Справа № 340/3372/22
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2022-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/3372/22

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , через адвоката Соколовську Є.В., звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (надалі ГУ ПФУ в Кіровоградській області) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позов мотивував тим, що він є пенсіонером по лінії Державної пенітенціарної служби, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка була призначена йому у розмірі 85% від суми грошового забезпечення. У червні 2022 року позивач дізнався, що відповідач виплачує йому пенсію, обчислену виходячи із 70% відповідних сум грошового забезпечення. Позивач не погоджується з такими діями та стверджує, що при здійсненні перерахунку пенсії за ним зберігається право на збереження відсотку нарахування пенсії, визначеного на момент її призначення. З цих підстав, а також посилаючись на те, що зміст та обсяг досягнутих соціальних гарантій військовослужбовців та працівників правоохоронних органів не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зниження йому з 01.03.2018 року розміру перерахованої пенсії з 85% до 70% грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 01.03.2018 року перерахунок призначеної йому пенсії за вислугу років, виходячи з 85% відповідних сум грошового забезпечення та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком, з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою судді від 22.07.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову. Відповідач вказував, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду з позовними вимогами про зобов`язання провести йому перерахунок пенсії, а тому вимоги у цій частині повинні бути залишені без розгляду. Зазначав, що перерахунок пенсії позивача проведено на підставі статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно з якою максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Стверджуючи, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1279 від 16.12.2020 року "Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги" з квітня 2021 року фінансування виплат пенсій здійснюється централізовано Пенсійним фондом України, а ГУ ПФУ в Кіровоградській області не має таких функцій, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу в порядку спрощеного (письмового) провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 проходив військову службу в органах кримінально-виконавчої системи, з якої у 2001 році був звільнений у відставку за віком. Вислуга років для призначення пенсії склала 30 років.

З 21.08.2001 року позивачу призначено пенсію за вислугу років у розмірі 85% сум грошового забезпечення.

З 2007 року позивач взятий на облік в ГУ ПФУ в Кіровоградській області як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідач у 2008 та 2012 роках неодноразово здійснював перерахунок пенсії позивача, виходячи із 85% відповідних сум грошового забезпечення.

У зв`язку з виїздом позивача на постійне місце проживання закордон до Ізраїлю у жовтні 2017 року його знято з обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області, а на підставі статті 51 Закону Україні "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" йому виплачена пенсія за шість місяців наперед перед від`їздом, а саме за листопад 2017 року квітень 2018 року.

Не погоджуючись з припиненням виплати йому пенсії відповідачем, позивач у серпні 2018 року звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 року у справі №1140/2275/18, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області поновити нарахування та виплату йому раніше призначеної пенсії за вислугу років у розмірі, передбаченому чинним законодавством України, починаючи з 01.05.2018 року.

На виконання рішення суду відповідач у лютому 2019 року поновив виплату позивачу пенсії, обчисливши її основний розмір, виходячи із грошового забезпечення, визначеного станом на 01.01.2008 року за нормами постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 року "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

У січні 2020 року Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції у зв`язку з підвищенням з 01.01.2018 року грошового забезпечення осіб начальницького складу кримінально-виконавчої служби на підставі постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з метою перерахунку пенсії позивача склало та направило до ГУ ПФУ в Кіровоградській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, за нормами, чинними на 01.03.2018 року. Згідно з цією довідкою розмір грошового забезпечення за посадою, яку позивач займав на день звільнення, становить 11 144 грн.

Оскільки відповідач відмовився здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі цієї довідки, позивач у липні 2020 року звернувся до суду з відповідним позовом, прохаючи зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з 01.03.2018 року до часу припинення відповідного права або зміни законодавства.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 року у справі №340/2678/20, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.11.2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково та зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідки Південного міжрегіонального управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про розмір грошового забезпечення, без обмежень її максимального розміру та виплатити різницю між нарахованою та отриманою пенсією.

На виконання цих судових рішень ГУ ПФУ в Кіровоградській області у лютому 2021 року здійснило з 01.03.2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", обчислено її основний розмір, виходячи з 70 % відповідних сум грошового забезпечення, вказаних у довідці Південного міжрегіонального управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Згодом Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України за заявою позивача, врахувавши судові рішення у зразковій справі №160/8324/19, склав оновлену довідку №9/3-1297 від 09.11.2021 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, за нормами, чинними на 05.03.2019 року. Згідно з цією довідкою розмір грошового забезпечення за посадою, яку позивач займав на день звільнення, становить 20 479, 48 грн.

У жовтні 2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою про перерахунок його пенсії на підставі нової довідки з 01.04.2019 року.

Оскільки відповідач відмовив у такому перерахунку, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.03.2022 року у справі №340/1207/22 позов ОСОБА_1 задоволено частково та зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019 року на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України №9/3-1297 від 09.11.2021 року та виплатити додаткові кошти.

У квітні 2022 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області, виконуючи це судове рішення, здійснило з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , обчислило її основний розмір, виходячи з 70% від суми грошового забезпечення, вказаної у довідці №9/3-1297 від 09.11.2021 року.

Позивач, не погоджуючись зі зменшенням відсотку, застосованого відповідачем при перерахунках його основної пенсії, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992 pоку (надалі - Закон №2262-XII).

Преамбулою Закону №2262-XII передбачено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до статті 10 Закону №2262-XII призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Згідно з частиною 18 статті 43 Закону №2262-XII у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до частин 2, 3 статті 51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам, які мають право на пенсію за цим Законом, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно з частинами 1, 2 статті 63 Закону №2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Частиною 4 статті 63 Закону №2262-XII передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", пунктом 1 якої було постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Пунктом 2 цієї постанови було передбачено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

З 01.03.2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою зокрема затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Отже, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", раніше призначена позивачу пенсія підлягала перерахунку відповідно до статей 43, 51, 63 цього Закону. З огляду на норми пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" позивач набув право на підвищення пенсії, починаючи з 01.01.2018 року.

Суд установив, що відповідач у лютому 2021 року на виконання судових рішень в адміністративній справі №340/2678/20 здійснив з 01.03.2018 року перерахунок пенсії за вислугу років, призначеної позивачу на підставі Закону №2262-XII, обчисливши її у розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому відповідач, як свідчить зміст його відзиву на позов, керувався нормою частини 2 статті 13 цього Закону (у редакції, чинній на момент здійснення перерахунку), згідно з якою максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Оцінюючи ці доводи відповідача, суд виходив з того, що стаття 13 Закону №2262-XII визначає розміри пенсій, які призначаються за вислугу років.

Відповідно до цієї норми (у редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу у серпні 2001 року) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Як свідчать матеріали справи, позивачу, який у серпні 2001 року був звільнений з військової служби у відставку та мав вислугу 30 років, пенсія за вислугу років була призначена відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону №2262-XII у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення (55% + (30 - 20) х 3%) та під обмеження, установлені частиною 2 цієї статті, не підпадала.

Між тим, до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII неодноразово вносилися зміни.

Так, відповідно до цієї норми у редакції змін, внесених абзацом 4 пункту 4 розділу I Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" №51-IV від 04.07.2002 року, який набрав чинності з дня введення в дію Закону України "Про Державний бюджет України на 2003 рік", загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" №3591-IV від 04.04.2006 року, який набрав чинності 29.04.2006 року, частину 2 статті 13 Закону №2262-XII викладено в такій редакції: "Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів".

Згодом до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII знову були внесені зміни, зокрема пунктом 8 розділу II Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08.07.2011 року, який набрав чинності з 01.10.2011 року, цифри "90" замінено цифрами "80", а пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" №1166-VII від 27.03.2014 року, який набрав чинності з 01.05.2014 року, цифри "80" замінено цифрами "70".

Тобто, зміна максимального розміру пенсії за вислугу років, що призначається відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (з 90% до 70% сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1/99-рп у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), частину 1 статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У рішенні від 05.04.2001 року №3-рп/2001 у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа про податки) Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Передбачені Законом №2262-ХІІ процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом та механізмом їх проведення. Стаття 13 Закону №2262-XII регулює саме порядок призначення пенсії за вислугу років. Відтак, зміни, внесені до цієї статті, щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 %, а потім 70 % грошового забезпечення поширюються на правовідносини щодо призначення пенсій за вислугу років, які виникли після набрання чинності цими змінами, але не стосуються перерахунку раніше призначених пенсій.

Суд зазначає, що при перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі статті 63 Закону №2262-ХІІ її розмір має обчислюватися, виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію, і їх розмір не може бути зменшений наступними змінами в законодавстві.

Такий висновок відповідає правовій позиції, наведеній у судових рішеннях Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/58/18 (№240/5401/18) щодо зменшення відсоткового значення грошового забезпечення при перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Тож суд прийшов до висновку, що відповідач, здійснюючи у лютому 2021 року перерахунок пенсії позивачу з 01.03.2018 року у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, протиправно зменшив основний розмір пенсії за вислугу років, призначеної у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення, до 70% відповідних сум грошового забезпечення, що призвело до порушення права позивача на отримання пенсії у розмірі, установленому Законом.

Здійснюючи у квітні 2022 року новий перерахунок пенсії позивача, належної до виплати з 01.04.2019 року, відповідач знову безпідставно застосував для обчислення основного розміру пенсії відсоткове значення грошового забезпечення у 70%.

Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача слід визнати протиправними, а порушене право позивача має бути відновлено шляхом зобов`язання відповідача здійснити новий перерахунок пенсії, починаючи з 01.03.2018 року, виходячи з 85% відповідних сум грошового забезпечення, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.

Суд звертає увагу відповідача, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.03.2022 року у справі №340/1207/22 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Кіровоградській області підтверджено право позивача на перерахунок основного розміру його пенсії з 01.04.2019 року, виходячи із підвищеного грошового забезпечення військовослужбовців, визначеного станом на 05.03.2019 року. Тож відповідно до статті 370 КАС України це рішення суду, яке набрало законної сили, має бути враховано відповідачем при здійсненні подальших перерахунків пенсії позивача, у тому числі, проведеного на виконання судового рішення у даній справі.

Суд також зазначає, що заборгованість з виплати пенсії, розрахована за період з 01.04.2019 року по 31.12.2019 року, яка виникне при виконанні цього рішення суду у зв`язку з новим перерахунком пенсії, повинна бути виплачена позивачу без застосування обмежень та відстрочень, установлених пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та постановою Кабінету Міністрів України №804 від 14.08.2019 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", оскільки наразі ці постанови не діють.

Суд не приймає посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України №1279 від 16.12.2020 року "Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги", якою визначено механізм фінансування пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України, та зазначає, що відповідно до статей 10, 51 Закону №2262-XII, призначення і виплата пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, здійснюються саме територіальними органами Пенсійного фонду України.

Суд відхиляє доводи відповідача про пропущення позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами про перерахунок пенсії, оскільки, зважаючи на приписи частини 3 статті 51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком, а відповідно до статті 55 Закону №2262-XII нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Щодо постанови від 24.12.2020 року у справі №510/1286/16-а, на яку посилається відповідач, то у ній Велика Палата Верховного Суду вказала, що, визначаючи початок перебігу строку звернення до суду, важливо встановити той момент, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав. У спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Позивач стверджує, що про порушення своїх прав внаслідок неправильного застосування відповідачем відсоткового значення грошового забезпечення, застосованого при перерахунках його пенсії, він дізнався з відповідей ГУ ПФУ в Кіровоградській області №1100-0901-8/18289 від 19.05.2022 року та №1100-0307-8/21826 від 22.06.2022 року, наданих на адвокатські запити його представника. Відповідач такі доводи не спростував.

Суд зазначає, що позивач не мав обов`язку контролювати правильність перерахунку його пенсії, проведеного органом ПФУ відповідно до частини 4 статті 63 Закону №2262-XII на підставі рішення Кабінету Міністрів України про підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач, здійснивши на виконання рішення суду у справі №340/2678/20 у лютому 2021 року такий перерахунок пенсії, тоді ж або після цього (до травня 2022 року) повідомляв позивача у будь-який спосіб про розмір відсотку, застосованого ним при обчисленні основного розміру пенсії позивача. Попри зменшення такого показника, застосованого відповідачем при перерахунках пенсії, загалом розмір пенсії, належної позивачу до виплати, не зменшувався. Тож відповідач не може стверджувати про те, що позивач знав чи повинен був дізнатися про порушення своїх прав такими діями органу ПФУ у момент щомісячної виплати пенсії, але зволікав зі зверненням до суду за вирішенням цього спору, що вплинуло на тривалість порушення його права на отримання пенсії у належному розмірі саме з його вини. За таких обставин суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивач має право на судовий захист лише у межах останніх шести місяців, що передують даті звернення до суду, та вважає, що позивач строк звернення до суду з цим позовом не пропустив.

З огляду на задоволення позову, здійснені позивачем судові витрати на сплату судового збору слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з 85 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01.03.2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 01.03.2018 року новий перерахунок пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з 85 % відповідних сум грошового забезпечення, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 992, 40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш