Справа № 300/3359/22
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про продовження строку
"19" вересня 2022 р. Справа № 300/3359/22
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Тимощук О.Л., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Косівського відділу державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області про визнання постанови від 09.05.2022 неправомірною та зобов`язання до вчинення дій,

ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ) 22.08.2022 звернувся в суд із скаргою про визнання постанови від 09.05.2022 неправомірною та зобов`язання до вчинення дій.
Ухвалою суду від 29.08.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом:
- викладу позовних вимог щодо предмета спору та їх обгрунтування у відповідності до частини 1 статті 5, частини 1 статті 160 КАС України, шляхом подання позовної заяви;
- зазначення відповідача до якого звернуто позовні вимоги;
- зазначення повного найменування юридичної особи, місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України та відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;
- подання доказів, які підтверджують підставу звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків Державної податкової служби України про суми виплачених доходів за попередній календарний рік, а саме довідка про доходи за період з 01.01.2021 по 31.12.2021), або документ про сплату судового збору за подання даної позовної заяви у розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок;
- доказів на підтвердження дотримання строку на звернення до суду з даним позовом, зокрема, щодо отримання постанови від 09.05.2022 - саме 13.08.2022;
- долучення до матеріалів справи примірника позовної заяви для відповідача;
- зазначення переліку документів, які долучаються до позовної заяви;
- зазначення власного письмового підтвердження позивачем того, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Позивачем на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху усунуто основну частину недоліків позовної заяви окрім подання доказів, які підтверджують підставу звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків Державної податкової служби України про суми виплачених доходів за попередній календарний рік, а саме довідки про доходи за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 чи документ, виданий компетенним органом, про належність сім`ї позивача до категорії малозабезпечених) або документ про сплату судового збору за подання даної позовної заяви у розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок.
Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Правові засади, в тому числі, звільнення від сплати судового збору визначає Закон України Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VI (далі Закон № 3674-VI).
Так, згідно з статтею 8 Закону №3674 враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Зі змісту наведених норм убачається, що у випадку наявності однієї із альтернативних умов, передбачених частиною 1 статті 8 Закону № 3674-VI та враховуючи майновий стан сторони, суд має право звільнити позивача від сплати судового збору.
Суд зазначає, що умовою для звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан позивача, підтверджений у спосіб, визначений Законом № 3674-VІ.
При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.
Вирішуючи такі заяви, суд повинен враховувати те, що якщо при сплаті необхідних судових витрат середньомісячний дохід особи буде меншим від рівня прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної категорії осіб, тоді в суду є підстава для застосування заходів щодо зменшення, звільнення, розстрочення або відстрочення сплати судового збору.
Повне звільнення від оплати усіх судових витрат застосовується до тих осіб, рівень статків яких не дозволяє взагалі робити будь-які судові витрати, інакше вони не спроможні будуть забезпечити свої найнеобхідніші життєві потреби (житло, харчування, тощо).
Крім того, судові витрати це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.
У зв`язку із цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані із судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до статей 132, 133 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України №3674-VІ Про судовий збір, а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.
Приписами статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
При цьому положення Закону України Про судовий збір кореспондуються з положеннями статті 2 КАС України, якими розкривається зміст однієї із засад адміністративного судочинства, а саме, рівності всіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом. Так, згідно з приписами вказаної статті усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Таким чином, всі учасники процесу є рівними при здійсненні своїх прав та обов`язків, в тому числі у питанні необхідності сплати судового збору.
У розумінні приписів статті 8 Закону України № 3674-VІ Про судовий збір відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому, скаржник має довести існування фінансових труднощів.
Позивачем не надано суду належних доказів наявності обставин щодо відсутності коштів на оплату судового збору, як підстави для звільнення від сплати судового збору, таких як відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків Державної податкової служби України про суми виплачених доходів за попередній календарний рік або довідку з органу місцевого самоврядування про перебування на обліку, як мало забезпечення сім`я.
Крім того, статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право (а не обов`язок) суду щодо відстрочення, розстрочення, зменшення розміру судового збору або звільнення від сплати судового збору. Сплата ж судового збору за подання адміністративного позову, в силу положень частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з позовом. Визначення ж майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.
Суд зазначає, що обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України, у зв`язку з чим, безпідставне звільнення від його сплати окремих осіб може свідчити про надання одній із сторін незаконної переваги перед іншою.
Оскільки позивачем не надано суду належних доказів в обґрунтування обставин, що унеможливлюють сплату судового збору, підстави для звільнення від сплати судового збору, наведені в позовній заяві не можуть бути визнані поважними.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Частиною 2 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки судового збору, зокрема, відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.
Суд звертає увагу, що абзацом 4 статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік, який вступив в дію з 01.01.2022, установлено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2022 року складає 2 481,00 грн.
Відтак, розмір судового збору за подання до адміністративного суду позову із заявленими ОСОБА_1 позовними вимогами немайнового характеру становить 992,40 грн.
Згідно з положеннями частини 1 статті 9 Закону України Про судовий збір судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Суд доводить до відома, що інформація щодо платіжних реквізитів для перерахування судового збору міститься на офіційному вебпорталі Судова влада в розділі Івано-Франківський окружний адміністративний суд.
Таким чином, ОСОБА_2 потрібно подати або відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків Державної податкової служби України про суми виплачених доходів за попередній календарний рік в період з 01.01.2021 по 31.12.2021, або довідку компетентного органу про належність сім`ї позивача до категорії малозабезпечених, або оригінал документа про сплату судового збору в розмірі 992,40 грн .
Крім цього у поданій, на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позовній заяві позивач зазначив третіх осіб - Косівську територіальну громаду та Косівську районну державну адміністрацію. Однак позивачем у позовній заяві не вказано сторін, на стороні яких слід залучити зазначених учасників (на стороні позивача чи на стороні відповідача), а також не наведено обґрунтування необхідності залучення Косівської територіальної громади та Косівської районної державної адміністрації до участі у цій справі в якості третіх осіб. Позивачем, всупереч вимогам пункту 2 частини 5 статті 160 КАС України не зазначено ідентифікаційних кодів вказаних третіх осіб в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомих номерів засобів зв`язку, офіційних електронних адрес або адрес електронної пошти.
У відповідності до вимог частини 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви у справі №300/3359/22 на 10 днів, з дня вручення цієї ухвали.
На підставі наведеного, керуючись статями 160, 161, 169, 241-243, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви в адміністративній справі №300/3359/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Косівського відділу державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області про визнання постанови від 09.05.2022 неправомірною та зобов`язання до вчинення дій.
Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом:
- подання доказів, які підтверджують підставу звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків Державної податкової служби України про суми виплачених доходів за попередній календарний рік, а саме довідка про доходи за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 або довідку компетентного органу про належність сім`ї позивача до категорії малозабезпечених) чи документ про сплату судового збору за подання даної позовної заяви у розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок;
- зазначення на стороні якого учасника справи братимуть участь у справі треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Косівська територіальна громада та Косівська районна державна адміністрація; обґрунтування необхідності залучення зазначених осіб до участі у цій справі; зазначення ідентифікаційних кодів відповідних юридичних осіб в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомих номерів засобів зв`язку, офіційних електронних адрес або адрес електронної пошти.
В разі неможливості долучення певних доказів, повідомити про причини неможливості подання таких доказів.
Роз`яснити, що в разі бездіяльності щодо усунення недоліків у вище зазначений строк, позовна заява буде повернена позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.