Справа № 480/3116/21
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 р.Справа № 480/3116/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Курило Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.11.2021, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 10.11.21 року по справі № 480/3116/21

за позовом ОСОБА_1

до Сумської обласної прокуратури , Офісу Генерального прокурора

про визнання протиправними і скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Сумської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення чотирнадцятої кадрової комісії № 17 від 09.03.2021 про неуспішне проходження начальником Лебединського відділу Роменської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Сумської обласної прокуратури № 202к від 22.03.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Лебединського відділу Роменської місцевої прокуратури Сумської області з 24.03.2021;

- поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури з 24.03.2021;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Лебединського відділу Роменської місцевої прокуратури Сумської області або на посаді що є рівнозначною вказаній посаді з 24.03.2021;

- стягнути з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 24.03.2021 і до моменту фактичного поновлення на роботі;

- стягнути з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди спричиненої незаконним звільненням у розмірі 50 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що працював в органах прокуратури на різних посадах, а з 27.10.2017 - на посаді начальника Лебединського відділу Роменської місцевої прокуратури Сумської області. 22 березня 2021 року Сумською обласною прокуратурою виданий наказ № 202к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Лебединського відділу Роменської місцевої прокуратури Сумської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 24 березня 2021 року. Підстава: рішення чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 17 від 09.03.2021. Станом на час винесення спірного наказу позивач стосовно неуспішного проходження атестації ознайомлений не був. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру" прокурор звільняється з посади у разі: ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури. На час звільнення позивача з посади, в Сумській обласній прокуратурі, і так само в Роменській місцевій прокуратурі, не відбулось ліквідації, реорганізації, або скорочення кількості прокурорів, а тому звільнення позивача є безпідставним.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.11.21 в задоволенні позову ОСОБА_1 до Сумської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними і скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.11.21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що перший етап атестації у формі анонімного тестування з метою виявлення знань і умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора позивач склав успішно 10.11.2020. Проходження другого етапу атестації відбулося 25.02.2021, який позивачем не пройдений оскільки останнім набрано 76 балів із необхідних 93. Проте позивач звертає увагу, що Сумська окружна прокуратура створена наказом Генерального прокурора №39 від 17.02.2021. Тоді як днем початку роботи окружних прокуратур, у тому числі Сумської окружної прокуратури (до складу якої входить Лебединський відділ) визначено 15 березня 2021 року, тобто проходження позивачем атестації для призначення (переведення) на посаду у Сумській окружній прокуратурі, відбулось до початку створення цієї прокуратури. Крім того, позивач зазначив, що комп`ютер на якому останній складав іспит працював некоректно та в його роботі під час іспиту відбувся збій. Про зазначені обставини позивач у день здачі іспиту повідомив Офіс Генерального прокурора подавши заяву, в якій також зазначив про своє психоемоційне перенавантаження. Проте відповіді на свою заяву не отримав. Натомість, 24.03.2021 позивач під час ознайомлення з наказом про своє звільнення, отримав рішення 14 кадрової комісії №17 від 09.03.2021 про неуспішне проходження ним 2 етапу атестації. Зауважив, що атестацію прокурорів місцевих прокуратур повинні здійснювати кадрові комісії обласних прокуратур. Однак Сумською обласною прокуратурою кадрова комісія з атестації прокурорів місцевих прокуратур не створювалась, а тому рішення 14 кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) щодо неуспішного проходження позивачем атестації винесено поза межами повноважень даної комісії, відтак є незаконним. Разом з тим, зазначив, що станом на момент звільнення позивача - Генеральним прокурором не видавався наказ про ліквідацію або реорганізацію Сумської обласної прокуратури або Роменської місцевої прокуратури. Підставою для звільнення позивача із займаної посади стало положення п.9 ч.1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру", яка передбачає звільнення у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або у разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури. Враховуючи, що Сумська обласна прокуратура не перебуває у стані припинення, то вказане фактично свідчить про ненастання події, з якою пов`язано можливість застосування положень п.9 ч.1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру". Посилався на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 24.05.2019 у справі №815/1554/17, де колегія суддів зазначила, що наявність у пункті 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру" двох окремих підстав для звільнення, які відокремлені сполучником "або", покладає на роботодавця обов`язок, щодо зазначення в наказі про звільнення конкретної підстави визначеної цим пунктом. Отже, зазначення відповідачем вказаної норми Закону без відповідної конкретизації підстави для звільнення, породжує для позивача негативні наслідки у вигляді стану юридичної невизначеності щодо підстав такого звільнення. Відтак, спірний наказ прийнятий без дотримання норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Відповідач, Сумська обласна прокуратура надала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вказала, що підставою для видання оскаржуваного наказу слугувало рішення 14 кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 09.03.2021 №17, яке прийнято за наслідками проведення атестації позивача як прокурора місцевої прокуратури. Мотиви, якими позивач обґрунтовує незгоду зі змістом заяви про переведення до окружної прокуратури, свідчать про незгоду зі змістом Закону №113 та Порядку проходження прокурорами атестації, які в законному порядку неконституційними та нечинними не визнані, у зв`язку з чим підлягають безумовному застосуванню. У зв`язку з тим що за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки ОСОБА_1 набрано 76 балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту, 14 кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) на підставі п.п.13, 16, 17 розділу II "Прикінцевих і перехідних положень" Закону №113-IX, п. 6 розділу I, п.п. 5, 6 розділу III Порядку , прийнято рішення від 09.03.2021 №17 про неуспішне проходження позивачем атестації. Окрім цього, твердження позивача щодо порушення принципу юридичної визначеності при його звільненні із посиланням у наказі про звільнення на положення п.9 ч.1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру"за умови наявності рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації. При цьому, такої умови як прийняття уповноваженими органами чи особами рішень про ліквідацію чи реорганізацію органу прокуратури, скорочення кількості прокурорів вказаним пунктом не передбачено. Так, після надходження до Сумської обласної прокуратури рішення кадрової комісії щодо позивача, керівником Сумської обласної прокуратури вирішено питання про його звільнення шляхом прийняття наказу від 22.03.2021 №202к на підставі п.9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру". Отже, юридичним фактом яке зумовило звільнення позивача є виключно настання певної події - наявність рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором. Посилання у наказі керівника Сумської обласної прокуратури про звільнення саме за п.9 ч.1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру" зумовило тим, що у п.п.2 п.19 р.II "Прикінцевих і перехідних положень" Закону №113-IX прямо передбачено, що у разі неуспішного проходження атестації особа звільняється на підставі п.9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру". Отже, твердження позивача про відсутність конкретизації підстави звільнення є необґрунтованими.

Відповідачем, Офісом Генерального прокурора надано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що атестація є одним із способів перевірки та оцінки кваліфікації працівника, його знань і навичок. Атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором. Позивачем на виконання п. 10 Порядку №221 Генеральному прокурору подано заяву встановленої форми про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію. З огляду на що, останнім надано персональну згоду на те, що у разі прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації, його буде звільнено на підставі п.9 ч.1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру". Як зазначив сам позивач ним успішно пройдено 1 етап атестації, проте при проходженні 2 етапу ОСОБА_1 набрано лише 76 із необхідних 93. Про неуспішне проходження 2 етапу позивачу було відомо в день складання атестації, що підтверджується його підписом у відомості про результати проходження атестації. Між тим примітки результатів атестації не містять посилань позивача на несправність комп`ютера та поганий психоемоційний стан з приводу збою в техніці. Сам по собі факт звернення позивача із заявою про технічні збої в техніці після неуспішного проходження ним тестування свідчить про намагання позивача спростувати або оскаржити отриманий ним негативний результат. Згідно п. 6 розділу III Порядку №221 прокурор, який за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до наступного етапу атестації співбесіди, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Отже, позивача після неуспішного проходження атестації та прийняття 14 кадровою комісією рішення, правомірно звільнено з посади начальника Лебединського відділу Роменської місцевої прокуратури Сумської області та органів прокуратури. Так, підставу звільнення позивача в спірному наказі сформульовано у відповідності до п.19 розділу II "Прикінцевих і перехідних положень" Закону №113-IX.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2022 про перехід до розгляду в порядку письмового провадження у зв`язку з наявністю відповідних клопотань сторін, справа розглянута колегією суддів в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 працював в органах прокуратури на різних посадах, а з 27.10.2017 - на посаді начальника Лебединського відділу Роменської місцевої прокуратури Сумської області.

22 березня 2021 року Сумською обласною прокуратурою виданий наказ № 202к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Лебединського відділу Роменської місцевої прокуратури Сумської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 24 березня 2021 року. Підстава: рішення чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 17 від 09.03.2021.

На час звільнення позивача з посади, в Сумській обласній прокуратурі, і так само в Роменській місцевій прокуратурі, не відбулось ліквідації, реорганізації, або скорочення кількості прокурорів.

Крім того, в оскаржуваному наказі про звільнення зазначено в якості підстави - рішення чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 17 від 09.03.2021 про неуспішне проходження начальником Лебединського відділу Роменської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Так, позивачем ще наприкінці 2019 року, до початку роботи офісу Генерального прокурора, на вимогу керівництва подано заяву встановленого зразка щодо переведення на посаду в окружну прокуратуру, якої як зазначає позивач на той час не існувало.

Перший етап атестації у формі анонімного тестування з метою виявлення знань і умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора позивач склав успішно 10.11.2020.

Проходження другого етапу атестації відбувалося 25.02.2021. Даний етап позивач не пройшов у зв`язку з тим, що набрав 76 балів із необхідних 93.

Сумська окружна прокуратура створена наказом Генерального прокурора № 39 від 17.02.2021. Днем початку роботи окружних прокуратур, у тому числі Сумської окружної прокуратури (до складу якої входить Лебединський відділ) визначено 15 березня 2021 року наказом Генерального прокурора № 40 від 17.02.2021.

З наведеного вбачається, що проходження позивачем атестації для призначення (переведення) на посаду у Сумській окружній прокуратурі, відбулося до початку створення цієї прокуратури.

Також позивач зазначає, що у день здачі іспиту, 25.02.2021 звернувся до Офісу Генерального прокурора із заявою, у якій повідомив про обставини збою роботи комп`ютера та його обладнання, також повідомив про те, що внаслідок сильного психоемоційного перенавантаження сприймав некоректну роботу комп`ютера та його обладнання як нормальну та коректну - прохав надати можливість повторно пройти тестування другого етапу з використанням комп`ютерної техніки.

Натомість, 24.03.2021, під час ознайомлення з наказом про звільнення, позивач отримав рішення 14 кадрової комісії № 17 від 09.03.2021 про неуспішне проходження ним 2 етапу атестації. Таким чином, заяви позивача про збій комп`ютера та некоректну його роботу, а також його обладнання - залишилися не розглянутими та без будь-якої уваги.

Тобто, вважає, що Офіс Генерального прокурора, порушив право позивача на оскарження їх рішення від 09.03.2021 № 17 щодо неуспішного проходження атестації до прийняття наказу про звільнення.

Вважаючи протиправними наказ про звільнення та рішення про неуспішне складання атестації відповідачів, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності; громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (стаття 43 Конституції України).

Статтями 2, 5 КЗпП України закріплено право громадян України на працю і гарантії держави в правовому захисті працездатним громадянам від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 222 КЗпП України особливості розгляду трудових спорів суддів, прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури, які мають класні чини, встановлюється законодавством.

Законом № 113-ІХ, який оприлюднено в газеті "Голос України" 24.09.2019 № 182 та в ряді інших видань, запроваджено реформування системи органів прокуратури.

Порядок звільнення прокурора з посади визначено спеціальним законодавством, у той час, як трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Так, правові засади організації та діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України "Про прокуратуру" за № 1697-VII від 14.10.2014.

19 вересня 2019 року Верховна Рада України ухвалила Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" за №113-IX, п. 21 якого внесла зміни в Закону №1697. Вказаний Закон набрав чинності - 25.09.2019.

Підпунктами 1,2 п.1 розділу І Закону № 113 внесено зміни до таких законодавчих актів України: у Кодексі законів про працю України (Відомості Верховної Ради УРСР, 1971, додаток до № 50, ст. 375):

1) ст. 32 доповнити ч. 5 такого змісту: "Переведення прокурорів відбувається з урахуванням особливостей, визначених законом, що регулює їхній статус";

2) ст. 40 доповнити ч. 5 такого змісту: "Особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, а також особливості застосування до них положень частини другої цієї статті, статей 42, 42-1, частин першої, другої і третьої статті 49-2, статті 74, частини третьої статті 121 цього Кодексу, встановлюються законом, що регулює їхній статус".

З дня набрання чинності цим Законом згідно з п. 6 вказаного розділу ІІ Закону № 113 усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру".

Приписами п. 7 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113 визначено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Відповідно до п. 8 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113 положення щодо проходження прокурорами атестації, передбачені цим розділом, не поширюються на:

1) Генерального прокурора, а також прокурорів, яких після набрання чинності цим Законом призначено на адміністративні посади, передбачені п. 1-15 ч.1 ст. 39 Закону України "Про прокуратуру";

2) осіб, які призначаються за результатами добору на посаду прокурора відповідно до пункту 20 цього розділу;

3) керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України, його першого заступника, заступника, керівників підрозділів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України, їх заступників, прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України, які займають свої посади станом на день набрання чинності цим Законом. Такі прокурори Спеціалізованої антикорупційної прокуратури переводяться на аналогічні посади до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора;

4) осіб, яких призначено на посади першого заступника, заступника Генерального прокурора у період з 30 серпня 2019 року.

Колегія суддів зазначає, що оскільки позивач не підпадає під вказаний перелік, то єдиною умовою для переведення його на посаду прокурора в обласну прокуратуру є успішне проходження нею атестації.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113 атестація здійснюється згідно із Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором.

Так, п. 10 вказаного розділу Закону визначено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.

Судовим розглядом встановлено, що позивач 08.10.2019 подав заяву у встановлений строк і за визначеною формою, у зв`язку з чим його допущено до проходження атестації прокурорів.

У заяві позивачем вказано, що з умовами та процедурами проведення атестації, визначеними у Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженому наказом Генерального прокурора, ознайомлений та погоджуюся. Зокрема, позивачем підтверджено, що він усвідомлює та погоджується, що у разі неуспішного проходження будь-якого з етапів атестації, передбаченого Порядком, а також за умови настання однієї з підстав, передбачених пунктом 19 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури", його буде звільнено з посади прокурора.

Положеннями п. 12, 13 розділу ІІ Закону № 113 встановлено, що предметом атестації є оцінка: професійної компетентності прокурора; професійної етики та доброчесності прокурора.

Атестація прокурорів включає такі етапи:

1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному вебсайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди;

2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Приписами п.16 вказаного розділу ІІ Закону №113 регламентовано, що за результатами складення прокурором іспиту відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

За правилами п.17 розділу ІІ Закону №113, кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Кадрові комісії за результатами атестації подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які не успішно пройшли атестацію.

Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів забороняється.

Згідно з п.1 ч.19 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113, прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру" за умови настання однієї із наступних підстав: 1) неподання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури у встановлений строк заяви до Генерального прокурора про переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури та про намір у зв`язку із цим пройти атестацію; 2) рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури; 3) в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах відсутні вакантні посади, на які може бути здійснено переведення прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури, який успішно пройшов атестацію; 4) ненадання прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури, у разі успішного проходження ним атестації, згоди протягом трьох робочих днів на переведення на запропоновану йому посаду в Офісі Генерального прокурора, обласній прокуратурі, окружній прокуратурі.

Вказані в цьому пункті прокурори можуть бути звільнені з посади прокурора також і на інших підставах, передбачених Закону України "Про прокуратуру".

При цьому, Закон №113 не визнавався неконституційним та є чинним.

Отже, положеннями Закону №113 запроваджено процедуру атестації працівників прокуратури та делеговано затвердження Порядку проходження прокурорами атестації Генеральному прокурору.

Відповідно до п. п. 9, 11 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-ІХ атестація здійснюється кадровими комісіями згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором.

Відповідно до п. 6 Порядку атестація включає такі етапи: 1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; 2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; 3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки під час атестації прокурорів регіональних прокуратур - 93 бали (п. 5 розділу III Порядку, п. 2 наказу Генерального прокурора № 105 від 21.02.2020 "Про встановлення прохідного балу для успішного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички під час атестації прокурорів регіональних прокуратур, а також оприлюднення зразка тестових питань та правил складання іспиту").

Згідно п. 6 розділу III Порядку прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до співбесіди, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Відповідно до п. 12 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора від 17.10.2019 № 233, рішення комісії, крім зазначених в абзаці другому цього пункту, в тому числі процедурні, обговорюється її членами і ухвалюються шляхом відкритого голосування більшістю голосів присутніх на засіданні членів комісії. Член комісії вправі голосувати "за" чи "проти" рішення комісії. У разі рівного розподілу голосів, приймається рішення, за яке проголосував голова комісії. Рішення про успішне проходження прокурором атестації за результатами співбесіди ухвалюється шляхом відкритого голосування більшістю від загальної кількості членів комісії. Якщо рішення про успішне проходження прокурором атестації за результатами співбесіди не набрало чотирьох голосів, комісією ухвалюється рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути мотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття.

За результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки ОСОБА_1 набрано 76 балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту, чотирнадцятою кадровою комісією на підставі п.п. 13, 16, 17 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ, п. 6 розділу І, п. 5, 6 розділу III Порядку, прийнято рішення від 09.03.2021 № 17 про неуспішне проходження позивачем атестації.

Відповідно до п. 8 розділу І Порядку, форми типових рішень визначені у додатку 1 до нього.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення кадрової комісії відповідає вимогам, встановленим Порядком, зокрема містить посилання на нормативно-правові акти, що підтверджують повноваження комісії та підстави його прийняття. Також, у рішенні наявне його обґрунтування - набрання позивачем за результатами складення іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички 76 балів, що є меншим прохідного балу для успішного складання іспиту.

Підпунктом 2 пункту 19 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-IX визначено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону № 1697-VІІ за умови наявності рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури.

Офісом Генерального прокурора направлено до прокуратури Сумської області рішення чотирнадцятої кадрової комісії від 09.03.2021 № 17 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Пунктом 6 розділу V Порядку (в редакції наказу Генеральної прокуратури № 336 від 17.12.2019) визначено, що рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації є підставою для видання наказу Генерального прокурора, керівника регіональної (обласної) прокуратури про звільнення відповідного прокурора на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, відповідно до вимог п.п. 2 п. 19 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ, наказом прокурора Сумської області від 22.03.2021 № 202к на підставі рішення чотирнадцятої кадрової комісії від 09.03.2021 № 17 ОСОБА_1 правомірно звільнено з посади начальника Лебединського відділу Роменської місцевої прокуратури Сумської області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону № 1697-VІІ з 06.05.2020, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог позивача в частині скасування спірного наказу про звільнення позивача.

Стосовно посилань позивача на відсутність реорганізації, ліквідації або скорочення штату прокуратури як підстави для звільнення його з органів прокуратури, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки положеннями Закону №113 чітко регламентовано, що усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру", зокрема, за умови наявності рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури.

Разом з цим, вказаний закон станом на час виникнення та вирішення спірних правовідносин є чинним, а позивач особисто надав свою згоду на проходження атестації.

Таким чином, посилання позивача на незаконність рішення про його звільнення у зв`язку із неуспішним проходженням ним атестації є безпідставними.

Щодо процедури проведення атестації, проходження атестації позивачем та встановлення її результатів, колегія суддів зазначає наступне.

Наказом Генерального прокурора за № 221 від 03.10.2019 затверджено Порядок проходження прокурорами атестації.

Положеннями вказаного Порядку передбачено, що атестація прокурорів - це встановлена розділом II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.

Атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації. Форми типових заяв прокурора встановлено у додатку 2 до цього Порядку.

Атестація прокурорів Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних, місцевих прокуратур та військових прокуратур проводиться відповідними кадровими комісіями.

Атестація слідчих органів прокуратури відбувається за процедурою, передбаченою для прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур відповідно до цього Порядку.

Відповідно до приписів розділу ІІІ вказаного Порядку у разі набрання прокурором за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора кількості балів, яка дорівнює або є більшою, ніж прохідний бал, прокурор допускається до складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Кадрова комісія формує графік складання іспитів. Графік із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, номера службового посвідчення, інформації про дату, час та місце проведення тестування оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспиту. Прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце складання іспиту з моменту оприлюднення відповідного графіка на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).

Зразок тестових питань та правила складання іспиту оприлюднюється на веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за сім календарних днів до дня складання іспиту.

Тестування проходить автоматизовано з використанням комп`ютерної техніки у присутності членів відповідної кадрової комісії.

Прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту встановлює своїм наказом Генеральний прокурор після складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

Прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до співбесіди, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Наказом Генерального прокурора за № 233 від 17.10.2019 затверджено Порядок роботи кадрових комісій, а наказом № 546 від 17.11.2020 створено чотирнадцяту кадрову комісію та визначено її персональний склад.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Порядку № 221 прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання вказаного іспиту становить встановлює своїм наказом Генеральний прокурор після складання іспиту у формі анонімного тестування з використуванням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

Наказом виконуючого обов`язки Генерального прокурора за № 474 від 07.10.2020 встановлено прохідний бал для успішного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки під час атестації прокурорів регіональних прокуратур - 93 бали.

Згідно з п.17 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113 та п.7,8 розділу І Порядку кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Положеннями п.16 Закону №113 передбачено, що за результатами складення прокурором іспиту відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

Під час судового розгляду встановлено, що за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніку ОСОБА_1 набрано 76 балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту.

Вказані результати відображені у відповідній відомості, у якій позивач поставив власний підпис, чим підтвердив їх достовірність. У примітках до цієї відомості будь-які зауваження з боку позивача щодо процедури та порядку складання іспиту на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки відсутні.

З протоколу чотирнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 25.02.2021 №5, комісією розглянуто заяву позивача про повторне проходження тестування через технічні збої.

Відповідно до п. 7 розд. І Порядку якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора.

Згідно з даними системи тестування та відомостей про його результати тестування з боку заявника було завершено, під час проведення тестування відповідний акт про дострокове завершення тестування з незалежних від членів комісії та прокурора причин не складався.

Таким чином, підстави для повторного проходження прокурором етапу тестування, передбачені п. 7 Порядку, відсутні

На підставі чого, чотирнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур, керуючись пунктом 6 розділу І, пунктом 6 розділу III Порядку № 221, обґрунтовано прийнято рішення про відмову у призначенні нового дня для складання іспиту на загальні здібності і навички та ухвалено рішення про неуспішне проходження позивачем атестації.

Поряд із цим, позивач сам засвідчив свій бал (76) власним підписом у відомості про результати тестування.

При цьому, у графі Примітки - будь-яких зауважень з боку позивача щодо процедури та порядку складання іспиту у формі анонімного тестування відсутні, доказів протилежного ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надано.

Одночасно слід зазначити, що розгляд кадровими комісіями скарг і звернень прокурорів (слідчих прокуратур) здійснюється у відповідності до вимог Порядку №221 та Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого Генеральним прокурором від 17 жовтня 2019 року №233, положеннями яких не передбачено надання відповідей кадровими комісіями на отриманні заяви. Згідно з пунктом 10 Порядку №223 інформація про істотні питання, пов`язані з діяльністю комісії, а також процедурні рішення комісії фіксуються у протоколі засідання.

Варто зазначити, що сам факт звернення позивача із заявою про технічні збої програмного забезпечення та/або про погане самопочуття вже після неуспішного проходження атестації не є доказом їх наявності, а може свідчити про намагання спростувати або оскаржити отриманий негативний результат.

У разі об`єктивної наявності технічних збоїв під час тестування та/або поганого самопочуття єдиною логічною, послідовною і такою, що сприймається, є поведінка, коли прокурор звертається до членів комісії або робочої групи і не завершує тестування, передбачаючи, що результат буде негативний, а просить, з огляду на ситуацію, що склалася, перенести тестування на інший день.

Про такі обставини (технічні збої або погане самопочуття) позивач міг зазначити також у відомості, в якій ставив підпис відразу після завершення тестування, засвідчуючи отриманий результат.

Також, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 розпочав і завершив тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, тим самим оцінивши свій стан здоров`я та роботу комп`ютерної техніки, як такі, що дають можливість скласти іспит, і фактично використав своє право на проходження відповідного етапу атестації та завершив тестування.

Аналогічні висновки містить постанови Верховного Суду від 24.09.2021 по справі №160/6596/20, від 21.09.2021 у справі №200/5038/20-а, від 02.06.2022 по справі № 640/11697/20. від 11.08.2022 по справі № 300/2335/20, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено суду протиправності прийнятого чотирнадцятою кадровою комісією рішення від 09.03.2021 № 17 про неуспішне проходження прокурором атестації, з урахуванням того, що позивач за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, що визнається самим позивачем.

Крім того, відповідно до п. 4 Розділу III Порядку тестування з використанням комп`ютерної техніки проходить автоматизовано. Тобто, надати оцінку правильності відповідей позивача на поставлені завдання тесту та відповідності кількості набраних балів - суд позбавлений правової можливості, оскільки не наділений повноваженнями на втручання у відповідну програму тестування.

Стосовно правомірності складання спірного наказу прокурора Сумської області № 202к від 22.03.2021 про звільнення ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що оскільки позивач дійсно не успішно склав прокурорську атестацію, то у відповідача були наявні усі законні підстави для його звільнення.

Доводи позивача щодо відсутності повноважень прокурора Сумської області на звільнення особи з будь-якої посади в прокуратурі Сумської області спростовуються тим, що відповідно до пункту 3 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури.

Пунктом 6 розділу V Порядку рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації є підставою для видання наказу Генерального прокурора, керівника регіональної (обласної) прокуратури про звільнення відповідного прокурора на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру".

За приписами пункту 19 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону перебування прокурора на лікарняному через тимчасову непрацездатність, у відпустці чи у відрядженні до Національної академії прокуратури України для участі в його роботі на постійній основі не є перешкодою для його звільнення з посади прокурора відповідно до цього пункту.

Враховуючи вище навдене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 147 Конституції України, ст. 1 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 №2136-VIII органом конституційної юрисдикції, який вирішує питання про відповідність Конституції України законів України, є Конституційний Суд України.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають, чинність, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення (ч. 2 ст. 152 Конституції України).

Рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені (ст. 151-2 Конституції України).

На теперішній, час Конституційним Судом України рішення щодо визнання неконституційними окремих положень Закону №. 113-ІХ не ухвалено та правову оцінку нормам вказаним у позовній заяві, не надано, а отже твердження позивача про невідповідність окремих положень Закону № 113-ІХ Конституції України є безпідставним.

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 12.06.2007 № 2-рп/2007 зазначає, що необхідно відрізняти поняття "обмеження основоположних прав і свобод" від прийнятого у законотворчій практиці поняття "фіксація меж самої сутності прав і свобод" шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визначаючи таку практику допустимою, якщо додаткове унормування процесу ставить за мету не звузити обсяг прав і свобод, а уточнити зміст та регламентацію процедурних питань і окреслити загальні межі, основоположних прав.

Так, міра втручання з боку держави у сферу приватного життя особи в аспекті професійної діяльності у даному, випадку є повністю співставною із ступенем втручання держави з аналогічною метою у діяльність особи на посаді судді, що було визнано і законним, і конституційним згідно з висновком Конституційного Суду України від 20.01.2016 № 1-в/2016.

Таким чином, позивач у спірних правовідносинах знаходився у стані повної правової визначеності, коли, маючи відповідну освіту та досвід професійної діяльності не міг не усвідомлювати юридичних наслідків непроходження атестації для переведення в обласну прокуратуру.

Відповідно до ст. 7 Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції, ратифікованої Україною 18.10.2006, держава може встановлювати спеціальні вимоги (обмеження) до /державних посадових осіб, критерії стосовно кандидатів і виборів на державні посади.

У пункті 6 Резолюції Парламентської Асамблеї Ради Європи від 25 грудня 2008 року №1165 (1998) вказано, що публічні особи повинні усвідомлювати, що особливий статус, який вони мають у суспільстві, автоматично збільшує рівень тиску на приватність їхнього життя.

У цьому контексті варто наголосити, що посадові особи повинні усвідомлювати публічний характер своєї діяльності та миритися із певними обмеженнями чи втручанням в окремі права.

Крім того, статтею 1 Конвенцією Міжнародної Організації Праці № 11 про дискримінацію в галузі права та занять 1958 року встановлено, що будь-яке розрізнення, недопущення або перевага відносно певної роботи, що ґрунтується на її специфічних вимогах, дискримінацією не вважається.

Також при вирішенні порушеного питання, необхідно враховувати позицію Конституційного Суду України, який у своєму рішенні від 07.07.2004 у справі № 1-14/2004 зазначає, що конституційний принцип рівності не виключає можливості законодавця при регулюванні трудових відносин встановлювати певні відмінності у правовому статусі осіб, які належать до різних за родом і умовами діяльності категорій, у тому числі вводити особливі правила, що стосуються підстав і умов заміщення окремих посад, якщо цього потребує характер професійної діяльності.

Враховуючи вище викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення чотирнадцятої кадрової комісії № 17 від 09.03.2021 про неуспішне проходження начальником Лебединського відділу Роменської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки та наказ керівника Сумської обласної прокуратури № 202к від 22.03.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Лебединського відділу Роменської місцевої прокуратури Сумської області з 24.03.2021 видані на підставі, у спосіб та в межах повноважень, що передбачені законами України.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимоги про скасування рішення про неуспішне складання позивачем атестації та наказу про звільнення, то в цій частині вимоги задоволенню не підлягають.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 по справі № 480/3116/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Курило С.С. Рєзнікова