезпечення 46 комендатури охорони та обслуговування військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.10.2018 № 236, ОСОБА_1 з 04 жовтня 2018 року виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з заявою, в якій просив у разі не здійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, нарахувати та виплатити останню за період служби.

Відповідь на вказане звернення ОСОБА_1 отримано не було, так само як і не проведено відповідні виплати.

Вважаючи протиправними дії щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період служби, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 6 цього Закону встановлені державні гарантії підвищення грошових доходів населення у зв`язку із зростанням цін.

Так, у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, встановлені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003.

Відповідно до п. 1-1 Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з п. 2 Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці та складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Доводи апелянта щодо виконання вимог Бюджетного кодексу України виходячи з наявних фінансових ресурсів, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність у позивача права на отримання виплат з урахуванням проведення індексації грошового забезпечення, оскільки нарахування та проведення відповідних виплат є гарантією забезпечення належного розміру заробітної плати, взятою на себе державою.

Також не є обґрунтованими пояснення апелянта щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України, оскільки у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати, як складової належної працівнику заробітної плати, без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання апелянта на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11 лютого 2021 року під час розгляду адміністративної справи № 240/532/20, адже правовідносини у вказаній справі відмінні від тих, що розглядаються судом.

Так, у справі, що розглядалася Верховним Судом, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з пропуском місячного строку з дня остаточного проведеного розрахунку, не зазначивши підстав для поновлення цього строку. Натомість в адміністративній справі № 160/25711/21 предметом спору є не проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, яка є складовою заробітної плати (грошового забезпечення).

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу 46 комендатури охорони та обслуговування залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року в адміністративній справі № 160/25711/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 20 вересня 2022 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 20 вересня 2022 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров