Справа № 640/9322/21
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 року м. Київ № 640/9322/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В, розглянувши у порядку письмового провадження, адміністративну справу

за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз»

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики

та комунальних послуг

третя особа Державна казначейська служба України

про визнання протиправною бездіяльності та відшкодування майнової шкоди,

У С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» (далі по тексту - позивач, АТ «ОГС «Чернівцігаз») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі по тексту - відповідач, НКРЕКП), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державної казначейської служби України (далі по тексту - третя особа, ДКСУ), з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача по збільшенню позивачу тарифу на послуги з розподілу природного газу;

- стягнути з відповідача на користь позивача заподіяну майнову шкоду у розмірі 601 204 290,00 грн, інфляційні втрати у сумі 19 956 734,73 грн та 3% річних у сумі 9 145 303,33 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 01 жовтня 2019 року по 31 грудня 2020 року встановлений відповідачем для позивача тариф не передбачав компенсації всіх витрат, включених до структури цього тарифу, проте відповідач не вчинив жодних дій для перегляду тарифу позивача; позивач звернувся до НКРЕКП із заявою про перегляд тарифу на послуги розподілу природного газу, проте відповідач не включив до тарифу ВТ «Чернівцігаз» на розподіл природного газу компенсації недоотриманої тарифної виручки протягом минулих періодів. Розмір завданої позивачу майнової шкоди складається із 424 579,30 грн недоотриманої тарифної виручки для оплати природного газу на технологічні та власні потреби, 76 424,27 грн - 18% податку на прибуток, які позивач має сплатити після отримання 424 579,30 грн недоотриманої тарифної виручки для оплати природного газу на технологічні та власні потреби, 100 200,71 грн - 20% ПДВ, що нараховується на суму недоотриманої тарифної виручки у розмірі 424 579,30 грн. крім того, за прострочення виконання зобов`язання відповідачу нараховуються інфляційні витрати у розмірі 19 956 734,73 грн та 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі 9 145 303,33 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що НКРЕКП не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки фактично позивач не погоджується із тарифами, які встановлені постановами НКРЕКП, проте жодну з постанов позивач не оскаржував; позивачем пропущено строки звернення до суду, оскільки зазначає про тарифну політику 2014-2019 років. Крім того, відповідач вважає, що з кожною наступною заявою про перегляд тарифу з іншими показниками втрачає актуальність попередньо подана заява. Відповідач вказує, що з період 2014-2019 роки позивачу надавалися компенсації постановами, які не оскаржувались, зокрема, з підстав їх економічної необґрунтованості.

Крім того, НКРЕКП подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, мотивоване тим, що предметом розгляду даної справи є бездіяльність відповідача за період з 2014 по 2019 роки та зобов`язання встановити для АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» економічно обґрунтований тариф на розподіл природного газу, зокрема включивши до структури такого тарифу компенсації недоотриманої тарифної виручки у розмірі 59 257,40 грн.

Позивачем подано заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в яких зазначено, що АТ «Чернівцігаз» не погоджується з твердженнями відповідача про пропуск строку звернення до суду, оскільки позивач оскаржує бездіяльність НКРЕКП по збільшенню тарифу на розподіл природного газу відповідно до заяви від 11 листопада 2020 року; попередні заяви не є самостійним предметом спору, оскільки спір пов`язаний з бездіяльністю відповідача з розгляду заяви від 11 листопада 2020 року з перегляду тарифу в частині включення до структури складової «Компенсація витрат за попередні періоди», компенсації втрат та збитків, яких зазнав позивач у 4 кварталі 2019 - 2020 роках.

Що стосується доводів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження бездіяльності відповідача по збільшенню тарифу на послуги з розподілу природного газу, то зазначені доводи відхиляються судом, оскільки позивач оскаржує бездіяльність НКРЕКП за наслідками використання свого права на встановлення економічно обґрунтованого тарифу шляхом подання заяви від 11 листопада 2020 року, а отже строк звернення рахується після сплину 30 робочих днів після її подання.

Оскільки позовна заява подана до суду засобами поштового зв`язку 02 квітня 2021 року, суд вважає, що строк звернення позивачем не пропущено.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що звернувся до НКРЕКП із заявою від 11 листопада 2020 року, в якій просив, зокрема здійснити компенсацію витрат і збитків, яких зазнало АТ у минулих періодах, проте, відповідач у 30-денний термін не розглянув вказану заяву, що свідчить про протиправну поведінку НКРЕКП. Щодо доводів відповідача про те що позивачем не оскаржувались постанови НКРЕКП в частині встановлених для АТ «Чернівцігаз» тарифів з підстав їх економічної необґрунтованості, позивач зазначив, що підставами звернення до суду з даним позовом є протиправна бездіяльність відповідача у здійсненні своїх повноважень з перегляду тарифів на розподіл природного газу та приведення їх до рівня економічно обґрунтованих.

У запереченнях відповідач зазначив, що викладені у відповіді на відзив доводи не спростовують твердження відзиву; вказано, що подана позивачем заява розглянута у встановлені строки протягом 30 робочих днів та 09 грудня 2020 року на засіданні НКРЕКП, яке проводилося у формі відкритого слухання, схвалено проект постанови НКРЕКП «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Чернівцігаз», а тому у межах заявлених позовних вимог відсутня протиправна бездіяльність відповідача; після проведення відкритих обговорень як обов`язкової стадії процедури встановлення тарифів, відповідачем прийнято постанову від 30 грудня 2020 року №2785 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Чернівцігаз», якою передбачено компенсацію витрат за попередні періоди у розмірі 46 679,10 грн. при цьому, відповідач вказує, що встановлення тарифу на певному рівні з включенням до тарифу певного рівня витрат, відноситься до дискреційних повноважень НКРЕКП.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 10 серпня 2021 року представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив; на підставі частини третьої статті 194 КАС України суд завершив розгляд справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2021 року залучено до участі у справі Державну казначейську службу України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Третьою особою подано пояснення на позовну заяву, в яких зазначено що, оскільки ДКСУ жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачу не завдавало, то відповідно не може нести відповідальність за шкоду, завдану діями інших суб`єктів; вказано, що позивачем не оскаржувалися до суду постанови НКРЕКП про встановлення тарифу та не надано до суду доказів визнання їх незаконними. З урахуванням викладеного, третя особа просить врахувати пояснення та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що АТ «Чернівцігаз» відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань займається таким видом економічної діяльності як розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи.

Постановою НКРЕКП від 29 червня 2017 року №856 ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівціоблгаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Чернівецької області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівціоблгаз»; постановою НКРЕКП від 18 червня 2019 року №1093 внесено зміни до постанови НКРЕКП від 29 червня 2017 року №856 шляхом заміни у назві абревіатури ПАТ на АТ та у тексті постанови слова «Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації» замінено словами «Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи».

Заявою від 11 листопада 2020 року №580-Сл-3627-1120 позивач направив матеріали та звернувся до НКРЕКП з проханням переглянути встановлений для позивача тариф на послуги розподілу природного газу згідно постанови №1187 від 24 червня 2020 року.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про ціни та ціноутворення» від 21 червня 2012 року №5007-VI державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб`єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку.

Згідно статті 8 Закону України «Про природні монополії» від 20 квітня 2000 року №1682-III, предметом державного регулювання діяльності суб`єктів природних монополій згідно з цим Законом є: ціни (тарифи) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій.

Відповідно, ціни на надавані позивачем послуги з розподілу природного газу є державними регульованими, і на процедуру їх встановлення поширюються вимоги законодавства щодо державних регульованих цін.

Згідно частини другої статті 12 Закону України «Про ціни та ціноутворення», державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації).

