Справа № 200/3469/21
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

20 вересня 2022 року Справа №200/3469/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 200/3469/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправним і скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року задоволено повністю позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправним і скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправним і скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 12.02.2021 № 470-СГ про відмову в затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі на території Новоандріївської сільської ради Волноваського району Донецької області, і передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :05:000:0412 площею 0,9500 га. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області суму судових витрат у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

16 липня 2021 року у вказаній справі виданий виконавчий лист.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року замінено боржника у виконавчому провадженні № 66422332 з Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на Новоандріївську сільську раду Волноваського району Донецької області.

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, якою просить замінити боржника у виконавчому провадженні АСВП № 66422332 від 09.08.2021 з Новоандріївської сільської ради Волноваського району Донецької області на Волноваську міську військово-цивільну адміністрацію Волноваського району Донецької області (ідентифікаційний код: 44048570, 85700, Донецька область, Волноваський район, м. Волноваха, вул. Центральна, будинок 88).

Обґрунтовуючи вказану заяву заявник посилається на те, що з 08.11.2021 проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи Новоандріївської сільської ради в результаті її реорганізації. Також зазначає, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Волноваська міська військово-цивільна адміністрація Волноваського району Донецької області є правонаступником Новоандріївської сільської ради Волноваського району Донецької області.

Волноваською міською військово-цивільною адміністрацією Волноваського району Донецької області до суду подано заяву, якою заявник просить відмовити у задоволенні клопотання про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Обґрунтовуючи вказану заяву Волноваська міська військово-цивільна адміністрація Волноваського району Донецької області посилається на те, з 27 травня 2021 року у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28 квітня 2021 року № 1423-ІХ, функцію з розпорядження землями сільськогосподарського призначення віднесено до компетенції відповідних сільських, селищних, місцевих рад. Зазначає, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 710-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Донецької області» визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Донецької області. Зокрема, створено Волноваську міську територіальну громаду, до складу якої увійшли території наступних розформованих громад: Волноваської міської ради, Донської селищної ради, Бугаської, Валер`янівської, Дмитрівської, Іванівської, Новоандріївської, Прохорівської, Рибинської, Свободненської сільських рад. Посилається на те, що Указом Президента України від 19.02.2021 № 61/2021 «Про утворення та реорганізацію військово-цивільних адміністрацій Донецької області» створено Волноваську міську військово-цивільну адміністрацію Волноваського району Донецької області, яка як юридична особа почала функціонувати 15.03.2021. Отже, з 15.03.2021 Новоандріївська сільська рада не здійснювала свої повноваження, а з 08.11.2021 її припинено як юридичну особу, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій. Зауважує на тому, що функції Держгекодастру щодо розпорядження з сільськогосподарськими землями за межами населених пунктів віднесено до компетенції відповідних органів місцевою самоврядування. Крім того посилається на те, що відповідно до ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передач земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Тобто одночасно рішенням про затвердження проекту землеустрою здійснюється передача земельної ділянки у власність. Наразі у Волноваській міський територіальній громаді відсутній орган місцевого самоврядування. Також зазначає, що міська військово-цивільна адміністрація, відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» лише виконує повноваження відповідних органів місцевого самоврядування, що визначені цим Законом. Діяльність військово-цивільних адміністрацій врегульована нормами саме цього спеціального закону - Закону України «Про військово-цивільні адміністрації». Тобто, повноваження органів місцевого самоврядування не тотожні повноваженням військово- цивільних адміністрацій. Посилається на те, що ч. 1 ст. 4 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» визначено вичерпний перелік повноважень військово-цивільних адміністрацій. При цьому у пункті 27 цієї статті прямо обмежено їх повноваження щодо регулювання земельних відносин: «крім вирішення питань відчуження з комунальної власності земельних ділянок та падання таких земельних ділянок в оренду на строк понад п`ять років». Переходу адміністративної компетенції від Новоандріївської сільської ради в частині розпорядження землями комунальної власності до Міської ВЦА не відбулося. Посилається також на те, що на території Волноваської міської територіальної громади, як і деяких інших територіальних громад Донецької та Луганської областей, де створено військово-цивільні адміністрації, склалася ситуація коли права громадян, зокрема на приватизацію комунального майна, тимчасово обмежені у часі у зв`язку з відсутністю органів місцевого самоврядування. Але ці обмеження не протирічать Конституції України, оскільки право громадян на безоплатне отримання у власність земельних ділянок із власності не відноситься до земель комунальної переліку прав, зазначених статті 64 Конституції. Вважає, що ухвалення рішення про заміну боржника на Міську ВЦЛ порушить один з основоположних конституційний принципів, що міститься у ч. 2 ст. 19 Конституції України: «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Представники сторін до судового засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Перешкоди для розгляду справи в судовому засіданні, визначені ст. 205 КАС України відсутні.

