Справа № 420/2629/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2629/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою селянського (фермерського) господарства «Тэра» (, адреса:67764, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с.Широке, вул. Молодіжна, 61) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м.Одеса, вул. Успенська, 4), за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання протиправним та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 07 лютого 2022 року надійшла позовна заява селянського (фермерського) господарства «Тэра» (, адреса:67764, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с.Широке, вул. Молодіжна, 61) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м.Одеса, вул. Успенська, 4), за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання протиправним та скасування постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів № 330780 від 24.01.2022 року та №330781 від 24.01.2022 року.

Ухвалою від 14 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання.

На обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначає, що 26.11.2021 року посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області у пунктів габаритно-вагового контролю автодороги М-05, Київ-Одеса, 452 км + 811 здійснено перевірку транспортного засобу «VOLVO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 .

За результатами перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 317918, яким встановлено порушення абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

На підставі зазначеного акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом № 317918 від 26.11.2021 року, посадовими особами відділу державного нагляду (коктролю) Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову № 330780 від 24.01.2022 року, якою С(Ф)Г «Тэра» притягнуто до відповідальності за абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 8 500 гривень.

Позивач вважає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 330780 від 24.01.2022 протиправною та такою, що підлягає скасуванню з таких підстав.

Так, 26.11.2021 р. СФГ «Тэра» здійснювалось перевезення насипом вантажу - кукурудза; українського походження, врожаю 2021 року, що підтверджується копією товарно-транспортної накладної № 25-3 від 25.11.2021 р.

Згідно ДСТУ-4525:2006 із змінами згідно з наказу Держспоживстандарту зміна № 1 - № від 12.09.2009 «Кукурудза. Технічні умови» є сипучем вантажем. Такий вантаж є рухомим під час руху автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що у свою чергу не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень.

В свою чергу, зважування відбувалось у русі автотранспорту, а тому зафіксовано різницю у фактичному осьовому навантаженні.

Відповідно до п. 19 Порядок №879, під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку. Хоча вказаним положенням Порядку №879 і передбачена наявність методики, підставі якої проводиться процес вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісі (осі) транспортного засобу, як на дату проведення ГВК, так і на даний час відповідна методика Мінекономрозвитку не затверджена.

Єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим Центром "Інститут Метрології", свідоцтво про атестацію № 02-84-08 (далі Методика).

Вказана методика не розповсюджується на транспорті засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі. Зазначене свідчить про відсутність вимог щодо нормативів навантаження транспортних засобів з відповідним видом вантажу, та, відповідно, про неможливість встановлення факту порушення вагових параметрів.

В день здійснення зважування відповідачем транспортного засобу позивача загальна маса транспортного засобу не перевищувала 44 т (брутто становить 42760 кг).

Також, позивач зазначає, що відповідачем не було надано при перевірці докази на підтвердження того, що пункт габаритно-вагового контролю розташований на ділянці автодороги М-05, Київ-Одеса, 452 км +811 має відповідне атестоване вимірювальне та вагове обладнання, свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології.

Окрім цього, позивач звернув увагу, що транспортний засіб позивача внаслідок габаритно-вагового контролю не затримувався, а після його проходження подальший рух не заборонявся.

Так само, 26.11.2021 року посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті в пункті габаритно-вагового контролю автодороги М-05, Київ-Одеса, 452 км +811 здійснено перевірку транспортного засобу марки «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 .

За результатами перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 317918, встановлено порушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, перевищення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону, а саме відсутня картка водія.

На підставі зазначеного акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом № 317918 від 26.11.2021 року, посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову № 330781 від 24.01.2022 року, якою СФГ «Тэра» притягнуто до відповідальності за абз.3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000 гривень.

