Справа № 320/8319/22
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
про залишення позовної заяви без руху
19 вересня 2022 року Київ № 320/8319/22
Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву адвоката Гавриленка Ярослава Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправними та скасування постанов,
адвокат Гавриленко Я.С. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця Загорського Ю.Б. від 18.01.2022 у виконавчому провадженні №52418226 про стягнення виконавчого збору та начальника Броварсткого ВДВС у Броварському районі Київської області Шкреди І.Ю. від 05.08.2022 про відкриття виконавчого провадження №69578654 в межах зведеного виконавчого провадження №69583281.
Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, в межах ст.171 КАС України, на предмет дотримання вимог ст.ст. 160-161 КАС України, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху із наданням позивачу десятиденного строку для усунення недоліків шляхом подання позову в оновленій редакції із зазначенням у ньому:
місця знаходженя оригіналів документів, копії яких долучені до матеріалів справи; приведенням у відповідність вступної та резолютивної частини позову, зокрема, шляхом зазначення прізвища, ім`я, по-батькові всіх учасників процесу - відповідачів, їх РНОКПП, поштову та електронну адреси та інших засобів зв`язку (у резолютивній частині позовної заяви вимоги пред`явлені, зокрема, до державного виконавця Загорського Ю.Б. та начальника Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області Шкреди І.Ю.; викладу обставин та позовні вимоги до Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ); підстави для визнання незаконними постанови про відкриття виконавчого провадження №69578654 від 05.08.2022; доказ добровільного виконання судового рішення, на підставі якого було відкрито виконавче провадження та стягнуто виконавчий збір; ціни позову; копії договору про надання правової допомоги №2208/22 від 22.08.2022; обґрунтування порушення прав, свобод та інтересів позивача із розкриттям змісту порушених прав; копій паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру позивача (додаток 2 до позовної заяви) у придатному для читання вигляді; оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору за позовну вимогу майнового хареактеру у розмір 1134,84 грн; подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з посиланням на докази, якими підтверджена поважність причин пропуску такого строку.
Одночасно, суд наголошує, що наведення змісту положень законів, інших нормативно-правових актів, цитування у позовній заяві їх приписів без відповідної фактичної аргументації оспорюваних дій та/або рішення не є обґрунтуванням твердження про порушення прав та інтересів заявника.
Ухвалюючи рішення про залишення позову без руху, суд урахував наступне:
при зверненні до суду заявником було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.132 КАС).
Положеннями абзацу першого частини першої статті 3 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Частиною першою статті 4 Закону №3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
У контексті вказаної норми ціною позову є грошовий вираз майнових вимог позивача. Суд звертає увагу позивача на те, що майновими вимогами є будь-які вимоги суб`єктів права, що пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням, обміном, розподілом майна, у тому числі нерухомими та рухомими речами, грошовими коштами тощо. Рішення суб`єкта владних повноважень, яким визначено грошове зобов`язання, а саме, суму адміністративно-господарських, штрафних санкцій, коригування митної вартості, тощо, та на підставі якого може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, породжує підстави для зміни майнового стану фізичної чи юридичної особи, а відтак, вимога про визнання протиправним та/або скасування такого рішення носить майновий характер.
Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру фізичною особою судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Пунктом 3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" встановлено ставку судового збору за подання до суду адміністративного позову фізичною особою з вимогами майнового характеру у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом на 1 січня 2022 року, становить 2 481,00 гривень.
Таким чином, позивачеві слід оплатити судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 1134,84 грн.
Крім того, згідно з ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Позивач пов`язує початок перебігу такого строку моментом ознайомлення із оскаржуваними постановами 29.08.2022 в додатку "ДІЯ", однак таке твердження суд не приймає до уваги, з огляду на таке:
відповідно до частин 1 та 2 статті 122 КАСУ, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, визначеного цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.5 ст.74 ЗУ "Про виконавче провадження" рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність порушення його права, свободи та інтересу; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення, чи в інший визначений законом строк звернення. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежено, в тому числі і встановленням строків звернення до суду, якими чинне законодавство унеможливлює звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, коли таке звернення виходить за розумні межі. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Суд зазначає, що про наявність оскаржуваних постанов позивач повинен та міг дізнатися 18.01.2022 та 05.08.2022 в силу того, що вказані виконавчі провадження були відкриті для примусового виконання рішення Броварського міськрайоного суду Київської області від 30.05.2014 у справі №361/10453/13-ц, яке набрало законої сили, та у зв`язку з чим судом видано виконавчий лист. Оскільки зазначене рішення суду не було виконано у добровільному порядку ОСОБА_1 , останній повинен був передбачити факт виконання рішення у примусовому порядку.

З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання строку звернення до суду є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові. (постанова Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у Справі № 466/948/19).

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Як встановлено судом рішення про стягнення з позивача боргу було прийнято Броварським міськрайонним сдуом ще в 2014 році. Принцип Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt, згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує передбачає, що заявник, який зацікавлений у захисті порушених прав повинен чітко дотримуватись процесуальної поведінки, відповідно до якої мусить діяти сумлінно, тобто виявляти добросовісне ставлення до наявних прав і здійснювати їхню реалізацію в такий спосіб, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, і, передовсім, щодо дотримання строку звернення до суду.

З урахуванням того, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів не- отримання оскаржуваних постанов у визначений законом строк, та враховуючи, що позивач свідомо не виконував рішення суду, яке набрало законої сили, а отже міг передбачити застосування заходів примусового характеру з виконання рішення, суд вважає пропущеним строк звернення до суду з даним позовом.

У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку, - ч.1 ст.123 КАС України.

Отже, позивачу необхідно надати суду доказово підтверджену заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду для вирішення питання можливості відкриття провадження за поданою позовною заявою.

Крім того, статтею 161 КАСУ встановлено вимоги до документів, що додаються до позовної заяви, та ч. 4 указаної статті зазначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 94 КАСУ зазначається, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Однак, додані до позову копії копій паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру позивача (додаток 2 до позовної заяви) надані у непридатному для читання вигляді (затемнені і розмиті фрагменти тексту документу), що виключає можливість для суду встановити їх зміст.

Частиною 1 статті 169 КАСУ передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного КАСУ.

З огляду на те, що матеріали позовної заяви оформлені не належним чином, чого вимагає Кодекс адміністративного судочинства України, суддя визнав за необхідне залишити позовну заяву без руху.

Керуючись ст.ст. 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

позовну заяву адвоката Гавриленка Ярослава Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправними та скасування постанов, - залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Копію ухвали надіслати (вручити) позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали

Суддя Брагіна О.Є.