Справа № 520/4896/22
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2022-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 р. Справа № 520/4896/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 287 від 30 травня 2022 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції старшого слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 280 о/с від 08 червня 2022 року в частині звільнення зі служби в поліції згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України ''Про Національну поліцію" старшого слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 ;

- поновити майор поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого слідчого слідчого відділу Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 09 червня 2022 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь майора поліції ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 09,06.2022 року до дня фактичного поновлення на посаді;

- звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення майора поліції ОСОБА_1 з 09 червня 2022 року на службі в поліції на посаді старшого слідчого відділу Ізюмського районного управління поліції Головного управління поліції в Харківській області та виплати грошове забезпечення в межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані накази начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 287 від 30 травня 2022 року щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, а також № 280 о/с від 08 червня 2022 року про звільнення зі служби в поліції згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України ''Про Національну поліцію" старшого слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню в судовому порядку, оскільки висновки відповідача здебільшого гуртуються на тому, що 14.05.2022 року позивач керував транспортним засобом «Daewoo Nехіа», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується оглядом на стан сп`яніння, який останній пройшов в медичному закладі охорони здоров`я за допомогою спеціального технічного засобу "Drager Аlkotest", який показав, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі 1,39 проміле, тобто вчинив дисциплінарний проступок порушивши абз.5 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), пункт 2.9а ПДР України (заборона керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), що по суті є адміністративним правопорушенням, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. З`ясування всіх обставин чого здійснюється в судовому порядку. Натомість, у дисциплінарної комісії відсутні повноваження визнавати, що позивач порушив п.2.9 ПДР та абз.5 ч.1 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", оскільки справи про притягнення до адміністративної відповідальності розглядаються районними судами.

Також, в матеріалах службової перевірки відсутні будь які відомості (накази, розпорядження та ін.), згідно яких позивачу визначене місце несення служби чи він був залучений до несення служби 14.05.2022 року у конкретному місці, яке самовільно залишив. Стосовно порушення пункту 1.6 наказу начальника ГУНП в Харківській області від 19.10.2021 року № 2062 (в частині невиконання вимог керівництва) зазначив, що з вказаним наказом його не ознайомлювали, в матеріалах службового розслідування відсутні будь які відомості, які б підтверджували факт доведення особовому складу Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області вимоги та зміст вказаного наказу.

Крім того, з огляду на норми Закону України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України, звільнення зі служби - є крайнім заходом. При цьому, дисциплінарною комісією не встановлено та не зазначено у висновку, що ОСОБА_1 має державні нагороди, а саме: пам`ятний нагрудний знак «За України за її волю», за виконання службових (бойових) падань у складі сил АТО на території Донецької та Луганської областей - наказ АТЦ при СБУ №1036 о/с від 31.10.2015 та нагороджений відзнакою Президента України «За участь в АТО» - Указ президента України від 17.02.2016 №53/2016. На думку позивача, вищезазначені обставини свідчать про протиправність його звільнення та є підставами для задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду від 28.06.2022 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана на офіційну електронну адресу відповідача та отримана його уповноваженим представником, що підтверджується електронною роздруківкою.

11.07.2022 року представником відповідача надіслано на електронну адресу суду відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що у висновку Дисциплінарною комісією достатньою мірою викладені обставини скоєного заявником дисциплінарного проступку, котрий охоплював сукупність реально існуючих фізичних вчинків, котрі явно та очевидно суперечать інтересам служби.

Так, 14.05.2022 року близько 11.00, рухаючись автошляхом Київ-Харків-Довжанський, в межах Яготинського району, Київської області, ОСОБА_1 зупинений поліцейськими за перевищення швидкісного режиму, чого він не заперечував. В ході перевірки встановлено, що останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.05.2022 № 72, виданим КНП «Березанська міська лікарня Березанської міської ради», протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 065154, поясненнями, а також відеозаписами з портативних відео реєстраторів поліцейських УПП в Київській області ДПП НПУ. В результаті чого позивач порушив пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2002 № 1306 (заборона керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), ч.1 ст. 130 КУпАП, абз.5 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-ХІІ, а також пункт 1.6 наказу начальника ГУНП в Харківській області від 19.10.2021 року № 2062 в якому зазначено, що у разі вчинення протиправних дій, які підривають авторитет Національної поліції України в очах населення, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, керівництвом ГУНП в Харківській області до працівників приймається безальтернативне рішення - звільнення з Національної поліції України.

Крім того, відповідно до наказу Національної поліції України «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану» від 08.04.2022 р. № 242, установлено для працівників шестиденний робочий тиждень та відмінено вихідний день - субота і святкові дні. Відповідно до пояснень начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_2 , позивач 29.04.2022 доповів про виїзд з окупованої території та отримав дозвіл на місце дислокації в м. Харків. 10.05.2022 майора поліції ОСОБА_1 було запрошено до ХУ ДВБ НПУ для опитування та проходження дослідження із використанням поліграфу. Наступного дня ОСОБА_1 , у зв`язку із необхідністю в додатковому опитуванні, знов запросили до ХУ ДВБ НПУ, але останній за викликом не з`явився, не доповівши про причини неявки та місця свого перебування. Дозволу на виїзд до м. Київ майору поліції ОСОБА_1 він не надавав, причин залишення визначеного місця дислокації в м. Харкові не повідомляв. Отже, позивач самовільно залишив місце несення служби. Зважаючи на що, відсутні підстави для задоволення позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність.