Позивач вважає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 330781 від 24.01.2022 протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що між ТОВ фірма «Мультіконт, Одеса» (замовник) та СФГ «Тєра» (виконавець) було укладено договір транспортного перевезення від 22.11.2021 р., згідно із яким (виконавець) зобов`язується доставити ввірений йому для перевезення вантаж до пункту призначення і передати його уповноваженій для отримання вантажу особі, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані Виконавцем послуги на умовах цього договору та згідно із товарно-транспортною накладною №25-3 від 25.11.2021 р. автомобільний перевізник TOB - фірма «Мультіконт, Одеса» через СФГ «ТЄРА» здійснював перевезення вантажу (кукурудзи) на автомобілі VOLVO НОМЕР_2 , з пункту навантаження: Вінницька область, Гайсинський район, с. Гранів, ФГ «Боднюк» до пункту розвантаження - TOB «ІЗТ», м. Чорноморськ, водій ОСОБА_1 , що перебуває із СФГ «ТЄРА» у трудових відносинах.

Відповідно до ст.48 Закону України Про автомобільний транспорт, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Між тим, обов`язок мати картку водія, непред`явлення якої до перевірки тягне застосування адміністративно-господарської відповідальності, покладений на водіїв, які здійснюють саме міжнародні автомобільні перевезення.

Перевірка, за результатами якої складено оскаржену постанову, щодо наявності у водія картки водія здійснюється співробітниками Укртрансбезпеки, відповідно до повноважень, лише при здійсненні міжнародних перевезень, а відповідно до товарно-транспортної накладної №25-3 від 25.11.2021 р. перевезення здійснювалось в межах України та відповідно відповідач не мав права здійснювати вищевказану перевірку.

Окрім цього, позивач зазначив, що постанова складена та підписана в.о. начальника Відділу, тобто посадовою особою, яка не мала на те повноважень, оскільки відсутня в переліку осіб, які вказані в абз. 2 п. 27 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» від 08.11.2006 року № 1567.

У зв`язку з веденням воєнного стану в Україні, підготовче засідання, призначене на 14 березня 2022 року не відбулося та не призначено дату наступного судового засідання через існуючу загрозу життю та здоров`ю людей.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Додатково, на адресу відповідача судом було направлено лист від 27.06.2022 року, яким повідомлено про необхідність виконання вимог ухвали від 14.02.2022 року. Вказаний лист було направлено на офіційну електронну адресу відповідача засобами електронної пошти 28.06.2022 року.

А також, в порядку ст. 130 КАС України на офіційному сайті Судової влади, опубліковано оголошення для відповідача про розгляд справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою від 04 серпня 2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті, та продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Відповідно до Витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Селянське (фермерське) господарство «ТЕРА» зареєстровано 12.05.1992 року номер запису 0000770 (а.с.19-25).

Основним видом діяльності є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Відповідно до Статуту господарства, метою діяльності є господарська діяльність, спрямована на виробництво сільськогосподарської продукції з використанням земельної ділянки наданої для цих цілей, а також переробка, зберігання, транспортування і реалізація виробленої їм сільськогосподарської продукції. (а.с.26-40)

Так, матеріалами справи підтверджено, що з метою здійснення господарської діяльності між СФГ «ТЕРА» (виконавець) та ТОВ-фірма «МУЛЬТІКОНТ, ОДЕСА» (замовник) укладено договір транспортного перевезення № 2211/21 від 22.11.2021 року, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується доставити ввірений йому для перевезення вантаж до пункту призначення і передати його уповноваженій для отримання вантажу особі, а заявник зобов`язується прийняти та оплатити надані виконавцем послуги на умовах цього договору (а.с.41-44).

Суд встановив, що 26.11.2021 року посадовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки в пункті габаритно-вагового контролю автодороги М-05, Київ-Одеса, 452 км +811 на підставі направлення на перевірку від 22.11.2021 року № 026526, здійснено перевірку транспортного засобу марки «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_3 (водій ОСОБА_1 ), який належить ОСОБА_2 .

За результатами перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 317918, та встановлено порушення абз. 3, 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, перевищення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону, а саме відсутня картка водія, а також перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. (а.с.13)

Судом встановлено, що Відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області на адресу ОСОБА_2 було направлено запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.13 зворотній бік).

На підставі зазначеного акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом № 317918 від 26.11.2021 року, посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті прийнято:

- постанову № 330781 від 24.01.2022 року, якою СФГ «Тэра» притягнуто до відповідальності за абз.3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000 гривень.

- постанову № 330780 від 24.01.2022 року, якою С(Ф)Г «Тэра» притягнуто до відповідальності за абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 8 500 гривень.

Також, суд встановив, що відповідно до товарно-транспортної накладної № 25-3 від 25.11.2021 року здійснювалось перевезення вантажу: кукурудзи, українського походження, врожаю 2021 року, насипом, загальною вагою брутто 42760 кг (а.с.14).

Не погодившись з прийнятими постановами позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ст. ст. 1, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення-перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно із п. п. 22.3, 22.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, перевезення вантажу дозволяється за умови, що він: а) не наражає на небезпеку учасників дорожнього руху; б) не порушує стійкості транспортного засобу і не утруднює керування ним; в) не обмежує водієві оглядовості; г) не закриває зовнішніх світлових приладів, світлоповертачів, номерних і розпізнавальних знаків, а також не перешкоджає сприйманню сигналів, що подаються рукою; ґ) не створює шуму, не піднімає пилу та не забруднює проїзну частину і навколишнє середовище.

За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до п. 2, 4 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п.1.10 «Правил дорожнього руху», габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Згідно з п.3 «Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.10.2013 року, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Відповідно до п.п. 3, 15, 16, 18, 20 «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів на інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до п.5 «Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.10.2013 року, працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю: 1) здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю у випадках, передбачених підпунктом 6 пункту 4 цього Порядку, з дотриманням Правил дорожнього руху; 2) здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом; 3) у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законодавчими актами.

Згідно з п.2.42 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачені види відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, які застосовуються до автомобільних перевізників.

Так, відповідно до абз. 3 та 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з підпунктом 6 пункту 2 Порядку №879, вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

При цьому пункт 12 Порядку №879 передбачає, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Пунктом 13 Порядку № 879 визначено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Положеннями п.2 розд. ІІІ Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 р. №255, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.08.2016 р. за №1171/29301 встановлено вимоги до облаштування Стаціонарного пункту габаритно- вагового контролю, який повинен мати, серед іншого, стаціонарні ваги для точного зважування транспортних засобів у русі; оптичний датчик визначення довжини транспортних засобів; електронно-обчислювальну техніку з відповідним програмним забезпеченням для збору, аналізу, накопичення, зберігання та передачі інформації; приміщення для персоналу та електронно-обчислювальної техніки; свідоцтво про повірку ваг та свідоцтво про державну метрологічну атестацію ваг.

Таким чином, п.12, 13 Порядку №879 та Вимоги №255 висувають, зокрема такі обов`язкові умови, лише за одночасного дотримання яких результати зважування можуть кваліфікуватися як достовірні та бути підставою для притягнення до відповідальності: повірка вагів, засвідчена свідоцтвом про повірку вагів; метрологічна характеристика вагів, засвідчена свідоцтвом про державну метрологічну атестацію ваг; клеймування (пломбування) вагів, що виключає протиправне втручання до обладнання вагів з метою викривлення результатів зважування.

Так, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження відповідності вагів, на яких зважено транспортний засіб позивача, усім зазначеним вище нормативним вимогам.

Також, відповідачем не надано доказів перешкоджання рухові транспортного засобу позивача після виявлення перевищення вагових параметрів, оскільки відповідно чинного законодавства, рух таких транспортних засобів забороняється до перевантаження та виявлення відсутності перевищення вагових параметрів.

Відповідно до положень п. 21, 24 Порядку №879, у разі виявлення перевищення вагових параметрів вантажу, подальший рух транспортного засобу можливий лише за одночасного виконання наступних трьох умов:

1. Здійснення оплати за проїзд великогабаритного транспорту;

2. Поділу та перевантаження вантажу на декілька транспортних засобів;

3. Повторного здійснення габаритно-вагового контролю.

Заборону подальшого руху транспортним засобом з перевищенням вагових параметрів встановлено й п. 2.42 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306.

Однак, відповідачем не надано доказів перешкоджання руху транспортного засобу, який належить СФГ «ТЕРА», будь-якого перевантаження транспортного засобу; повторного зважування транспортного засобу; сплати плати за проїзд, яка здійснюється у разі перевищення вагових параметрів, вказаних у пп. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306.

Таким чином, суд вважає, що визначення вагових параметрів транспортного засобу використовуваного позивачем було здійснено з порушенням вищевказаних положень Порядку № 879, а тому, отримані за наслідками такої перевірки докази, а саме Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, Довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю не може бути належним та допустимим доказом, який підтверджує факт зважування транспортного засобу позивача вимірювальною технікою, яка перебувала в робочому стані, та має Свідоцтво про державну метрологічну атестацію.

Таким чином, із встановлених судом обставин суд доходить висновку, що позовна вимога про визнання протиправною та скасування постанови Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 330780 від 24.01.2022 року є правомірними та належать задоволенню.

Стосовно постанови Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 330781 від 24.01.2022 року, суд зазначає, що підставою для її прийняття стало викладене в Акті порушення ст. 48 Закону України «про автомобільний транспорт», а саме: відсутність картки водія.

Матеріалами справи підтверджено, що між СФГ «ТЕРА» (виконавець) та ТОВ-фірма «МУЛЬТІКОНТ, ОДЕСА» (замовник) укладено договір № 2211/21 від 22.11.2021 року відповідно до умов якого, виконавець зобов`язується доставити ввірений йому для перевезення вантаж до пункту призначення і передати його уповноваженій для отримання вантажу особі, а заявник зобов`язується прийняти та оплатити надані виконавцем послуги на умовах цього договору (а.с.41-44).

Також, суд встановив, що відповідно до товарно-транспортної накладної № 25-3 від 25.11.2021 року, автомобільний перевізник ТОВ-фірма «Мультікон, Одеса» через ФГ «ТЕРА», здійснювалось перевезення вантажу: кукурудзи, українського походження, врожаю 2021 року, насипом, загальною вагою брутто 42760 кг. з пункту навантаження: Вінницька область, Гайсинський район, с. Гранів, ФГ «Боднюк» до пункту розвантаження: ТОВ «ІЗТ», м. Чорноморськ (а.с.14).

Таким чином, з поданої ТТН вбачається внутрішнє перевезення вантажу на території України.

Як вже зазначалось судом, документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Аналіз положень статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція № 385).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 385, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Згідно з положеннями пункту 3.3 Інструкції № 385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: - забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; - своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; - використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; - має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; - у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); - у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Пунктом 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010 визначено, що водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

З врахуванням вище викладеного, суд доходить висновку, що положеннями статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, тахокарти або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, передбачено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010, та Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010.

Таким чином, суд звертає увагу, що в Акті не зазначено про наявність чи відсутність тахографа, а тому безпідставним є твердження про необхідність надання картки водія.

Тому, з урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що застосування до СФГ «ТЕРА» адміністративно-господарського штрафу передбаченого ч.1 абз. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» є необґрунтованим, а позовні вимоги про визнання протиправним та скасування постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області №330781 від 24.01.2022 року підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому належать стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 2481, 00 грн., у розмірі, якій належав до сплати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву селянського (фермерського) господарства «Тэра» (, адреса:67764, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с.Широке, вул. Молодіжна, 61) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м.Одеса, вул. Успенська, 4), за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання протиправним та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 330780 від 24.01.2022 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 330781 від 24.01.2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м.Одеса, вул. Успенська, 4) на користь селянського (фермерського) господарства «Тэра» (, адреса:67764, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с.Широке, вул. Молодіжна, 61) судовий збір в сумі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуваннямп.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р.Юхтенко