Частиною шостою статті 4 Закону України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року №329-VIII передбачено, що ціни на ринку природного газу, що регулюються державою (зокрема тарифи на послуги транспортування, розподілу, зберігання природного газу) повинні бути:

1) недискримінаційними;

2) прозорими;

3) встановленими з урахуванням вимог цілісності газотранспортної системи виходячи із економічно обґрунтованих та прозорих витрат відповідного суб`єкта ринку природного газу та з урахуванням належного рівня рентабельності, а також, де це можливо, встановленими з урахуванням зіставлення з показниками аналогічних категорій регульованих цін, встановлених Регулятором для інших суб`єктів ринку природного газу, або таких, що діють на ринках природного газу інших держав.

Встановлення тарифів на розподіл природного газу належить до повноважень НКРЕКП відповідно до пункту 7 частини третьої статті 4 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» від 08 липня 2010 року № 2467-VІ, який діяв до 01 жовтня 2015 року, та частини третьої та частини шостої статті 4 Закону України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року № 329- VIII, який діє з 01 жовтня 2015 року.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22 вересня 2016 року №1540-VIII Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно статті 3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України. Регулятор здійснює державне регулювання шляхом, в тому числі, формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом.

Основними завданнями Регулятора є, зокрема:

1) забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг;

2) сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів;

6) реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг;

7) сприяння впровадженню заходів з енергоефективності, збільшенню частки виробництва енергії з відновлюваних джерел енергії та захисту навколишнього природного середовища;

8) створення сприятливих умов для залучення інвестицій у розвиток ринків у сферах енергетики та комунальних послуг;

9) сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг;

10) інші завдання, передбачені законом.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг постановою від 25 лютого 2016 року за №236, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 03 листопада 2016 року за № 1434/29564, затвердила Методику визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу (далі по тексту - Методика №236).

Так, відповідно до пункту 6 розділу VIIІ Методики №236 для встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу суб`єкт господарювання подає до НКРЕКП не пізніше ніж за 60 календарних днів до початку планованого періоду заяву про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу (надалі - заява) за формою, наведеною в додатку 1 до цієї Методики, до якої додаються:

1) пояснювальна записка до розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу, підготовлена відповідно до Примірного переліку питань (додаток 2 до цієї Методики);

2) динаміка розвитку основних техніко-виробничих показників суб`єкта господарювання (додаток 3 до цієї Методики);

3) динаміка звітних даних та плановані розрахункові дані про ліцензовану діяльність суб`єкта господарювання з розподілу природного газу та розрахунок тарифу на планований період (додатки 4 та 5 до цієї Методики);

4) динаміка річної замовленої потужності розподілу природного газу з відповідними обґрунтуваннями (додаток 6 до цієї Методики);

5) розрахунок витрат, пов`язаних із використанням природного газу на нормативні та виробничо-технологічні втрати/витрати природного газу;

6) розрахунок матеріальних витрат та динаміка цих витрат за попередній період, базовий період та очікувані зміни у планованому періоді з відповідними обґрунтуваннями;

7) розрахунок витрат на оплату праці, відрахувань на соціальні заходи та інформація щодо показників витрат на оплату праці за попередній, базовий та на планований періоди з відповідними обґрунтуваннями (додаток 7 до цієї Методики);

8) розрахунок амортизаційних відрахувань на планований період та динаміка цих витрат за попередній, базовий та на планований періоди з відповідними обґрунтуваннями з урахуванням строків амортизації (додаток 8 до цієї Методики);

9) розрахунок інших витрат на планований період та динаміка цих витрат за попередній, базовий та на планований періоди з відповідними обґрунтуваннями;

10) розрахунок прибутку з урахуванням суми прибутку на виробничі інвестиції на планований період та динаміка відповідних показників за попередній, базовий та на планований періоди з відповідними обґрунтуваннями;

11) план розвитку газорозподільної системи на наступні 10 років, оформлений з дотриманням вимог розділу IV Кодексу, та розрахунок джерел фінансування на перший рік плану розвитку (інвестиційної програми);