Також, 06.07.2022 року представником відповідача надіслано до суду додаткові пояснення по справі разом з доданими до них документами.

На виконання ухвали суду від 28.06.2022 року, 11.07.2022 року представником відповідача надано витребувані документи, а саме: всі матеріали службового розслідування відносно ОСОБА_1 та довідку про середній заробіток за останні два календарні місяці перед звільненням ОСОБА_1 зі служби в поліції.

16.07.2022 року позивачем надіслано на електронну адресу суду клопотання про зупинення провадження по справі - до набрання законної сили рішенням Яготинського районного суду Київської області по справі №382/419/22. При цьому, 25.08.2022 року позивачем надіслано до суду клопотання, в якому просив залишити без розгляду клопотання про зупинення провадження по справі, оскільки рішення по вказаній справі набрало законної сили. Копія рішення надана до суду.

З приводу клопотання представника ГУНП в Харківській області про розгляд справи в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, слід зазначити наступне.

Згідно частини 1 статті 12 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно з частиною 5 статті 12 КАС України, умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

За частиною третьою статті 257 КАС України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 статті 12 КАС України визначено виключений перелік справ, які розглядаються за правилами загального позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (частини 1, 2 статті 257 КАС України).

Відповідно до пункту 1 частини 6 статті 12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо: 1) прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Водночас, згідно з частиною четвертою статті 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналізуючи наведені положення процесуального закону у контексті доводів відповідача, суд дійшов таких висновків:

у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина 6 статті 12 КАС України), а також інші адміністративні справи, щодо яких процесуальний закон не містить імперативних норм про їхній розгляд за правилами загального позовного провадження (частина 4 статті 12 КАС України) або ж про заборону розглядати їх за правилами спрощеного позовного провадження (частина 4 статті 257 КАС України);

якщо справа не належить до справ незначної складності у розумінні частини 6 статті 12 КАС України, це не забороняє її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, як і не вимагає, щоб такий розгляд відбувався за виключно за правилами загального позовного провадження (крім випадків, передбачених у частині 4 статті 257 КАС України);

за відсутності імперативних вимог до порядку розгляду справи (спрощеного або загального) презюмується, що суд розглядає (усі) адміністративні справи за правилами спрощеного позовного провадження. Водночас, з урахуванням вимог, встановлених у частині 3 статті 257 КАС України, суд може прийняти рішення про розгляд певної справи (яку дозволено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження) за правилами загального позовного провадження.

Отже, дана справа не належить до справ незначної складності у значенні частини 6 статті 12 КАС України. Проте, віднесення її до цієї «категорії» не дає достатніх підстав вважати, що її розгляд мав відбуватися виключно за правилами загального позовного провадження.

Водночас, тільки те, що ця справа не є справою незначної складності ще не визначає процедури її розгляду (тобто за правилами загального позовного провадження). Зважаючи на положення частини 4 статті 12, частини 4 статті 257 КАС України, прямої заборони розглядати цю справу у порядку спрощеного провадження немає. Скоріш навпаки, адже за відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суду дозволено розглядати цю справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини 2 статті 257 КАС України).

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказане узгоджується з правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від

23 червня 2021 року по справі № 520/13014/2020, яка враховується судом при розгляді клопотання про розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника ГУ НП в Харківській області та про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Так, Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 23 серпня 2022 року.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2500-IX від 15.08.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 21 листопада 2022 року.

Оскільки на території м. Харкова з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд ухвалює рішення по справі за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду, а також після відновлення електропостачання у місті.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, зміст відзиву на позов, а також додаткових пояснень, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Як підтверджено матеріалами справи, на підставі доповідної записки №319/119-15/01-2021 та за фактом складання адміністративного матеріалу (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №065154 від 14.05.2022 року, постанова серії ЕАО №5387781 від 14.05.2022 року) за порушення правил дорожнього руху відносно майора поліції ОСОБА_1 , старшого слідчого СВ Ізюмського РУП Головного управління НП в Харківській області, на підставі наказу Головного управління НП в Харківській області від 16.05.2022 року № 629 "Про призначення та проведення службового розслідування" призначено та проведено службове розслідування у відношенні останнього.

За результатами службового розслідування інспекторами 30.05.2022 року складено висновок службового розслідування, затвердженого наказом начальника ГУ НП в Харківській області від 30.05.2022 року.

Так, в ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією установлено, що 14.05.2022 року до УГІ ГУНП в Харківській області надійшла інформація про те, що цього ж дня об 11.40 год. на 111-му кілометрі автодороги М-03 «Київ - Харків - Довжанський», екіпажем управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за порушення пункту 12.4 Правил дорожнього руху (перевищення дозволеної швидкості руху) було зупинено автомобіль марки «Daewoo Nехіа», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням майора поліції ОСОБА_1 , старшого слідчого слідчого відділу Ізюмського РУП Головного управління НП в Харківській області.

Працівники УПП в Київській області ДПП НПУ у ході спілкування з майором поліції ОСОБА_1 виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння у вигаді різкого запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів.

На пропозицію проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу "Drager Аlkotest", дозволеного до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, майор поліції ОСОБА_1 , відмовився, але погодився у закладі охорони здоров`я. За результатами огляду у парах видихуваного повітря у вищезазначеного поліцейського встановлено 1,39 проміле алкоголю.

У зв`язку з чим відносно майора поліції ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №065154 від 14.05.2022 року, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а також постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5387781 від 14.05.2022 року, за частиною 1 статті 122 КУпАП.

З матеріалів службового розслідування встановлено, що з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування вищевикладених обставин опитаний старший слідчий слідчого відділу Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_1 , який пояснив, що 14.05.2022 року близько 07.00 год. не повідомивши керівництво та не отримавши дозволу, виїхав за межі міста Харкова та направився до міста Бровари Київської області у гості до свого рідного брата на власному автомобілі «Daewoo Nехіа», номерний знак НОМЕР_1 .

Під час руху майор поліції ОСОБА_1 проїхав більше ніж 10 «блок-постів» та спілкувався з працівниками поліції та військовими ЗСУ, у яких не виникало підозр щодо його стану здоров`я та стану сп`яніння. Близько 11.00 год. опитуваний рухався автошляхом Київ-Харків-Довжанський, в межах Яготинського району, Київської області, де був зупинений поліцейськими за перевищення швидкісного режиму. Зупинившись на узбіччі майор поліції ОСОБА_1 вийшов з автомобілю, до нього підійшли працівники поліції та повідомили про порушення ним ПДР. Під час спілкування від поліцейських не надходило зауважень або підозр щодо стану алкогольного сп`яніння опитуваного. Водій повідомив, що не перебуває у стані сп`яніння та останній раз вживав слабоалкогольні напої 09.05.2022 року. Водію запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою "Drager Аlkotest" на місці події, на що водій категорично відновився у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 мав сумніви щодо чесності результатів проходження огляду на місці та будучи впевненим у своїй тверезості настояв на проходженні огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. На службовому автомобілі поліцейські та опитуваний направились у бік м. Києва, в автомобілі перебувало троє поліцейських та водій. Проїхавши декілька кілометрів, автомобіль заїхав на майданчик автозаправки, двоє поліцейських вийшли з автомобілю, силою витягли майора поліції ОСОБА_1 з автомобілю, застосували прийоми рукопашного бою та повалиш водія на автомобіль, надалі нічого не пояснюючи надягли кайданки та посадили в автомобіль. Водія було доставлено до Березанської ЦМЛ, співробітниця якого запропонувала подихати в трубку "Drager Аlkotest". Після чого поліцейський склав протокол надавши його для ознайомлення, після чого були зняті кайданки. Потім до лікарні прибув співробітник СБУ Київської області, який почав проводити його опитування про обставини перебування на окупованій території м. Ізюм Харківської області. Надалі з поліцейськими та співробітниками СБУ повернулись до автомобіля затриманого, де останні незаконно провели його обшук, будь-яких заборонених речей не виявили. Також зазначив, що його незаконно обмежували в пересуванні майже 16 годин. Копія пояснень надані разом з висновком службового розслідування, які містяться в матеріалах справи.

У висновку службового розслідування також зазначено, що опитаний начальник Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_2 пояснив, що в зв`язку виведенням воєнного стану в Україні, 01.03.2022 та 02.03.2022 на оперативній нараді керівництва Ізюмського РУП, особовому складу неодноразово доводились вимоги про евакуацію працівників, в разі загострення обстановки на території Ізюмського району Харківської області до визначеного місця дислокації. 03.03.2022 в результаті авіаударів зруйновано адміністративний будинок Ізюмського РУП, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Особовий склад частково виїхав до місця дислокації в місті Барвінкове Ізюмського району. Працівники поліції, які не евакуювались, залишились на території міста Ізюм та Ізюмського району. 01.04.2022 військовослужбовці РФ окупували м. Ізюм та деякі населенні пункти району, Таким чином весь особовий склад, що перебував на даній території, опинився в окупації. 28.04.2022 відбулась нарада керівництва ГУНП в Харківській області, на якій було дано усний наказ на евакуацію особового складу. Після чого ОСОБА_2 дано вказівку керівникам підпорядкованих підрозділів, заступникам та керівникам служб щодо доведення до кожного працівника інформації про необхідність виїзду з окупованої території до 30.04.2022 року.

29.04.2022 року майор поліції ОСОБА_1 доповів про свій виїзд з окупованої території та отримав дозвіл на місце дислокації в місто Харків. 10.05.2022 року майора поліції ОСОБА_1 , було запрошено до ХУ ДВБ НПУ для опитування та проходження дослідження із використанням поліграфу. Наступного дня ОСОБА_1 у зв`язку із необхідністю в додатковому опитуванні, знов запросили до ХУ ДВБ НПУ, але останній за викликом не з`явився, не доповівши про причини неявки та місця свого перебування. 14.05.2022 року полковнику поліції Ткаченку О А, повідомлено працівниками ХУ ДВБ НПУ, що відносно майора поліції ОСОБА_1 в м. Києві було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, який керував власним автомобілем «Daewoo Nexia».

При цьому, в своїх поясненнях ОСОБА_2 зауважив, що майор поліції ОСОБА_1 про дану подію не доповідав. Дозволу на виїзд до м. Київ майору поліції ОСОБА_1 не надавав, причину залишення визначеного місця дислокації в м. Харкові не повідомляв. Копія пояснень надані разом з висновком службового розслідування, які містяться в матеріалах справи.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №065154 від 14.05.2022 року встановлено, що 14.05.2022 о 11.14 год. на автодорозі М-03 «Харків-Київ», 111 км., ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Nexia», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у найближчому медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 72, Від керування транспортним засобом відсторонений.

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.05.2022 року № 72 вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНП «Березанська міська лікарня» за допомогою Alkotest 6820, за результатом якого встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння - 1.39 проміле.

Також, зміст постанови серії ЕАО №5387781 від 14.05.2022 року свідчить, що 14.05.2022 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Daewoo Nexia», номерний знак НОМЕР_1 на 111 км. дороги М-03 в Яготинському районі. Київської області, рухався зі швидкістю 146 км/год. на дорозі з окремими проїзними частинами, які відокремлені розділювальною смугою, чим перевищив дозволену швидкість на 36 км/год., швидкість вимірювалась ТС008346. Копії вказаних документів містяться в матеріалах справи.

У висновку службового розслідування також зазначено, що опитаний під час проведення службового розслідування інспектор взводу № 2 роти №3 БПП в м, Бориспіль УПП у Київській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3 пояснив, що 14.05.2022 року спільно з поліцейським взводу №1 роти №3 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП капралом поліції Савкіним С.В. заступили на чергування у складі автопатруля «Лемур-0202», а саме здійснювали вимірювання швидкісного режиму на 111 кілометрі автомобільної дорога М-03 сполученням «Київ-Харків-Довжанський». Того ж дня близько 11.15 год., за порушення пункту 12,4 Правил дорожнього руху (Перевищення дозволеної швидкості руху) ОСОБА_4 було зупинено автомобіль марки «Daewoo Nexia», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням старшого слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП майора поліції Субботіна С.О. (посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 09.08.1999 року). У ході спілкування з останнім, у поліцейських виникла підозра, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та мав відповідні ознаки, а саме: різкий запах алкоголю з порожніти рота» тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. На пропозицію проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Drager» ОСОБА_1 відмовився, однак на пропозицію проходження такого огляду у медичному закладі останній погодився. Огляд проводився у чергового лікаря Березанської ЦРЛ, за результатами якого у парах видихуваного повітря ОСОБА_1 встановлено 1,39 проміле алкоголю, у зв`язку з чим складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №065154 від 14.05.2022 року за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та винесено постанову серії ЕАО №5387781 від 14.05.2022 року за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

Опитаний під час проведення службового розслідування поліцейський взводу №1 роти №3 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП НПУ капрал поліції Савкін С.В. надав аналогічні за змістом пояснення до пояснень лейтенанта поліції ОСОБА_3 . Копії пояснень від вказаних осіб містяться в матеріалах справи.

З дослідженого відеозапису з портативних відео реєстраторів поліцейських УПП в Київській області ДПП НПУ вбачається, що 14.05.2022 майор поліції ОСОБА_1 керуючи «Daewoo Nexia», п.з. НОМЕР_1 , зупинений поліцейськими УПП у Київській області ДПП НПУ за порушення швидкісного режиму, що було зафіксовано за допомогою приладу TruCam. Під час спілкування та винесення постанови поліцейські повідомляють водію про виявленні у нього ознаки алкогольного сп`яніння та пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alkotest або в медичному закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та категорично відмовляється проходити огляд на місці події. Під час руху до Березанської ЦРЛ на службовому автомобілі поліцейські зупиняються та застосовують до ОСОБА_1 спеціальний засіб - кайданки, надалі прибувають до зазначеного медичного закладу, де останньому медичні працівники вимірюють артеріальний тиск та проводять огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alkotest. В подальшому, працівник медичного закладу ознайомив поліцейського з результатом огляду та останній повідомив водію про те що за результатом огляду він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою ст. 130 КУпАП. Поліцейські припиняють застосування спеціального засобу кайданок, пояснюють законні права ОСОБА_1 , складають протокол про адміністративне правопорушення, ознайомлюють з протоколом та надають можливість поставити підпис.

Виходячи з положень статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та Правил дорожнього руху є підстави дійти висновку, що вищевказані дії майора поліції ОСОБА_1 є посяганням на безпеку учасників дорожнього руху та мають склад суспільно небезпечного діяння, що с порушенням вимог частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзацу 7 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», у частині невиконання вимог щодо недопущення випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, у частині невиконання вимог пункту 2,9а ПДР.

Також, у висновку службового розслідування зазначено, що 29.04.2022 року начальником Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковником поліції ОСОБА_2 віддано наказ майору поліції ОСОБА_1 щодо визначення місця несення служби в місті Харкові, останній проігнорував вимоги наказу керівника та покинув межі визначеного міста, внаслідок чого не виконував свої функціональні обов`язки.

В ході службового розслідування комісія дійшла висновку, що 14.05.2022 року старший слідчий слідчого відділу Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_1 не виконав наказ керівника, покинув межі визначеного місця несення служби, а також керуючи транспортним засобом «Daewoo Nexia», номерний знак НОМЕР_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується оглядом на стан сп`яніння, який останній пройшов в медичному закладі охорони здоров`я, у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного засобу "Drager Аlkotest", за результатом якого встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі ОСОБА_1 складає 1.39 проміле. Водночас, майор поліції ОСОБА_1 , порушив пункту 12.4 Правил дорожнього руху та відносно останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №065154 від 14.05.2022 року за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та винесено постанову серії ЕАО №5387781 від 14.05.2022 року за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП. Вищевказане свідчить про вчинення майором поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Також, у висновку службового розслідування зазначено, що майор поліції ОСОБА_1 був ознайомлений з вимогами пункту 1.6 наказу начальника ГУНП в Харківській області від 19.10.2021 року №2062, в якому зазначено, що у разі вчинення протиправних дій, які підривають авторитет Національної поліції України в очах населення, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, керівництвом ГУНП в Харківській області до працівників буде прийматися безальтернативне рішення - звільнення з Національної поліції України.

Таким чином, подальше проходження служби та виконання функціональних обов`язків майором поліції ОСОБА_1 не с доцільним.

На підставі зібраних під час службового розслідування матеріалів інспекторами встановлено, що майор поліції ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, що виразився у порушені:

- пунктів І, 2 частини першої сталі 18 Закону України «Про Національну поліцію», у частині недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, не професійного виконання своїх службових обов`язків;

- пунктів 1, 2, 4, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ, у частині неутримання від протиправних дій, які підривають авторитет Національної поліції України, невиконання зобов`язання бути вірним Присязі поліцейського, не виконання наказів керівника, ознайомившись і знаючи закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки їх не виконав, не сприяння керівникові в організації дотримання службової дисципліни та не інформування його про порушення;

- абзацу п`ятого частиш другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», в частині обов`язку водія не допускати керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

- пункту 2,9а ПДР України, у частині заборони водія керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

- пункту 1.6 наказу начальника ГУНП в Харківській області від 19.10.2021 року № 2062 - невиконання вимог керівництва;

- абзацу першого пункту 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ від 09,11.2016 № 1179, в частині неухильного дотримання положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- частини другої статті 19 Конституції України, частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», а саме діяв не у межах та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, дисциплінарною комісією вирішено застосувати до старшого слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

У зв`язку з чим наказом начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області №287 від 30 травня 2022 року "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області", до старшого слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 10 - 11).

Також, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 280 о/с від 08 червня 2022 року звільнено зі служби майора поліції ОСОБА_1 /0088043/, старшого слідчого СВ Ізюмського районного управління поліції Головного управління НП в Харківській області за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) (а.с. 12).

Вважаючи необґрунтованими накази ГУ НП в Харківській області № 287 від 30 травня 2022 року "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області", а також № 280 о/с від 08 червня 2022 року про звільнення зі служби в поліції (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), позивач звернувся до суду з даним позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини у даній справі врегульовані Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом Національної поліції, затвердженим Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут НПУ), Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 року №1355/32807 (далі Порядок №893).

Так, відповідно до пункту першого частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно частини першої статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть, зокрема, дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частини перша та друга статті 19 Закону №580-VIII).

Згідно частини першої статті 14 Дисциплінарного статуту НПУ, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Відповідно до частини другої статті 14 Дисциплінарного статуту НПУ, службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Частинами третьою та четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту НПУ передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно частини десятої статті 14 Дисциплінарного статуту НПУ, порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Так, згідно пункту 1 розділу V Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до пункту 4 розділу V Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією Порядку №893, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно пункту 7 розділу V Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією Порядку №893, збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Пунктом 3 розділу VI Порядку №893 встановлено, що строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно частин 1, 2 статті 16 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частина 4 статті 16 Дисциплінарного статуту).

Пунктом другим розділу VI Порядку №893 передбачено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

З приводу викладених позивачем в позовній заяві тверджень, що відповідачем порушено процедуру проведення службового розслідування (дисциплінарною комісією при проведенні службового розслідування не було опитано безпосереднього керівника ОСОБА_1 - т.в.о. заступника начальника РУП - начальника СВ Ізюмського РУП підполковника поліції Теритишного Т.; за фактом порушень щодо невиконання наказу керівника, залишення місця несення служби не було призначено службового розслідування, ін.), суд наголошує, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акту можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акту (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акту необхідно розуміти не як вимоги до самого акту, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так дефектні процедури прийняття адміністративного акту, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акту робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акту, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акту адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення.

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.04.2020 року у справі №813/1790/18, від 06.02.2020 року у справі №300/1406/19 року та підлягає обов`язковому застосуванню судом до спірних правовідносин в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

Щодо суті встановлених в ході службового розслідування, проведеного дисциплінарною комісією ГУ НП в Харківській області у відношенні ОСОБА_1 , які зафіксовані у висновку службового розслідування від 30.05.2022 року, та які стали підставою для винесення спірних наказів ГУНП в Харківській області № 287 від 30 травня 2022 року "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області", а також № 280 о/с від 08 червня 2022 року про звільнення зі служби в поліції (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), суд зазначає наступне.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначений статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Згідно частини першої статті 19 Дисциплінарного статуту, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Згідно частини третьої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частиною четвертою та п`ятою статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника. Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Згідно частини шостої статті 19 Дисциплінарного статуту обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

Частиною сьомою названої вище статті передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно частини восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до частини одинадцятої статті 19 Дисциплінарного статуту у разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

Згідно частини першої статті 24 Дисциплінарного статуту поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.

