Справа № 160/11224/22
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання рішення протиправним, скасування його та зобов`язання вчинити певні дії,-
27 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з вимогами:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 10.06.2022 р., зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01.09.1977 по 18.07.1979, з 15.07.1988 по 01.06.1990, з 06.11.1990 по 23.03.1992, з 01.04.1992 по 04.01.1993, з 25.06.1999 по 27.08.1999, з 01.02.2004 по 30.11.2006, з 01.04.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2010 по 22.02.2010 та з 24.06.2010 по 22.05.2011.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 року відкрито провадження у даній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , згідно даних трудової книжки серія НОМЕР_2 , проходив навчання в Криворізькому МПТУ № 39 з 01.09.1977 по 18.07.1979 р. (атестат № 3379),
- 15.07.1988 р. прийнятий на сезон бульдозеристом до Старательської артелі «Бамская» дільниці «Бриндакитський» (зап. 16 від 15/VІІІ-88),
- 01.06.1990 р. звільнений за власним бажанням з урахуванням днів відгулів та відпустки (зап. 129 від 29.09.1989 р.),
- 06.11.1990 р. прийнятий слюсарем до Радгосп «Зелений Яр» (наказ № 110-к),
- 12.12.1990 р. переведений трактористом (наказ № 114 к),
- 04.06.1991 р. переведений електриком (наказ № 57-к),
- 23.03.1992 р. звільнений за власним бажанням (наказ № 33-к від 23.03.1992 р.),
- 01.04.1992 р. прийнятий в члени колгоспу ім.Давидова машиністом бульдозеру (наказ № 22 від 01.04.1992 р.),
- 04.01.1993 р. виключений зі складу членів колгоспу (наказ № 4 від 04.01.1993 р.),
- 25.06.1999 р. прийнятий трактористом в МП «Ларго» (наказ № 86/П від 25.06.1999 р.),
- 27.08.1999 р. звільнений за власним бажанням (наказ № 600 від 27.08.1999 р.),
- 01.10.2003 р. переведений машиністом бульдозера в автотракторний цех ЗАТ «Мансуровское карьероуправление» (наказ № 55 01.10.2003 р.),
- 31.01.2007 р. звільнений за власним бажанням (наказ № 39-к від 31.01.2007 р.),
- 01.04.2009 р. прийнятий в авторемонтний цех машиністом бульдозера в ЗАТ «Мансуровское карьероуправление» (наказ № 106к від 31.03.2009 р.),
- 22.02.2010 р. звільнений у зв`язку з закінченням строку контракту (наказ № 57-к від 19.02.2010 р.),
- 24.06.2010 р. прийнятий в автотракторний цех машиністом бульдозера в ЗАТ «Мансуровское карьероуправление» (наказ № 231-к від 24.06.2010 р.),
- 22.05.2011 р. звільнений у зв`язку з закінченням строку контракту (наказ № 147-к від 20.05.2011 р.).
Згідно атестату № 3379 від 17.07.1979 р., ОСОБА_1 проходив навчання в міському технічному училищі № 39 м.Кривого Рогу за спеціальністю «електромонтажник по розподільчим пристроям» у період з 01.09.1977 р. по 17.07.1979 р.
Згідно архівної довідки КАУ «П`ятихатський трудовий архів» № 827 від 21.07.2021 р., ОСОБА_1 в радгоспі «Зелений Яр» наказом № 114-л від 12.12.1990 р. переведений трактористом ІІІ класа в тракторно-садову бригаду з 12.12.1990 р.; наказом № 57-к від 03.06.1991 р. переведений електриком з 04.06.1991 р.; наказом № 35-к від 23.06.1992 р. звільнений за власним бажанням.
Відповідно до даних довідки ЗАТ «Мансуровское карьероуправление» № 209 від 16.09.2021 р., ОСОБА_1 працював в ЗАТ «Мансуровское карьероуправление» у період з 27.08.2001 р. по 31.01.2007 р., з 01.04.2009 р. по 22.02.2010 р., з 24.06.2010 р. по 22.05.2011 р., на посаді машиніста бульдозера; відрахування в Пенсійний фонд Російської Федерації здійснювались за установленими тарифами.
10.06.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсій № 48 від 16.06.2022 р. відмовлено позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 28 років. Вказано, що страховий стаж позивача становить 21 рік 08 місяців 04 дні. Зазначено, що до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано: період навчання з 01.09.1977 по 18.07.1979 згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки запис неповний (відсутня дата видачі атестату) та відсутній оригінал документу про навчання; період роботи з 15.07.1988 по 01.06.1990 згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки дата звільнення з роботи (01.06.1990) календарно не відповідає даті наказу про звільнення з роботи (29.09.1989); період роботи з 06.11.1990 по 23.03.1992 згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки відсутні дата наказу про прийняття на роботу; період роботи в колгоспі з 01.04.1992 по 04.01.1993 згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки відсутня інформація про встановлений мінімум за фактично відпрацьовані вихододні; період роботи з 25.06.1999 по 27.08.1999 згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки наявне виправлення дати звільнення та дати наказу про звільнення не завірено належним чином; періоди роботи в Російській Федерації з 01.02.2004 по 30.11.2006, з 01.04.2009 по 31.12.2009,згідно довідок про заробітну плату від 20.05.2021 № 152 та з 01.01.2010 по 22.02.2010, з 24.06.2010 по 22.05.2011 згідно довідки від 16.09.2021 № 209, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті першої Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

У відповідності до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають: жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Згідно статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

До стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі (пункт «д» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Приписами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки підприємств необхідні в разі відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці.

Судом встановлено, згідно трудової книжки позивача серія НОМЕР_2 , останній проходив навчання в Криворізькому МПТУ № 39 з 01.09.1977 по 18.07.1979 р. (атестат № 3379),

- 15.07.1988 р. прийнятий на сезон бульдозеристом до Старательської артелі «Бамская» дільниці «Бриндакитський» (зап. 16 від 15/VІІІ-88),

- 01.06.1990 р. звільнений за власним бажанням з урахуванням днів відгулів та відпустки (зап. 129 від 29.09.1989 р.),

- 06.11.1990 р. прийнятий слюсарем до Радгосп «Зелений Яр» (наказ № 110-к),

- 12.12.1990 р. переведений трактористом (наказ № 114 к),

- 04.06.1991 р. переведений електриком (наказ № 57-к),

- 23.03.1992 р. звільнений за власним бажанням (наказ № 33-к від 23.03.1992 р.),

- 01.04.1992 р. прийнятий в члени колгоспу ім.Давидова машиністом бульдозеру (наказ № 22 від 01.04.1992 р.),

- 04.01.1993 р. виключений зі складу членів колгоспу (наказ № 4 від 04.01.1993 р.),

- 25.06.1999 р. прийнятий трактористом в МП «Ларго» (наказ № 86/П від 25.06.1999 р.),

- 27.08.1999 р. звільнений за власним бажанням (наказ № 600 від 27.08.1999 р.),

- 01.10.2003 р. переведений машиністом бульдозера в автотракторний цех ЗАТ «Мансуровское карьероуправление» (наказ № 55 01.10.2003 р.),

- 31.01.2007 р. звільнений за власним бажанням (наказ № 39-к від 31.01.2007 р.),

- 01.04.2009 р. прийнятий в авторемонтний цех машиністом бульдозера в ЗАТ «Мансуровское карьероуправление» (наказ № 106к від 31.03.2009 р.),

- 22.02.2010 р. звільнений у зв`язку з закінченням строку контракту (наказ № 57-к від 19.02.2010 р.),

- 24.06.2010 р. прийнятий в автотракторний цех машиністом бульдозера в ЗАТ «Мансуровское карьероуправление» (наказ № 231-к від 24.06.2010 р.),

- 22.05.2011 р. звільнений у зв`язку з закінченням строку контракту (наказ № 147-к від 20.05.2011 р.).

Вказані записи завірені печатками підприємств.

Згідно атестату № 3379 від 17.07.1979 р., ОСОБА_1 проходив навчання в міському технічному училищі № 39 м.Кривого Рогу за спеціальністю «електромонтажник по розподільчим пристроям» у період з 01.09.1977 р. по 17.07.1979 р.

Щодо відсутності належного завіряння записів трудової книжки ОСОБА_1 суд вказує, що ведення трудових книжок у вказаний період здійснювалось відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої постановою Державного комітету праці СРСР від 20.06.1974 року № 162 (надалі - Інструкція № 162).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції № 162, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Пунктами 2.25 та 2.26 Інструкції № 162 визначено, що записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Наприклад, "Звільнений за згодою сторін", п.1 ст.29 КЗпП РСФСР".

Також пунктом 8.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, вказано, що контроль за дотриманням порядку ведення трудових книжок проводиться в порядку, передбаченому постановою Ради Міністрів СРСР ВЦСПС від 06.09.1973 року № 656 Про трудові книжки працівників і службовців.

Згідно пункту 18 вказаної Постанови відповідальність за організацію роботи по веденню, обліку, зберіганні і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) зазначив, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2019 року у справі № 638/18467/15-а зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

З огляду на наведену норму, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що основним документом - трудовою книжкою позивача - підтверджено стаж роботи у період з 01.09.1977 р. по 18.07.1979 р., з 15.07.1988 р. по 01.06.1990 р., з 06.11.1990 р. по 23.03.1992 р., з 01.04.1992 р. по 04.01.1993 р., з 25.06.1999 р. по 27.08.1999 р., з 01.02.2004 р. по 30.11.2006 р., з 01.04.2009 р. по 31.12.2009 р., з 01.01.2010 р. по 22.02.2010 р. та з 24.06.2010 р. по 22.05.2011 р..

Щодо несплати страхових внесків суд вказує, що згідно частини 2 статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, підписаною Україною 13.03.1992 року для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Трудовою книжкою позивача серія НОМЕР_2 та довідкою ЗАТ «Мансуровское карьероуправление» № 209 від 16.09.2021 р. підтверджено трудовий стаж ОСОБА_1 в ЗАТ «Мансуровское карьероуправление» у період з 27.08.2001 р. по 31.01.2007 р., з 01.04.2009 р. по 22.02.2010 р., з 24.06.2010 р. по 22.05.2011 р.

Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування відповідних сум з їх банківських рахунків на рахунки управлінь Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах (далі управління Пенсійного фонду України) за місцезнаходженням цих страхувальників.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

При цьому, відповідальність за несплату страхових внесків не може лягати на працівника.

В свою чергу, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення працівника права на призначення чи перерахунок пенсії. Таким чином, працівник не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії працівникові періоду його роботи.

На підставі викладеного рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсій № 48 від 16.06.2022 р. є протиправним та піддягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надавши правову оцінку обставинам справи, а також висновків суду у даній справі щодо підтвердження права позивача на зарахування до стажу роботи періодів з 01.09.1977 р. по 18.07.1979 р., з 15.07.1988 р. по 01.06.1990 р., з 06.11.1990 р. по 23.03.1992 р., з 01.04.1992 р. по 04.01.1993 р., з 25.06.1999 р. по 27.08.1999 р., з 01.02.2004 р. по 30.11.2006 р., з 01.04.2009 р. по 31.12.2009 р., з 01.01.2010 р. по 22.02.2010 р. та з 24.06.2010 р. по 22.05.2011 р., суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 10.06.2022 р.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою суду від 01.08.2022 року відстрочено позивачу сплату судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру в сумі 992,40 грн. - до ухвалення судового рішення у справі № 160/11224/22.

Отже, судовий збір, який підлягає оплаті за подачу позовної заяви до суду в сумі 992,40 грн., підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ПН НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.26; ІК в ), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул.Митрополита Андрея, буд.10, м.Львів, 79016, ІК в ) про визнання рішення протиправним, скасування його та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсій № 48 від 16.06.2022р., винесене Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 періоди з 01.09.1977 р. по 18.07.1979 р., з 15.07.1988 р. по 01.06.1990 р., з 06.11.1990 р. по 23.03.1992 р., з 01.04.1992 р. по 04.01.1993 р., з 25.06.1999 р. по 27.08.1999 р., з 01.02.2004 р. по 30.11.2006 р., з 01.04.2009 р. по 31.12.2009 р., з 01.01.2010 р. по 22.02.2010 р. та з 24.06.2010 р. по 22.05.2011р..

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 10.06.2022 р.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул.Митрополита Андрея, буд.10, м.Львів, 79016, ІК в ) на користь Державного бюджету судовий збір в сумі 992,40 грн. за реквізитами: одержувач - ГУК у Дн-кiй обл/Чечел.р/ 22030101, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), код отримувача за , розрахунковий рахунок UA4004632, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 20 вересня 2022 року.

Суддя Е.О. Юрков