Справа № 280/626/21
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2022 року м. Дніпросправа № 280/626/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А., за участю секретаря судового засідання Соловей Л.О., представника позивача Ломейко О.О., представника відповідача Пракофєва С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Запорізької митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року в адміністративній справі №280/626/21 (суддя у 1 інстанції Кисель Р.В.) за позовом Приватного підприємства "Боша Плюс" до Запорізької митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Боша Плюс" звернулося до суду з позовом до Запорізької митниці, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA 110230/2020/000214/2 від 13.10.2020 року та картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA 110230/2020/00434 від 13.10.2020 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 13.10.2020 року за №UA110230/2020/000214/2 та карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA110230/2020/00434 від 13.10.2020 року, прийняті Дніпровською митницею Держмитслужби. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби на користь Приватного підприємства «БОША ПЛЮС» судовий збір у сумі 7095,93 грн.

В апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволені позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення позивачем останньому надіслано електронне повідомлення щодо надання додаткових документів, відповідно до ч. 3ст. 53 МК України, оскільки за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості встановлено розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Декларанту повідомлено про необхідність надання (за наявності) протягом 10 календарних днів додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: виписку з бухгалтерської документації; прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Позивачем не було надано в повному обсязі витребувані документи. Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 МК України використана наявна в митниці інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами.

В поданому відзиві позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши доводи апеляційних скарг, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 11.01.2016 року між позивачем та Компанією «MARMARA PLASTIK АМВ. IP. SAN. TIC A.S.» було укладено Контракт №UA 2016 uk 001.

На виконання Контракту №UA 2016 uk 001 від 11.01.2016 року, укладеного між ПП «БОША ПЛЮС» та Компанією «MARMARA PLASTIK АМВ. IP. SAN. TIC A.S.», на адресу позивача надійшов товар - шпагат з поліпропілену для пакування, канати кручені з поліпропілену з лінійною щільністю менше 5г/м, канати кручені з поліпропілену з лінійною щільністю понад 5г/м.

Згідно з абз. 2 п. 1.1 вказаного Контракту асортимент, ціни, найменування, технічні характеристики та кількість товару відображаються в специфікації до кожної конкретної поставки. Такі специфікації є додатками до вказаного вище Контракту та є його невід`ємними частинами.

Відповідно до специфікації №19 від 25.09.2020 року, на підставі якої було поставлено зазначений вище товар, його загальна вартість склала 44 643,15 доларів США, з яких: 42 539,43 доларів США - ціна товару (фактурна вартість), 2 085,00 доларів США -транспортування, 18,72 доларів США - страхування.

До митного контролю та митного оформлення 12.10.2020 уповноваженою особою ПП «БОША ПЛЮС» (митним брокером Панченко І.І. ) було надіслано засобами електронного зв`язку, згідно з ст. 257 Митного кодексу України (далі - МК України) митну декларацію (далі - МД) в режимі ІМ 40, якій присвоєно №UA110230/2020/022418 (довідковий номер № 949) на товар:

- «Шпагат з поліпропілену для пакування: - ПП. шпагат код 2001 (1,00 кг.) - 9027,2 кг., розфасовка по 1,00 кг. - ПП. шпагат код 2007 (1,00 кг) - 1627,1 кг., розфасовка по 1,00 кг., -ПП. шпагат код 2001 (0,650 кг.) - 8831,8 кг., розфасовка по 0,650 кг. ПП - матеріал поліпропилен. Постачаються у бухтах»;

- «Канати кручені з поліпропілену, з лінійною щільністю менше 5 г/м: канати діам. 2,5 мм ПП. (2,75 г/м) - 311,6 кг., канати діам. 3 мм ПП. (4,5 г/м) - 183,2 кг., ПП - матеріал поліпропилен. Використовуються в різних галузях народного господарства. Постачаються у бухтах»;

- «Канати кручені з поліпропілену, з лінійною щільністю понад 5 г/м: - канати діам. 3,5 мм ПП. (6 г/м) -180,1 кг., - канати діам. 4 мм ПП. (8 г/м) -1612,2 кг., - канати діам. 5 мм ПП. (12,30 г/м) - 2432,7 кг, - канати діам. 6 мм ПП. (17,50 г/м) - 168,9 кг, - канати діам. 8 мм ПП. (32 г/м) - 39,5 кг ПП - матеріал поліпропилен.

Декларантом митну вартість вищезазначеного товару заявлено за основним методом визначення митної вартості.

До митного оформлення вказаних товарів до Дніпровської митниці разом з МД були, відповідно гр. 44 зазначеної МД, надані наступні документи:

- Пакувальний лист №1 від 25.09.2020 року;

- Рахунок-фактура (інвойс) №MAR 566 від 25.09.2020 року;

- Коносамент №2020/09/ЕХР/002200 від 01.10.2020 року;

- Автотранспортна накладна (СМR) №177396 від 09.10.2020 року;

- Сертифікат про походження товару форми А №D0145540 від 25.09.2020 року;

- Комерційна пропозиція б/н від 07.09.2020 року;

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару (електронна фактура) №371 від 25.09.2020 року;

- Страховий поліс №59-5 від 25.09.2020 року;

- Специфікація №19 від 25.09.2020 року;

- Копія митної декларації країни відправлення (експортна декларація) №20343100ЕХ229297 від 25.09.2020 року.

З позначкою «надавався митному органу в попередніх випадках митного оформлення» в гр. 44 вищезазначеної МД зазначено:

1. Каталог продукції від 10.11.2016 року;

2. Додаткова угода №2 від 01.03.2019 року;

3. Зовнішньоекономічний договір (контракт) № UA 2016 uk 001 від 11.01.2016 року;

4. Технічна довідка б/н від 01.08.2011 року.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, у митного органу виникли сумніви щодо якісних та вартісних характеристик товару, який надано до митного оформлення, а саме:

1) Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) згідно з терміном СІР на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Документом, який підтверджує даний факт є митна декларація відправлення. До митного оформлення митна декларація країни відправлення надана, але вага брутто товару, що зазначено у митній декларації країни відправлення не відповідає вазі брутто товару, що заявлено до оформлення. При цьому, жодного посилання на те, яким чином перелічене впливає на визначення митної вартості, інспектором не зазначено.

2) Наданий до митного оформлення рахунок від 25.09.2020 №МАR 566 не містить печаток і штампів митних органів країни відправлення, що може свідчити про надання декларантом до митниці інших документів ніж ті, що були додані відправником, що дає підстави для сумніву у достовірності зазначених відомостей та указує на наявність фіскальних ризиків, в частині можливого заниження митної вартості заявленого товару.

3) В страховому полісі, що надано до оформлення, зазначено дату завантаження товару - 24.09.2020 року, але у митній декларації, що заявлено до оформлення зазначено дату видачі пакувального листа №1 - 25.09.2020 року. Також у коносаменті від 01.10.2020 року дату завантаження взагалі не зазначено. При цьому, жодного посилання на те, яким чином перелічене вшиває на визначення митної вартості, інспектором не зазначено.

4) В страховому полісі, що надано до оформлення зазначено вартість товару на рівні 42539,53$, але у рахунку від 25.09.2020 року зазначено вартість товару - 42539,43$.

В зв`язку із виявленими обставинами, посадова особа митного органу, з метою підтвердження заявленої митної вартості затребувала додаткові документи, а саме:

- виписка з бухгалтерської документації;

- прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також було повідомлено про можливість надання додаткових документів за власним бажанням.

На виконання вимоги митного органу, з метою підтвердження заявленої митної вартості, 12.10.2020 року, разом із супровідним листом, декларантом було додатково надано наступні додаткові документи:

- висновок Дніпропетровського відділу з питань експертизи та досліджень №124 від 23.11.2016 року;

- висновок Запорізької ТПП №ОИ-6694 від 14.07.2020 року;

- прайс-лист від 01.07.2020 року;

- митну декларацію країни експортера (відправлення) №20343100ЕХ0146306 від 29.06.2020 року;

- виписку з бухгалтерської документації до рахунку №МАR 566 від 25.09.2020 року;

- інформація з біржі про ціни на поліпропілен (РРН) від 05.10.2020 року (витяг щодо орієнтовних цін на полімери в Туреччині);

- платіжні доручення від 12.06.2020 року та від 17.06.2020 року по попередніх поставках.

Крім того, в зазначеному вище супровідному листі від 12.10.2020 року було надано пояснення щодо відсутності штампів та печаток на рахунку, а саме повідомлено, що згідно діючого законодавства Туреччини не передбачається штампування рахунків на експорт, оскільки оформлення здійснюється в електронному вигляді.

13.10.2020 року Дніпровською митницею було направлено нове повідомлення, в якому було зазначено, що подані додатково документи не можуть бути використані для підтвердження заявленої митної вартості та повідомлено про можливість надання додаткових документів. При цьому, жодних конкретних додаткових документів митний орган не вимагав.

У відповідь на вказане повідомлення декларантом було направлено лист б/н від 13.10.2020 року в якому було зазначено, що всі вимоги митного органу було виконано - всі запитувані документи надані, зазначено, що зауваження до поданих додатково документів є безпідставними та необґрунтованими, висловлено позицію щодо діапазону цін у висновку Запорізької ТПП, а також зазначено, що у зв`язку із відсутністю конкретних вимог щодо надання документів для підтвердження митної вартості, за власним бажанням додаткові документи подаватися не будуть.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110230/2020/000214/2 від 13.10.2020 року та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110230/2020/00434.

Оформлення вищезазначеного товару декларантом було здійснено та випущеного у вільний обіг за МД №UA110230/2020/022638 від 13.10.2020 року з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів №UA110230/2020/000214/2 від 13.10.2020 року. Випуск товарів у вільний обіг було здійснено шляхом надання гарантій відповідно розділу X МК України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Приписи ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України визначають, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно ч. 2 ст. 52 Митного кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Приписи ч. 1 ст. 53 МК України визначають, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

При цьому документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій та шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у редакції, чинній на час подання митної декларації органу доходів і зборів, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Згідно ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказана норма закону кореспондує з положеннями частини 3 ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Зазначене вище також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року №3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, вказане узгоджується з проголошеними у ст. 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Відповідно до положень ч. 4 , 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Положеннями ч. 6 ст. 54 МК України унормовано, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За результатами аналізу положень ст. 54, ст. 58 МК України вбачається, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.

При цьому митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 МК України.

Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що при проведенні консультації, направляючи декларанту відповідні електронні запити з вимогою надання додаткових документів, перелічених у частині 3 статті 53 МК України, митним органом не обґрунтовано вимоги щодо їх надання.

Відповідачем не наведено жодних обставин та не надано доказів на підтвердження наявності у митного органу законодавчо визначених підстав для витребування у позивача додаткових документів, зокрема, що позивач в митній декларації зазначив не всі документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, вніс до декларації недостовірні або неточні відомості або що надані митному органу документи містили розбіжності чи ознаки підробки.

Згідно з положеннями ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Положеннями ч. 2 ст. 57 МК України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

При цьому, ч. 2 ст. 58 МК України встановлено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Колегія суддів зазначає, що в силу ч. 2 ст. 55 МК України та вимог наказу Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 року Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на те, що використані декларантом відомості не є об`єктивними та достатньо підтвердженими документально, суперечить наведеним вимогам законодавства.

Так, стосовно зауважень щодо висновку Дніпропетровського відділу з питань експертизи та досліджень №124 від 23.11.2016 року, то даний документ був наданий саме на вимогу інспектора щодо якісних характеристик товару.

Щодо зауваження щодо висновку Запорізької ТПП №ОИ-6694 від 08.10.2020 року в якому зазначено діапазон цін, з яких вбачається, що ціни можуть бути і вищі ніж заявлено декларантом, то в даному випадку відповідачем не взятий до уваги той факт, що ціни можуть бути не лише вищі, а й нижчі, ніж заявлено декларантом. Тобто, Дніпровською митницею використана інформація у висновку не в повному обсязі, а виключно та, яка свідчить про можливість визначення цін на вищому рівні. При цьому, митна вартість, визначена митним органом не відповідає навіть вищому рівню цін, який зазначено у висновку.

Стосовно прайс-листа б/н від 01.07.2020 року, то відповідачем не зазначено в чому саме полягає неможливість визнання вказаного документу. Відносно відсутності інформації щодо умов поставки, умов платежу, терміну поставки товарів, про які зазначено в оскаржуваному рішенні, відповідно до вимог чинного цивільного, господарського та міжнародного законодавства, перелічені вимоги є суттєвими умовами контракту (договору), які не повинні викладатись у прайс-листі.

Також, під час прийняття оскаржуваного рішення, відповідач посилається на митні декларації, в тому числі, від 16.07.2020 року, тобто керується цінами, які були визначені також не станом на 25.09.2020 року. Отже, в даному випадку відповідачу не перешкоджає майже такий самий проміжок часу для визначення вартості товару, який зазначено в якості підстави для неможливості застосування таких декларацій при даному митному оформленні.

Щодо вартості товару за 1 кг., зазначеної у виписці з бухгалтерської документації (електронній фактурі), повідомляємо, що вказаний документ є внутрішнім документом нашого підприємства та використовується виключно для цілей обліку проданого товару. Зазначена виписка не є документом, який повинен надаватися на Вашу адресу, відповідно до вимог укладеного контракту, однак на Ваше прохання він був наданий.

При цьому, в зазначеній електронній фактурі, вартість товару, що підлягає продажу (поставці), визначається наступним чином: загальна вартість товару (з урахуванням фрахту та страхування) ділиться на загальну вагу (нетто). Тобто, 44643,15 $ / 24414,3 кг. = 1,8286 $ за 1 кг.

Водночас, як зазначалося вище, вказаний документ використовується для нашого внутрішнього обліку. При цьому, вартість поставленого товару за 1 кг (кожного найменування окремо), відповідає вартості, визначеній в специфікації та рахунку-фактурі.

Стосовно дат та сум, зазначених у страховому полісі №59-5, то зазначені дати не є технічною помилкою. Вказаний страховий поліс дійсно виписаний 25.09.2020 року. При цьому, датою завантаження вантажу є 24.09.2020 року, оскільки, поширеним випадком в нашій практиці є попереднє формування партії замовленого товару, його завантаження та подальше страхування такої партії товару.

Щодо суми (вартості), зазначеної в страховому полісі, а саме 42539,53$, то таке зазначення дійсно є технічною помилкою, допущеною страхувальником, оскільки вартість товару складає 42539,43$.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що митницею не доведено, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відтак, рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA 110230/2020/000214/2 від 13.10.2020 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно з ч.12 ст.264 Митного кодексу України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Як зазначено у п.7.1 Розділу VІІ «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого 30.05.2012 наказом Міністерства фінансів України №631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672 (надалі - «Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа»), у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку. Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.

У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову (п.7.2 Розділу VІІ «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа»).

У поданій до суду Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA 110230/2020/00434 від 13.10.2020 року зазначені причини відмови аналогічні викладеним у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів. А відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про скасування вказаної картки.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року в адміністративній справі №280/626/21 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року в адміністративній справі №280/626/21 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови складені в нараді кімнаті та проголошені в судовому засіданні 10.08.2022 року, в повному обсязі постанова складена відповідно до ст. 243 КАС України.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко

суддя В.А. Шальєва