12) копії фінансової звітності (за попередній період): балансу, звіту про фінансові результати, звіту про рух грошових коштів, звіту про власний капітал та примітки до фінансової звітності;

13) копії декларації з податку на прибуток підприємства з додатками (за попередній період) з виділенням інформації, пов`язаної з розподілом природного газу, з рядка 1.2.1 додатка АМ Податкової декларації з податку на прибуток підприємства;

14) протокол відкритого обговорення (відкритого слухання) на місцях, проведеного відповідно до вимог Порядку проведення відкритого обговорення проектів рішень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 червня 2017 року № 866.

Заява та документи, що додаються до неї, визначені пунктом 6 цього розділу, оформлюються суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу природного газу, за формами, наведеними в додатках 1 9 до цієї Методики, та подаються до НКРЕКП у паперовій (два примірники) та електронній формах (пункт 7 розділу VIIІ Методики №236).

Відповідно до пункту 12 розділу VIIІ Методики №236 заява та документи, що до неї додаються, перевіряються НКРЕКП щодо їх відповідності вимогам цієї Процедури.

У разі надання неповного пакета документів, визначеного пунктом 6 цього розділу, заява не розглядається, про що НКРЕКП повідомляє заявника у письмовій формі протягом 10 робочих днів з дня надходження таких документів до НКРЕКП та повертає їх заявнику.

У разі відповідності заяви та доданих до неї документів, визначених пунктом 6 цього розділу, НКРЕКП розглядає їх протягом 30 робочих днів з дня надходження до НКРЕКП.

У разі потреби НКРЕКП може звернутися до суб`єкта господарювання, що провадить або має намір провадити господарську діяльність з розподілу природного газу, щодо надання додаткових пояснень та обґрунтувань, які подаються суб`єктом господарювання до НКРЕКП у визначений нею строк, підписані керівником суб`єкта господарювання.

Розгляд заяви призупиняється на строк, необхідний для доопрацювання структури тарифу на послуги розподілу природного газу або інвестиційної програми, якщо при розгляді виникають питання, що потребують додаткового вивчення і доопрацювання, про що НКРЕКП письмово повідомляє суб`єкта господарювання.

Під час розгляду поданих документів та/або додаткових пояснень та обґрунтувань НКРЕКП може проводити робочі зустрічі з уповноваженими представниками суб`єкта господарювання.

Згідно правової позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2019 року по справі №826/6713/18 кожна наступна заява про перегляд тарифу на послуги розподілу природного газу виключає необхідність розгляду попередньо поданих заяв з цього самого питання.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави вважати, що НКРЕКП за наслідками розгляду поданої суб`єктом господарювання, що провадить або має намір провадити господарську діяльність з розподілу природного газу заяви про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу за встановленою формою з усіма необхідними документами, протягом 30 робочих днів з дня її надходження повинен її розглянути. При цьому, під час розгляду такої заяви НКРЕКП для доопрацювання структури тарифу на послуги розподілу природного газу або інвестиційної програми може призупинити її розгляд у разі виникнення питань, які потребують додаткового вивчення, а також може проводити робочі зустрічі з уповноваженими представниками суб`єкта господарювання.

Судом встановлено, що на офіційному веб-сайті НКРЕКП за посиланням https://www.nerc.gov.ua/agendas/9-grudnya-vidbudetsya-zasidannya-nkrekp-prodovzhennya-zasidannya-nkrekp-vid-04122020 розміщено порядок денний на 09 грудня 2020 року, відповідно до якого НКРЕКП повідомляє, що 9 грудня 2020 року о 10-00 відбудеться засідання НКРЕКП у формі відкритого слухання (продовження засідання НКРЕКП від 04 грудня 2020 року) за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 19, кім. 123 (конференц-зал); онлайн-трансляція засідання НКРЕКП відбудеться на офіційному веб-сайті Регулятора та каналі Youtube; онлайн-реєстрація проводиться на офіційному веб-сайті Регулятора в розділі «Реєстрація онлайн»; питання порядку денного, зокрема, пункту 29 «Про прийняття постанов НКРЕКП про встановлення тарифів на послуги з розподілу природного газу зокрема і АТ «Чернівцігаз».

На засіданні 09 грудня 2020 року, яке проводилося у формі відкритого слухання, схвалено проект постанови НКРЕКП «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Чернівцігаз».

09 грудня 2020 року відповідач на офіційному веб-порталі за посиланням https://www.nerc.gov.ua/project-decisions?&from=09.12.2020&to=09.12.2020&sphere_id=2 оприлюднив проєкти постанов щодо встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу газорозподільних підприємств та повідомив про проведення відкритого обговорення проектів постанов НКРЕКП про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, зокрема і АТ «Чернівцігаз».

Відповідно до наявного в матеріалах справи протоколу від 22 грудня 2020 року №440-п проведення відкритого обговорення проекту постанови НКРЕКП «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Чернівцігаз», на якому була присутня фінансовий директор АТ «Чернівцігаз» ОСОБА_1 , за наслідками обговорення проекту постанови НКРЕКП «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Чернівцігаз» та розгляду зауважень і пропозицій, отриманих від заінтересованих осіб у період з 09 грудня 2020 року по 18 грудня 2020 року, зокрема, враховуючи дані моніторингу рівня оптової ціни природного газу та аналізу тенденцій зміни ціни природного газу на нерегульованому сегменті оптового ринку природного газу України, ціну природного газу, що буде врахована при визначенні витрат, пов`язаних з використанням природного газу на нормативні та виробничо-технологічні втрати/витрати природного газу та власні потреби, визначити на момент прийняття рішення про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу; елементи витрат планової річної тарифної виручки визначити з урахуванням зміни витрат, пов`язаних з використанням природного газу на власні потреби та витрат на оплату праці; відкриті обговорення, проведені на засадах гласності та відкритості, вважати такими, що відбулися; оприлюднити протокол відкритого обговорення проекту постанови НКРЕКП «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Чернівцігаз» на офіційному веб-сайті НКРЕКП. Додаток - таблиця узгоджених пропозицій.

На офіційному веб-сайті НКРЕКП 23 грудня 2020 року оприлюднено інформацію, якою НКРЕКП повідомляє, що 30 грудня 2020 року о 10-00 відбудеться засідання НКРЕКП у формі відкритого слухання за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 19, кім. 123 (конференц-зал); онлайн-трансляція засідання НКРЕКП відбудеться на офіційному веб-сайті Регулятора та каналі Youtube; онлайн-реєстрація проводиться на офіційному веб-сайті Регулятора в розділі «Реєстрація онлайн»; питання порядку денного, зокрема, пункту 13 - про прийняття постанов НКРЕКП про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу у тому числі і позивача.

Постановою НКРЕКП від 30 грудня 2020 року №2785 про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Чернівцігаз» відповідно до законів України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про ринок природного газу» та «Про природні монополії», Методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу, затвердженої постановою НКРЕКП від 25 лютого 2016 року №236, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03 листопада 2016 року за №1434/29564 установлено АТ «Чернівцігаз тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 2,30 грн за 1м3 на місяць (без урахування ПДВ); структуру тарифу на послуги розподілу природного газу установлено згідно з додатком; визнано такою, що втратила чинність постанову НКРЕКП від 24 грудня 2019 року №3049 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Чернівцігаз» (зі змінами).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачем у відповідності до вимог чинного на момент виникнення спірних відносин законодавства було вчинено дії щодо належного розгляду поданої позивачем заяви від 11 листопада 2020 року.

При цьому, стосовно доводів представника позивача про те, що НКРЕКП протиправно в 30-денний термін не розглянуто заяву від 11 листопада 2020 року, суд зазначає, що судом не встановлено, а матеріалами справи не підтверджено дати надходження вказаної заяви до відповідача. Крім того, чинне законодавство передбачає звернення позивача до НКРЕКП із заявою про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу не пізніше ніж за 60 календарних днів до початку планового періоду, яку, у разі відсутності зауважень та необхідності отримання додаткових документів, має бути розглянута Регулятором протягом 30 робочих днів.

Отже, судом не приймаються доводи позивача про те, що відповідач протиправно в 30-денний термін не розглянув заяву від 11 листопада 2020 року, оскільки у визначений термін заява була розглянута, проте, суд не пов`язує її розгляд з прийняттям кінцевого рішення Регулятором, а зазначена процедура є триваючою та, як наслідок, протиправною бездіяльністю відповідача вважатись не може, оскільки таке його право щодо процедури розгляду тарифів передбачено чинним законодавством України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не порушено порядок та строки розгляду поданої позивачем заяви від 11 листопада 2020 року №580-Сл-3627-1120 про встановлення (перегляд) тарифу.

При цьому, питання встановлення економічно обґрунтованого тарифу на послуги розподілу природного газу трубопроводами, безпосередньо пов`язане зі змістом постанови НКРЕКП від 30 грудня 2020 року №2785 про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Чернівцігаз», яке не є предметом позову в межах даної справи.

Крім того, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів щодо оскарження вказаної постанови НКРЕКП від 30 грудня 2020 року №2785 про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Чернівцігаз», з урахуванням чого у суду є підстави вважати, що позивач фактично погодився зі змістом та з установленими нею тарифами на послуги розподілу природного газу для АТ «Чернівцігаз».

Також, виходячи з фактичних дій відповідача щодо прийняття за наслідками розгляду заяви позивача, проведення робочих зустрічей з уповноваженими представниками АТ «Чернівцігаз», відкритих обговорень проекту постанови про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Чернівцігаз» з відповідним обгрунтуванням, відсутності з боку позивача зауважень та пропозицій до вказаного проекту, суд не вбачає з боку відповідача протиправної бездіяльності щодо збільшення позивачу тарифу на послуги з розподілу природного газу. Тобто, при розгляді вказаної заяви позивача відповідачем вчинялися певні, законодавчо визначені дії, тому протиправної бездіяльності допущено не було.

Встановлення тарифу на розподіл природного газу є виключними повноваженнями відповідача Регулятора, які реалізуються шляхом прийняття відповідного рішення на засіданні Регулятора, як колегіального органу, у формі відкритого слухання за результатами вивчення та опрацювання поданих суб`єктом господарювання разом із заявою про встановлення або перегляду тарифу документів (статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»).

При цьому, встановлення для позивача як суб`єкта господарювання саме економічно обґрунтованого тарифу є законодавчо визначеним обов`язком НКРЕКП як гарантія дотримання одного із принципів формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг.

На час вирішення спору між сторонами порушення відповідачем такого обов`язку не встановлено, оскільки прийнята відповідачем постанова НКРЕКП від 30 грудня 2020 року №2785 про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Чернівцігаз» є чинною, не оскаржена позивачем.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача по збільшенню позивачу тарифу на послуги з розподілу природного газу.

Відповідно до частини п`ятої статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

За загальними правилами частини першої статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Отже, юридичною підставою такої відповідальності, зокрема, органів державної влади, є заподіяння шкоди юридичним чи фізичним особам, в тому числі, у результаті допущеної бездіяльності, тобто правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння (бездіяльність) особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

В даному випадку, як встановлено вище, відповідачем не допущено протиправної бездіяльності у правовідносинах, щодо яких виник спір у даній справі.

З огляду на те, що судом не визнається протиправність бездіяльності відповідача в межах заявлених позовних вимог, вимоги про стягнення збитків задоволенню не підлягають, як і відсутні підстави для задоволення позовних вимог у частині інфляційних втрат та 3% річних.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем доведено правомірність вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» - відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Аверкова