Справа № ЗП/260/66/22
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

20 вересня 2022 рокум. Ужгород№ ЗП/260/66/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Рейті С.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з клопотанням про забезпечення адміністративного позову (до подання адміністративного позову, ст. ст. 150-152 КАС України), яким просить винести ухвалу суду про забезпечення позову, якою зупинити дію чотирьох рішень Оноківської сільської ради (від 03.03.2021 року № 230-IV-VIII "Про скасування та внесення змін до рішень сільської ради щодо МПП "Карпати", від 08.07.2021 року № 511-V-VIII "Про відмову МПП "Карпати" () у поновленні договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 08 серпня 1996 року", від 05.08.2021 року № 587-VIII-VIII "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером :04:004:0006 на 3 частини, після закінчення терміну дії договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 08 серпня 1996 року, укладеного між Оноківською сільською радою та МПП "Карпати", від 16.09.2021 року № 684-IX-VIII "Про звернення до Малого приватного підприємства "Карпати" щодо звільнення земельних ділянок, надання пропозицій для подальшого їх використання") та заборонити Оноківській сільській раді вчиняти дії із земельною ділянкою розміром 36,9002 га з кадастровими номерами :10:020:0239, :10:020:0240, :10:020:0241, які виникли в результаті поділу земельної ділянки за кадастровим номером :04:004:0006, яка із 1996 року перебуває в оренді МПП "Карпати" і по якій 14 грудня 2019 року продовжено строк дії договору оренди на 49 років, до 14 грудня 2068 року.

Необхідність забезпечення адміністративного позову вказаним способом аргументована тим, що незаконними рішеннями Оноківської сільської ради (вищенаведеними) позивачеві ОСОБА_1 нанесена величезна моральна та матеріальна шкода, адже на орендованій земельній ділянці особисто ним вкладено мільйони гривень, сплачуються податки та платежі за користування водними ресурсами, а саме головне: в 2019 році Оноківська сільська рада продовжила термін дії договору оренди вищезазначеної земельної ділянки до 14 грудня 2068 року.

Розглянувши заявлене клопотання про забезпечення адміністративного позову та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Підстави забезпечення позову, передбачені ч.2 ст.150 КАС України, є оціночними, відтак, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.6 ст.154 КАС України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

Таким чином, ухвала про забезпечення позову повинна бути судом вмотивована, а саме із зазначенням: 1) висновків про існування обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі; 2) в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

У той же час забезпечення адміністративного позову не є самостійним способом захисту порушеного права, та не повинне призводити до вирішення позовних вимог або досягнення іншої мети, не пов`язаної з забезпеченням права особи до вирішення справи по суті.

При цьому, проаналізувавши доводи заявника покладені в обгрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову обраним способом, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 посилається на завдані йому спірними рішеннями сільської ради моральні та матеріальні збитки та очевидну протиправність спірних рішень сільської ради в зв`язку зі скасуванням нею свого попереднього рішення про продовження договору оренди, про що суд констатує наступне.

Діюче законодавство передбачає захист порушеного права, в тому числі, шляхом відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, тобто, за умови настання таких збитків, а не самої можливості їх вчинення, крім того, ні клопотанням про забезпечення позову, ні доданими до нього доказами не надано доказів порушення прав позивача вже вчиненими діями відповідача, в зв`язку з чим посилання на матеріальні збитки є необґрунтованими та не відповідає інституту забезпечення адміністративного позову, та з цих підстав клопотання задоволенню також не підлягає.

Крім того суд констатує, що очевидна протиправність рішень суб`єкта владних повноважень - це прийняття ним таких рішень, які взагалі не передбачені законодавством України, або прийняття рішень, суб`єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері. З наведених позивачем обставин вбачається спірність рішення відповідача, а не очевидність його протиправності.

Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення, оскільки твердження про очевидність порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед.

У постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 826/16509/18 щодо "очевидності" ознак протиправності дій та порушення прав позивача зазначено, що попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх "якість": вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваних рішень (дій) поза обґрунтованим сумнівом.

Наведені заявником обґрунтування є недостатніми та такими, що не підтверджують очевидність ознак протиправності рішення суб`єкта владних повноважень та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням.

Сама лише незгода позивача із рішенням суб`єкта владних повноважень та/або звернення до суду з позовом про визнання його протиправним ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову. Вказані заявником доводи про наявність ознак протиправності оскаржених рішень відповідача не можуть вважатись підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки потребують детальної оцінки з перевіркою їх доказами за процедурою, передбаченою нормами процесуального закону в межах адміністративного процесу.

Отже, у спірному випадку відсутні достатні підстави для твердження про протиправність оскарженого рішення поза обґрунтованим сумнівом.

Крім того, положеннями КАС України не передбачено повноважень адміністративного суду в рамках вжиття заходів забезпечення адміністративного позову позбавляти суб`єкта владних повноважень наданих йому чинним законодавством яких-небудь повноважень, втручатися в такі повноваження або обмежувати його в реалізації ним владної компетенції.

Отже, суд при вжитті заходів забезпечення адміністративного позову виходить з того, що владні управлінські функції суб`єкта владних повноважень не можуть бути змінені або обмежені судом, оскільки вони передбачені законом.

З цього приводу суд зазначає, що вимога клопотання про забезпечення позову щодо заборони Оноківській сільській раді вчиняти будь які дії із належною вказаній сільській раді на праві власності земельною ділянкою - не узгоджуються з цілями, на які направлено вжиття заходів забезпечення позову, а тому доводи позивача в обґрунтування клопотання про забезпечення позову, на думку суду, є припущенням того, що права та інтереси позивача в подальшому можуть бути порушені.

Згідно роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що така заява є необґрунтованою та передчасною, так як у разі задоволення з цієї підстави заяви про забезпечення позову судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Суд не вправі вживати такі заходи забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог. При цьому, протиправність оскаржених рішень підлягає встановленню судом при вирішенні справи по суті.

Крім цього судом не встановлено підстав, які б унеможливили в майбутньому захист прав, свобод та інтересів заявника без вжиття заходів забезпечення позову чи утруднювали б відновлення таких прав при виконанні рішення у межах можливих заявлених позовних вимог, відтак, в зв`язку з відсутністю підстав для забезпечення позову - суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви, а тому у задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 150, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст. 256 КАС України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя С.І. Рейті