Приписами ч. 9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з ч. 2 ст. 379 КАС України передбачено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження в порядку письмового провадження.

Дослідивши долучені матеріали, суд дійшов наступних висновків.

З копії постанови державного виконавця від 08.08.2021 ВП № 66422332 про відкриття виконавчого провадження випливає, що на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист Донецького окружного адміністративного суду від 16.07.2021 щодо: «Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі на території Новоандріївської сільської ради Волноваського району Донецької області, і передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :05:000:0412 площею 0,9500 га».

Також постановою державного виконавця від 26.11.2021 ВП № 66422332 замінено боржника у виконавчому провадженні з Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на Новоандріївську сільську раду Волноваського району Донецької області.

Відповідно до наданого державним виконавцем витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Новоандріївська сільська рада Волноваського району Донецької області припинена з 08.11.2021 в результаті її реорганізації. При цьому, правонаступником є Волноваська міська військово-цивільна адміністрація Волноваського району Донецької області.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У статті 1 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Сторонами у виконавчому провадженні згідно із частинами першою та другою статті 15 Закону № 1404-VIII є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

У разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (абзац перший частини п`ятої статті 15 Закону № 1404-VIII).

Частиною першою статті 379 КАС України занотовано: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З наведеного нормативного визначення слідує, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка його завершує. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. При цьому законодавством установлено головну умову, за якої обов`язки боржника може бути перекладено на іншу особу, - це вибуття сторони виконавчого провадження.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 13 березня 2019 року (справа № 524/4478/17), від 20 лютого 2019 року (справа № 826/16659/15).

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12 червня 2018 року у справі № 2а-23895/09/1270.

У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.

У разі ж відсутності правонаступників суд повинен залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другий відповідач суд залучає іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Отже, підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень.

Зазначений висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 11 жовтня 2019 року у справі № 812/1408/16.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 1 Закону України від 3 лютого 2015 року № 141-VIII «Про військово-цивільні адміністрації» Військово-цивільні адміністрації населених пунктів - це тимчасові державні органи, що здійснюють на територіях відповідних територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України, повноваження сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, сільських, селищних, міських голів та інші повноваження, визначені цим Законом.

Військово-цивільні адміністрації є юридичними особами публічного права і наділяються цим та іншими законами повноваженнями, у межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Військово-цивільні адміністрації населених пунктів набувають прав та обов`язків з дня внесення запису про їх державну реєстрацію як юридичних осіб до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Пунктом 27 ч. 1 ст. 4 Закону України м. Київ «Про військово-цивільні адміністрації» передбачено, що військово-цивільні адміністрації населених пунктів на відповідній території здійснюють повноваження із: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (крім вирішення питань відчуження з комунальної власності земельних ділянок та надання таких земельних ділянок в оренду на строк понад п`ять років). Обмеження щодо відчуження земельних ділянок комунальної власності, встановлені цим пунктом, не поширюються на випадки надання земельної ділянки комунальної власності у приватну власність замість викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику чи його спадкоємцю (правонаступнику), у разі якщо така потреба відпала.

Частиною першою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Також відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування».

Цей принцип, зокрема, передбачає, що в разі якщо справа впливає на такі основоположні права, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у Справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) зазначено відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його/її користь, становить втручання у гарантоване йому статтею 1 Протоколу N 1 994_535 право на мирне володіння своїм майном.

Суд ураховує посилання Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області на п. 27 ч. 1 ст. 4 Закону України м. Київ «Про військово-цивільні адміністрації» щодо обмеження повноважень на вирішення питань відчуження з комунальної власності земельних ділянок та надання таких земельних ділянок в оренду на строк понад п`ять років. Але зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року зобов`язано первинного боржника затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі на території Новоандріївської сільської ради Волноваського району Донецької області, і передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :05:000:0412 площею 0,9500 га. Указаним рішенням суд не зобов`язував повторно розглянути заяву.

Тому суд вважає, на цей час належний боржник не вирішує питання про відчуження з комунальної власності земельних ділянок, а має виконати рішення суду, що набрало законної сили.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для заміни боржника у виконавчому провадженні.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 297, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити сторону (боржника) у виконавчому провадженні у справі № 200/3469/21 (ВП № 66422332) з Новоандріївської сільської ради Волноваського району Донецької області на Волноваську міську військово-цивільну адміністрацію Волноваського району Донецької області (ідентифікаційний код: 44048570, 85700, Донецька область, Волноваський район, м. Волноваха, вул. Центральна, будинок 88).

Ухвала складена в повному обсязі 20 вересня 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков