Справа № 211/5386/21 (2-а/211/16/22)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 211/5386/21 (2-а/211/16/22)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2022 р. (суддя Середня Н.Г.) в адміністративній справі №211/5386/21 (2-а/211/16/22) за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора з особливих доручень ВУСАФППДР УБДР ДПП Самойленко Ольги Андріївни, Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії 1АВ №01722890 від 24.05.2021 р. про накладення адміністративного стягнення на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п.12.9 (б) ПДР - перевищення встановленого обмеження швидкості руху транспортним засобом на 26 км/год. Позивач також просив суд закрити виконавче провадження з примусового виконання спірної постанови.

В обґрунтування пред`явленого позову вказував, що 21.05.2021 за кермом належного йому транспортного засобу BMW 2181 НОМЕР_1 о 22 год. 22 хв. за адресою Київ-Обухів 30+110 був його помічник - ОСОБА_2 . Позивач вважав, що законні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2022 р. адміністративний позов задоволено частково. Суд скасував спірну постанову, закривши справу про адміністративне правопорушення відносно позивача. У задоволенні позовної вимоги про закриття виконавчого провадження з примусового виконання спірної постанови судом відмовлено.

Позивач рішення суду першої інстанції в частині, якою йому відмовлено у задоволенні позову, в апеляційному порядку не оскаржив.

Рішення суду оскаржено в апеляційному порядку Департаментом патрульної поліції. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить суд скасувати оскаржене рішення, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Скаржник вказує, що правопорушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності спірною постановою, було зафіксовано в автоматичному режимі. Позивачем не надано доказів, що особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, звернулася до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. Зазначені докази могли бути підставами для звільнення позивача від відповідальності, як це передбачено ч. 1 ст. 279-3 КУпАП. Оскільки ОСОБА_2 відповідної заяви та документу про сплату штрафу не надано, спірна постанова є правомірною та скасуванню не підлягає.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін та вказує, що спірна постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній не видно транспортний засіб та не чітко вбачаються номерні знаки.

Учасники процесу, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду справи, в порядку статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, до суду уповноважених представників не направили, про причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 травня 2021 року старшим інспектором з особливих доручень ВУСАФППДР УБДР ДПП у м. Києві Самойленко Ольгою Андріївною було винесено постанову серії 1АВ № 01722890 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 21 травня 2021 року о 22-22 годині з адресою РО1 Київ-Обухів 30+110, керуючи транспортним засобом BMW3281 державний номерний знак НОМЕР_1 , перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 26 км/год, що зафіксовано технічним засобом Каскад 028-1219, чим порушив п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху.

Частково задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи спірну постанову, суд першої інстанції зазначив, що жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, матеріали справи не містять.

Колегія суддів зазначає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 72 Кодексу адміністративного судочинства України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 73 Кодексу адміністративного судочинства України). Речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи (Стаття 96 Кодексу адміністративного судочинства України). Крім того, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) (стаття 99 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) також визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обставина перевищення допустимої швидкості транспортним засобом BMW 2181 номерний знак НОМЕР_1 зафіксована в автоматичному режимі технічним засобом Каскад 028-1219, про що зазначено у спірній постанові із наведенням його технічних характеристик, серії, номеру, терміну дії (а.с.16). У розумінні приписів наведених вище норм Кодексу адміністративного судочинства України та Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначена фотофіксація є належним, допустимим та достатнім доказом правопорушення.

Оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, здійснюється на підставі Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 13 від 13.01.2020, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.02.2020 за № 113/34396.

Пунктом 2 Інструкції передбачено, що розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснює уповноважений поліцейський шляхом опрацювання інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі (далі - Система), та інших відомостей, отриманих за допомогою Системи з відповідних реєстрів, баз (банків) даних, необхідних для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - адміністративна постанова).

Згідно пункту 5 Інструкції уповноважений поліцейський під час опрацювання матеріалів автоматичної фіксації з використанням Системи з`ясовує наступне: 1) наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках (відеозаписі) в інформаційному файлі; 2) відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках (відеозаписі) символам, розпізнаним Системою; 3) наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; 4) відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із Системи; 5) наявність у Системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув з володіння відповідальної особи внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; 6) наявність та повноту інформації про відповідальну особу зафіксованого транспортного засобу, а в разі фіксації транспортного засобу зареєстрованого за межами України - інформації про особу, яка ввезла його на територію України; 7) наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при прийнятті спірної постанови уповноважений поліцейський використовував інформацію про відповідальну особу зафіксованого транспортного із відповідної Системи баз даних.

Позивач не оспорює належність йому зафіксованого транспортного засобу, однак стверджує про те, що за його кермом у день фіксації правопорушення перебував його помічник ОСОБА_2 .

Порядок звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) врегульовано статтею 279-3 КУпАП.

Так, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

- ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

- особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

У випадках звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі:

- абзацу другого частини першої цієї статті - винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс;

- абзацу третього частини першої цієї статті - до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

В матеріалах справи наявні письмові пояснення від ОСОБА_2 , надані ним суду першої інстанції (а.с.18).

Колегія суддів звертає увагу, що зазначені пояснення не є належним, допустимим та достатнім доказом у розумінні вимог наведених вище норм Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки пояснення особи, яка була свідком подій, надаються суду в порядку процедури допиту свідка, як це визначено статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, ОСОБА_2 суду не надано квитанції про сплату штрафу, що унеможливлює застосування щодо позивача положень статті 279-3 КУпАП та звільнення його від адміністративної відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції проаналізував наведені доводи позивача і також дійшов висновку про їх безпідставність. При цьому, позивач у запереченнях на апеляційну скаргу повністю погодився із висновками суду першої інстанції, в апеляційному порядку рішення суду не оскаржив, проти мотивів, якими суд обґрунтував рішення, не заперечив.

Щодо доводів позивача про те, що у спірній постанові "не видно транспортний засіб, та не чітко вбачаються номерні знаки".

Як вказано вище, фіксація порушення Правил дорожнього руху відбувається в автоматичному режимі спеціальним технічним приладом Каскад. Розпізнання символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках (відеозаписі) здійснюється Системою, як це визначено Інструкцією № 13.

За результатами перегляду справи в апеляційному порядку колегія суддів дійшла висновку про те, що спірна постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята у відповідності до норм чинного законодавства, є правомірною та скасуванню не підлягає.

Рішення суду першої інстанції в частині, якою позовні вимоги задоволено, має бути скасовано, внаслідок помилкового висновку суду про відсутність доказів скоєння позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 122 КУпАП.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на її вимоги скасування рішення суду першої інстанції у повному обсязі.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2022 р. в адміністративній справі №211/5386/21 (2-а/211/16/22) - скасувати в частині, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до старшого інспектора з особливих доручень ВУСАФППДР УБДР ДПП Самойленко Ольги Андріївни, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

В іншій частині рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2022 р. в адміністративній справі №211/5386/21 (2-а/211/16/22) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 14 вересня 2022 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий