Справа № 420/8761/22
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8761/22
У Х В А Л А
15 вересня 2022 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
27.06.2022 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не складання висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з втратою працездатності та визначенням другої групи інвалідності внаслідок одержання травми в результаті нещасного випадку під час проходження служби в поліції;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області скласти висновок та прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності та визначенням інвалідності внаслідок одержання травми в результат нещасного випадку під час проходження служби в поліції у розмірі 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву позивача та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ст.262 КАС України.
Вирішуючи клопотання представника відповідача, суд виходить з такого.
Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" ( рішення від 4 грудня 1995 року у справі Белле проти Франції v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).
Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.
Згідно з ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Предметом позову у даній справі є бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не складання висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з втратою працездатності та визначенням другої групи інвалідності внаслідок одержання травми в результаті нещасного випадку під час проходження служби в поліції.
Так, наказом ГУНП В Одеській області від 31.12.2020 № 1711 o/c (а.с.4) підполковника поліції ОСОБА_1 , старшого iнспектора з особливих доручень відділу оперативних обліків УІАП ГУНП в Одеській областi звiльнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) закону України «Про Національну поліцію».
16.12.2021 року за вих.14/1717 на адресу ОСОБА_1 направлено лист, в якому вказано про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги на підставі підпункту 4 пункту 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої ОГД призначається i виплачується у разі визнання поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, а у останньої травма одержана під час проходження служби в результаті нещасного випадку, не пов`язана з виконанням службових обов`язків.
Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що на правовідносини у даній справі не поширюються положення ч.5 ст.122 КАС України щодо строків звернення до суду.
Так, про порушення свої прав позивач дізналась отримавши листа за вих.14/1717 16.12.2021 року.
З даним позовом позивач звернулась до суду 27.06.2022 року.
При цьому у позові позивач просила поновити строк її звернення до суду, так як у зв`язку із оголошенням воєнного стану, у зв`язку із загрозою життю її онукам через воєнні дії, небезпекою для життя в м Одесі, ОСОБА_1 12 березня 2022 року вимушена була виїхати (евакуюватися) до Франції разом із дітьми. На підтвердження вказаної обставини ОСОБА_1 надано копію закордонного паспорту з вiдмiтками про перетинання кордону України та копію довідки.
Згідно ч.1, ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до ч. 3, ч.4 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Аналіз зазначених норм показав, що пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для застосування наслідків пропущення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважними і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.
Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права» (рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop.42, пункт 36).
ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи «Скордіно проти Італії», «Ятрідіс проти Греції»).
Одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі.
В абзаці 7 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень статті 24 Конституції України (справа про рівність сторін судового процесу) від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012 вказано, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.
Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
У рішенні Конституційного Суду України (Другий сенат) у справі за конституційними скаргами ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Еко-вугілля України» щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини першої статті 79 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 24 червня 2020 року № 6-р(ІІ)/2020 зазначено, що Конституційний Суд України вважає, що гарантування приписом частини другої статті 55 Конституції України кожному права на доступ до суду з метою оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень є вимогою принципу верховенства права. Такий доступ не означає автоматичної незаконності цих рішень, дій або бездіяльності, а спрямований на перевірку у судовому порядку їх законності та правомірності, що не лише забезпечує ефективний захист прав, свобод кожної особи, якої стосується неправомірна діяльність суб`єктів владних повноважень, а й сприяє підтримці законності та правопорядку в цілому шляхом виявлення та усунення нелегітимних проявів у такій діяльності.
Суддя зазначає, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.
Зважаючи на наявність обставин збройної агресії проти України з боку країни агресора рф, суд вважає, що обставини, які вказані позивачем безумовно свідчать про поважність пропуску строку звернення позивача до суду, оскільки на усій території суверенної і незалежної, демократичної, соціальної, правової держави Україна існує загроза життю її мешканців, та, відповідно, про наявність підстав поновлення строку звернення до суду.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволені клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 122, 123, 183, 240, 295, 297 КАС України, суд, -
Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом по справі №420/8761/22.
У задоволені клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Ухвала окремо від кінцевого рішення по справі не оскаржується.

Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Корой С.М.