Справа № 300/2681/22
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" вересня 2022 р. справа № 300/2681/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Микитин Н.М.,
при секретарі судового засідання Шпак М.М.,
за участю представника позивача Вдовін Р.Т.
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови від 22.06.2022 ВП №68851317,-
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також позивач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, боржник) звернулося в суд з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), (надалі по тексту також відповідач, орган державної виконавчої служби, державний виконавець), про визнання протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Іваночка В. Ю. щодо винесення постанови від 22.06.2022 ВП №68851317 та скасування постанови від 22.06.2022 ВП №68851317 про накладання штрафу.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам, визначеним статтею161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліку.
22.07.2022 позивачем зазначений в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недолік усунуто.
У період з 20.07.2022 по 24.08.2022 (включно) суддя Микитин Н.М. перебувала у щорічній відпустці.
У зв`язку із усуненням позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 26.08.2022 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями розгляду, передбачених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України) , залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог ОСОБА_1 та судовий розгляд справи призначено на 06.09.2022 о 14:00 год.
06.09.2022 надійшли матеріали виконавчого провадження, які подані відповідачем на виконання пункту 8 ухвали від 26.08.2022 (а.с.51-73).
В судовому засіданні 06.09.2022 оголошено перерву до 14.09.2022, у зв`язку із витребуванням додаткових доказів у представника позивача.
12.09.2022 від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення, згідно яких зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання вищенаведеного рішення від 25.02.2021 було проведено перерахунок із врахуванням повного періоду з 01.01.2007 по 31.12.2008, після проведення перерахунку загальний страховий стаж збільшився і становив 25 років і 3 місяці, на підтвердження чого надано відповідні докази.
В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, виходячи із змісту адміністративного позову. Пояснив суду , що у зв`язку з перерахунком пенсії ОСОБА_1 її розмір не змінився, однак зменшився розмір доплати до мінімальної пенсії.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив вказавши на те, що позивачем як боржником не належно виконано рішення суду від 25.02.2021 по справі № №300/2502/20.
Відповідач не скористався правом на подання відзиву на адміністративний позов, в судове засідання не прибув, однак 06.09.2022 подав клопотання про розгляд справи без участі представника (а.с.50), в якому щодо заявленого позову заперечив, оскільки вважає дії державного виконавця вчиненими відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши зміст позовної заяви органу пенсійного фонду, письмових пояснень, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності докази, наявні у матеріалах даної адміністративної справи, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення проти них, судом встановлено такі обставини.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення - задоволено повністю, а саме: визнано неправомірними дії, щодо не зарахування до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2007 по 31.12.2008 та відмови у здійсненні обчислення пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 25 лютого 2019 року №54 виданої Надвірнянським ПТУ №11, зобов`язано до страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2007 по 31.12.2008 та здійснити обчислення та перерахунок призначеної пенсії на підставі виданої Надвірнянським ПТУ №11 довідки про заробітну плату №54 від 25.02.2019, з моменту призначення, а саме з 16.12.2018.

Вищенаведене рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 набрало законної сили 18.05.2021 згідно ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Судом встановлено, що 08.06.2021 Івано-Франківським окружним адміністративним судом у справі 300/2851/20 видано стягувачу виконавчий лист.

07.04.2022 ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) із заявою про відкриття виконавчого провадження та здійснення примусового виконання судового рішення на підставі виконавчого листа від 08.06.2021 у справі № 300/2851/20 (а.с.53).

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Іваночком В. Ю. 26.04.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 68851317 з виконання виконавчого листа № 300/2851/20, виданого 08.06.2021 Івано-Франківським окружним адміністративним судом та направлено для виконання Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Згідно зі змістом пункту 2 коментованої постанови, скерованої органу пенсійного забезпечення (а.с.8), старшим державним виконавцем доведено до відома боржника про необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

У відповідь Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 09.05.2022 №0900-0902-5/14820 довело до відома головного державного виконавця, що рішення суду ним виконано в добровільному порядку та в межах повноважень покладених на органи пенсійного фонду до відкриття виконавчого провадження, свідченням чого є перерахунок пенсії ОСОБА_1 здійснений 28.05.2021, на підставі виданої Надвірнянським ПТУ № 11 довідки про заробітну плату № 54 від 25.02.2019, з моменту призначення пенсії та зараховано до страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2007 по 31.12.2008. Орган пенсійного забезпечення наголосив на тому, що фактично виконавче провадження №68851317 з виконання виконавчого листа 300/2851/20, відкрито 26.04.2022, після того як ОСОБА_1 в добровільному порядку, до відкриття виконавчого провадження, здійснено перерахунок пенсії та забезпечено її виплату. У зв`язку із вказаним позивач просив на підставі частини 9 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" винести постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.62).

На підтвердження своїх доводів боржник подав копію розрахунку заробітної плати, копія розрахунку стажу та копію Рішення про проведення перерахунку за рішенням суду від 28.05.2021(а.с.63-72).

22.06.2022 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Іваночком В. Ю. при примусовому виконанні виконавчого листа №300/2851/20, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом, виконавче провадження ВП № 68851317 від 26.04.2022 винесено постанову від 22.06.2022 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Позивач, як боржник у виконавчому провадженні ВП 68851317 звернувся з цим позовом до суду за захистом порушеного права, вважаючи, що у спірному випадку відповідачем протиправно винесено від 22.06.2022 ВП №68851317 про накладання штрафу в розмірі 5100,00 грн.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує положення Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 за №1404-VIII (надалі по тексту також - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусовому виконанню за правилами вимог частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 16 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII встановлено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець в силу вимог частини 1 статті 63 Закону №1404-VIII наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Як визначено частиною 2 статті 63 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.

За приписами частини 3 статті 63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

За приписами частин 1 і 2 статті 75 Закону №1404-VIIІ, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз наведених вище положень Закону №1404-VIII свідчить, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Водночас, умовами для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є: невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) та відсутність поважних причин невиконання виконавчого документа (судового рішення).

Відтак, державному виконавцю для реалізації виконання належних повноважень при примусовому виконанні відповідного рішення суду, надано право за невиконання його ж постанов про примусове виконання рішень суду накладати відповідні штрафи на боржника, у порядку та розмірі, визначених Законом №1404-VІІІ.

Таким чином, умовами для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є: перевірка (у визначений законом строк) державним виконавцем виконання рішення боржником; встановлення в результаті цієї перевірки факту невиконання боржником рішення; відсутність поважних причин невиконання боржником рішення.

Виходячи з вимог, що викладені у частині другій статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, саме на Відділ був покладений обов`язок щодо доказування правомірності Постанови, при цьому відповідач мав подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Із змісту оскарженої позивачем постанови головного державного виконавця вбачається, що така постанова винесена на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із невиконанням боржником виконавчого листа від 08.06.2021 року №300/2851/20, за неврахування робочого стажу стягувача і невиконання рішення суду.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідним органом ДВС, зокрема головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Іваночком В. Ю.. перед винесенням оскаржуваної постанови про накладення штрафу було здійснено належну перевірку виконання боржником судового рішення у виконавчому провадженні №68851317, як цього вимагає стаття 63 Закону №1404-VIII, та обґрунтовано відображено реальний стан виконання.

Суд зазначає, що зміст оскаржуваної постанови про накладання штрафу від 22.06.2022 ВП №68851317 головного державного виконавця вказує на те, що головним державним виконавцем не з`ясовано стану фактичного виконання виконавчого листа та причини (поважність) невиконання рішення суду боржником. Зокрема державний виконавець фактично посилається на ту обставину, що рішення суду фактично не виконано без поважних причин.

Разом з тим, як встановлено судом, Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення - задоволено повністю, а саме: визнано неправомірними дії, щодо не зарахування до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2007 по 31.12.2008 та відмови у здійсненні обчислення пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 25 лютого 2019 року №54 виданої Надвірнянським ПТУ №11, зобов`язано до страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2007 по 31.12.2008 та здійснити обчислення та перерахунок призначеної пенсії на підставі виданої Надвірнянським ПТУ №11 довідки про заробітну плату №54 від 25.02.2019, з моменту призначення, а саме з 16.12.2018.

На виконання вищенаведеного рішення, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснено обчислення та перерахунок призначеної пенсії на підставі виданої Надвірнянським ПТУ № 11 довідки про заробітну плату № 54 від 25.02.2019, з моменту призначення пенсії та зараховано до страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2007 по 31.12.2008. Розмір пенсії після перерахунку обчислено від страхового стажу - 25 років 3 місяці - коефіцієнт страхового стажу склав - 0,25250 та заробітної плати з врахуванням довідки про заробітну плату № 54 від 25.02.2019 з 01.08.1983 по 31.07.1988 (оптимальний варіант), та з 01.09.2001 по 31.12.2010 (згідно даних реєстру застрахованих осіб), індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення склав 0,78448) і з 16.12.2018 становить - 1497,00 грн., що підтверджується протоколом про перерахунок страхового стажу та витягом про перерахунок пенсії згідно рішення 06 від 13.07.2021. Так, незважаючи на збільшення коефіцієнту стажу та заробітку розмір пенсії ОСОБА_1 залишився незмінним і становить 1497,00 грн, що є мінімальною пенсією. Втім, складові такої пенсії змінились, так, з 28.05.2021 після перерахунку та встановлення надбавки як жителю гірського населеного пункту розмір пенсії 1225,90 грн; 245,18 грн - підвищення як жителю гірського населеного пункту; 25,92 грн - доплата до мінімальної пенсії.

В той же час, згідно протоколу про перерахунок страхового стажу та витягу про перерахунок пенсії згідно рішення 06 від 03.03.2021, розмір пенсії ОСОБА_1 після перерахунку обчислено від страхового стажу - 23 роки, 11 місяців, 26 днів, становив 1497,00 грн, в тому числі, розмір пенсії - 1056,36 грн. доплата до мінімальної пенсії до проведення перерахунку становила 431,74 грн, а

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що відповідач вчинив активні дії, спрямовані на виконання рішення суду від 25.02.2021 у справі №300/2851/20, зокрема, в добровільному порядку здійснено обчислення та перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі виданої Надвірнянським ПТУ № 11 довідки про заробітну плату № 54 від 25.02.2019 та зараховано до страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2007 по 31.12.2008.

Суд зазначає, що 09.05.2022 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області направило лист від 09.05.2022 №0900-0902-5/14820 до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) щодо виконання виконавчого провадження №68851317, з якого вбачається, що рішення суду ним виконано в добровільному порядку та в межах повноважень покладених на органи пенсійного фонду до відкриття виконавчого провадження, свідченням чого є перерахунок пенсії ОСОБА_1 здійснений з 16.12.2018, на підставі виданої Надвірнянським ПТУ № 11 довідки про заробітну плату № 54 від 25.02.2019, з моменту призначення пенсії та зараховано до страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2007 по 31.12.2008. На підтвердження своїх доводів боржник подав копію розрахунку заробітної плати, копію розрахунку стажу та копію Рішення про проведення перерахунку за рішенням суду від 28.05.2021 (а.с.62-72).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що державний виконавець безпідставно зазначив у постанові від 22.06.2022 ВП №68851317 про факт невиконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 у справі №300/2851/20.

Також, суд враховує, що жодних заперечень та доказів щодо спростування обставин, на які посилається позивач, відповідачем суду не надано.

Відтак, доводи позивача про протиправність оскаржуваної постанови від 22.06.2022 ВП №68851317 про накладання штрафу у в розмірі 5100,00 грн, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому наявні підстави для задоволення позову та визнання протиправною та скасування постанови від 22.06.2022 ВП №68851317 про накладання штрафу.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 р. у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 р. у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформованою, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відтак, обов`язок суду мотивувати прийняте ним рішення не можна сприймати буквально як необхідність відповідати на кожен аргумент заявника.

Згідно частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За такого правового врегулювання та з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що державний виконавець в частині винесення постанови від 22.06.2022 ВП №68851317 про накладання штрафу діяв без дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження" та не в межах наданих йому повноважень, а тому оскаржувана постанова від 22.06.2022 ВП №68851317 є неправомірною та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за рахунок його бюджетних асигнувань на позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481,00 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Іваночка В.Ю. щодо винесення постанови про накладення штрафу від 22 червня 2022 року № 68851317.

Скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 22 червня 2022 року № 68851317 про накладення штрафу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області сплачений судовий збір в розмірі 2481 ( дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня отримання повного тексту судового рішення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції - Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018);

Відповідач - Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (, вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76019);

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - (реєстраційний номер облікової картки платника податків , вул. Кобринської, буд. 12, кв. 29, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78405).

Суддя Микитин Н.М.