Отже, в ході службового розслідування з`ясовуються обставини, з приводу яких воно було призначене, встановлюється наявність чи відсутність вини порушника у вчиненні дисциплінарного проступку, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь його відповідальності, а також ставлення до скоєного, та в разі підтвердження факту вчинення дисциплінарного проступку виконавцем службового розслідування вноситься пропозиція про застосування до винної особи конкретного дисциплінарного стягнення.

У висновку службового розслідування від 30.05.2022 року зазначено, що на підставі зібраних під час службового розслідування матеріалів інспекторами встановлено, що майор поліції ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, що виразився у порушені:

- пунктів 1, 2 частини першої сталі 18 Закону України «Про Національну поліцію», у частині недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, не професійного виконання своїх службових обов`язків;

- пунктів 1, 2, 4, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ, у частині неутримання від протиправних дій, які підривають авторитет Національної поліції України, невиконання зобов`язання бути вірним Присязі поліцейського, не виконання наказів керівника, ознайомившись і знаючи закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки їх не виконав, не сприяння керівникові в організації дотримання службової дисципліни та не інформування його про порушення;

- абзацу п`ятого частиш другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», в частині обов`язку водія не допускати керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

- пункту 2,9а ПДР України, у частині заборони водія керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

- пункту 1.6 наказу начальника ГУНП в Харківській області від 19.10.2021 року № 2062 - невиконання вимог керівництва;

- абзацу першого пункту 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ від 09,11.2016 № 1179, в частині неухильного дотримання положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- частини другої статті 19 Конституції України, частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», а саме діяв не у межах та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Також, у висновку службового розслідування зазначено, що під час проведення службового розслідування, обставин, які пом`якшують провину майора поліції ОСОБА_1 не встановлено. Разом з цим, вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку у стані алкогольного сп`яніння, відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України є обставиною, що обтяжує відповідальність останнього.

Крім того, дані дії майор поліції ОСОБА_1 вчиняв в умовах воєнного стану та військовою агресією Російської Федерації проти України.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області №280 о/с від 08 червня 2022 року звільнено зі служби майора поліції ОСОБА_1 /0088043/, старшого слідчого СВ Ізюмського районного управління поліції Головного управління НП в Харківській області за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). Підстава: наказ ГУНП в Харківській області від 30.05.2022 року №287, подання заступника начальника ГУНП в Харківській області від 06.06.2022 року.

Зі змісту висновку службового розслідування від 30.05.2022 року встановлено, що підставою для звільнення майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції стало те, що позивач вчинив дисциплінарний проступок, оскільки:

1) 14.05.2022 року ОСОБА_1 не виконав наказ начальника Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області від 29.04.2022 року, покинув межі визначеного місця несення служби (місто Харків), не повідомивши своє керівництво та не отримавши на те дозволу, вирушив в напрямку міста Бровари Київської області на власному транспортному засобі «Daewoo Nexia», номерний знак НОМЕР_1 ;

2) 14.05.2022 року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП - керував транспортним засобом «Daewoo Nexia», номерний знак НОМЕР_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.05.2022 № 72, виданим КНП «Березанська міська лікарня Березанської міської ради», складеним протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №065154 від 14.05.2022 року, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, поясненнями, а також відеозаписами з портативних відео реєстраторів поліцейських УПП в Київській області ДПП НПУ;

3) 14.05.2022 року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП - керував транспортним засобом «Daewoo Nexia», номерний знак НОМЕР_1 , на 111 кілометрі автомобільної дороги М-03 сполученням "Київ - Харків - Довжанський" з перевищенням дозволеної швидкості руху, що підтверджено постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5387781 від 14.05.2022 року.

З приводу перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння за кермом транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Приписами п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, в ході службового розслідування установлено, що опитаний під час проведення службового розслідування інспектор взводу № 2 роти №3 БПП в м, Бориспіль УПП у Київській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3 пояснив, що 14.05.2022 року спільно з поліцейським взводу №1 роти №3 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП капралом поліції Савкіним С.В. заступили на чергування у складі автопатруля «Лемур-0202», а саме здійснювали вимірювання швидкісного режиму на 111 кілометрі автомобільної дорога М-03 сполученням «Київ-Харків-Довжанський». Того ж дня близько 11.15 год., за порушення пункту 12,4 Правил дорожнього руху (Перевищення дозволеної швидкості руху) ОСОБА_4 було зупинено автомобіль марки «Daewoo Nexia», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням старшого слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП майора поліції Субботіна С.О. (посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 09.08.1999 року). У ході спілкування з останнім, у поліцейських виникла підозра, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та мав відповідні ознаки, а саме: різкий запах алкоголю з порожніти рота» тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. На пропозицію проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Drager» ОСОБА_1 відмовився, однак на пропозицію проходження такого огляду у медичному закладі останній погодився. Огляд проводився у чергового лікаря Березанської ЦРЛ, за результатами якого у парах видихуваного повітря ОСОБА_1 встановлено 1,39 проміле алкоголю, у зв`язку з чим складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №065154 від 14.05.2022 року за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та винесено постанову серії ЕАО №5387781 від 14.05.2022 року за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

Опитаний під час проведення службового розслідування поліцейський взводу №1 роти №3 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП НПУ капрал поліції Савкін С.В. надав аналогічні за змістом пояснення до пояснень лейтенанта поліції ОСОБА_3 . Копії пояснень від вказаних осіб містяться в матеріалах справи.

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.05.2022 року № 72 вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНП «Березанська міська лікарня» за допомогою Alkotest 6820, за результатом якого встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння - 1.39 проміле.

Також, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №065154 від 14.05.2022 року, складеного поліцейським взводу №1 роти №3 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП НПУ капралом поліції Савкіним С.В., встановлено, що 14.05.2022 о 11.14 год. на автодорозі М-03 «Харків-Київ», 111 км., ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Nexia», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у найближчому медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 72 від 14.05.2022 року, чим порушено частину 1 статті 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений. Копії вказаних документів також містяться в матеріалах справи.

В ході службового розслідування також був досліджений відеозапис з портативних відео реєстраторів поліцейських УПП в Київській області ДПП НПУ.

Постановою Яготинського районного суду Київської області від 15 серпня 2022 року по справі №382/419/22 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В постанові зазначено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі КНП «Березанська міська лікарня Березанської міської ради» проводився особою (а саме медичною сестрою), яка не мала право на проведення такого, згідно із вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 та наказу від 17.01.2022 року № 26.

Отже, висновок КНП «Березанська міська лікарня Березанської міської ради» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 72 від 14.05.2022 року є неналежним, недостовірним та недостатнім для підтвердження стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 , оскільки в даному випадку не дотримано процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, долучений до матеріалів справи диск не відкривається (інформація не зчитується), що підтверджується актом від 19.07.2022 року. Враховуючи те, що доданий до протоколу відеозапис на DVD-R диску не відкривається, відповідно він не може визнаний належним та допустимим доказом у справі.

Постанова суду набрала законної сили 26.08.2022 року.

Згідно частини 6 статті 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, відповідачем не підтверджено факт керування ОСОБА_5 14.05.2022 року транспортним засобом «Daewoo Nexia», номерний знак НОМЕР_1 , на 111 кілометрі автомобільної дороги М-03 сполученням "Київ - Харків - Довжанський", в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, в цій частині висновки службового розслідування є спростованими та не знайшли свого підтвердження.

З приводу невиконання ОСОБА_1 наказів керівництва поліції та покидання ним меж визначеного місця несення служби без попередження свого керівника, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

У висновку службового розслідування зазначено, що 14.05.2022 року об 11.40 год. на 111-му кілометрі автодороги М-03 «Київ-Харків-Довжанський», екіпажем управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за порушення пункту 12.4 Правил дорожнього руху (перевищення дозволеної швидкості руху) було зупинено автомобіль марки «Daewoo Nехіа», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням майора поліції ОСОБА_1 , старшого слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.

Відповідно до частини 1 статті 27 розділу V "Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану" Дисциплінарного статуту НПУ, під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

Опитаний в ході службового розслідування майор поліції ОСОБА_1 пояснив, що 14.05.2022 року близько 07.00 год. виїхав за межі міста Харкова та направився до міста Бровари Київської області у гості до свого рідного брата на власному автомобілі «Daewoo Nехіа», номерний знак НОМЕР_1 .

Опитаний в ході проведення службового розслідування начальник Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_2 пояснив, що в зв`язку виведенням воєнного стану в Україні, 01.03.2022 року та 02.03.2022 року на оперативній нараді керівництва Ізюмського РУП, особовому складу неодноразово доводились вимоги про евакуацію працівників, в разі загострення обстановки на території Ізюмського району Харківської області до визначеного місця дислокації. 28.04.2022 відбулась нарада керівництва ГУНП в Харківській області, на якій було дано усний наказ на евакуацію особового складу. Після чого ОСОБА_2 дано вказівку керівникам підпорядкованих підрозділів, заступникам та керівникам служб щодо доведення до кожного працівника інформації про необхідність виїзду з окупованої території до 30.04.2022 року. 29.04.2022 року майор поліції ОСОБА_1 доповів про свій виїзд з окупованої території та отримав дозвіл на місце дислокації в місто Харків. 10.05.2022 року майора поліції ОСОБА_1 , було запрошено до ХУ ДВБ НПУ для опитування та проходження дослідження із використанням поліграфу. Наступного дня ОСОБА_1 у зв`язку із необхідністю в додатковому опитуванні, знов запросили до ХУ ДВБ НПУ, але останній за викликом не з`явився, не доповівши про причини неявки та місця свого перебування. 14.05.2022 року полковнику поліції Ткаченку О А, повідомлено працівниками ХУ ДВБ НПУ, що відносно майора поліції ОСОБА_1 в м. Києві було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_2 звернув увагу на те, що майор поліції Субботін С.О. про дану подію не доповідав, дозволу на виїзд до м. Київ майору поліції ОСОБА_1 не отримував, причину залишення визначеного місця дислокації в м. Харкові також не повідомляв. Копія пояснень надані разом з висновком службового розслідування, які містяться в матеріалах справи.

Отже, позивач, після звільнення з окупованої території, за дозволом керівництва, повинен був знаходитись в м. Харкові, що є місцем його дислокації.

При цьому, ОСОБА_1 в своїх поясненнях не заперечував, що він не повідомляв та не отримував дозволу у свого безпосереднього керівництва на виїзд за межі міста Харкова в напрямку міста Бровари Київської області 14.05.2022 року, що також зафіксовано висновком службового розслідування від 30.05.2022 року.

Вказаного також не спростовано позивачем наданими до суду поясненнями та документами.

За будь-яких обставин як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики (пункт 3 Розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських № 1179).

Суд звертає увагу, що положеннями частини 4 статті 8 Закону Про Національну поліцію визначено, що під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Статтею 24 Закону Про Національну поліцію установлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що всі поліцейські з 24.02.2022 року зобов`язані були виконувати як свої безпосередні функціональні обов`язки, так і завдання, пов`язані із захистом територіальної цілісності України.

Частиною 1 статті 12 вказаного вище Закону передбачено, що поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського.

Згідно статті 17 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", органи державної влади України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, громадські об`єднання, а також громадяни зобов`язані сприяти діяльності військового командування та військових адміністрацій у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану на відповідній території.

Крім того, наказом голови Національної поліції України від 08.04.2022 року №242 "Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану", відповідно до указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від і 4 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнногостану в Україні», наказано керівникам структурних підрозділів центрального органу управління поліції, головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м, Севастополі, областях та м. Києві, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України організувати до завершення (скасування) на території України воєнного стану службову діяльність поліцейських, та державних службовців підпорядкованих органів посиленому варіанті згідно з правовими засадами діяльності Національної поліції України в умовах воєнного стан, установити для працівників шестиденний робочий тиждень та відмінити вихідний день - субота та святкові дні.

Суд звертає увагу, що для виконання службових завдань поза місцем постійної служби в іншому населеному пункті та на певний строк для поліцейського передбачені службові відрядження.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ "Направлення поліцейських у службові відрядження" Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 02.08.2017 року № 672, при направленні поліцейського у службове відрядження видається наказ, підписаний керівником органу поліції або особою, яка виконує його обов`язки, його першим заступником або заступниками відповідно до розподілу функціональних обов`язків (посадових інструкцій).

У наказі зазначаються пункт призначення, найменування органу поліції, у тому числі його територіального (відокремленого) підрозділу (управління, відділу, відділення), куди відряджено працівника, строк та мета відрядження.

Тобто, підставою для службового відрядження є перш за все наказ, підписаний керівником органу поліції.

У відзиві на позов представник відповідача зауважив, що 14.05.2022 року ОСОБА_1 у службові відрядження з міста Харкова в інший населений пункт (місто Бровари, Київська область) не направлявся, відповідний наказ керівництвом не видавався.

Таким чином, зібрані в ході проведення службового розслідування матеріали та долучені до матеріалів справи документи вказують на те, що майор поліції ОСОБА_1 не виконав наказ начальника Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області від 29.04.2022 року, самовільно покинув межі визначеного місця несення служби (місто Харків), не повідомивши своє керівництво та не отримавши на те дозволу, вирушив в напрямку міста Бровари Київської області на власному транспортному засобі («Daewoo Nexia», номерний знак НОМЕР_1 ), внаслідок чого не виконував свої функціональні обов`язки.

При цьому, про дану подію не доповідав, дозволу на виїзд з міста Харкова до Київської області майору поліції ОСОБА_1 не надавав, причину залишення визначеного місця дислокації в м. Харкові не повідомляв, що підтверджено самим позивачем в поясненнях, наданих в ході проведення службового розслідування, що зафіксовано висновком службового розслідування від 30.05.2022 року.

Вказане є неприпустимим також зважаючи на введення на території України воєнного стану з 24.02.2022 року, в результаті чого позивач як співробітник поліції зобов`язаний виконувати як свої безпосередні функціональні обов`язки, так і завдання, пов`язані із захистом територіальної цілісності України.

В сукупності вказані вище порушення свідчать про те, що ОСОБА_1 як співробітник поліції своєю поведінкою дискредитує звання рядового і начальницького складу органів Національної поліції.

Дискредитація Національної поліції полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Вчинення дій, що дискредитують органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Вказана позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 815/3636/15, у якій суд зазначив, що поняття дискредитація перебуває у тісному зв`язку із поняттям дотримання морально-етичних норм та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, закріплених у нормативно-правових актах спеціального законодавства, які пред`являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті. Такі проступки самі по собі або у сукупності підривають довіру та авторитет органів внутрішніх справ в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби, що зумовлює застосування до працівників органів внутрішніх справ, який вчинив діяння, несумісне з посадою, найсуворішого стягнення - звільнення зі служби. Дискредитація звання рядового та начальницького складу є окремою підставою для звільнення, яке не пов`язано із вчиненням правопорушення та набрання чинності рішенням суду.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно пунктів 1, 2, 4, 6, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Частиною 1 статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно статті 64 Закону України "Про Національну поліцію" особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Відповідно до пункт 1.1 Розділу ІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22 лютого 2012 року №155 Про затвердження Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, кожен громадянин України, який вступає на службу до органів внутрішніх справ, добровільно покладає на себе обов`язок служіння Українському народові й захисту свободи, демократії, законності та правопорядку.

Пунктом 2.2 Розділу ІІІ вищевказаного Наказу передбачено, що професійний обов`язок працівника полягає в безумовному виконанні закріплених Присягою, законами та професійно-етичними нормами завдань щодо забезпечення надійного захисту правопорядку, законності, громадської безпеки.

Відповідно до п. 3.2 - 3.3 Розділу ІІІ Наказу, службова діяльність працівника органів внутрішніх справ здійснюється відповідно до такого морального принципу як лояльність, що передбачає вірність державі, повагу і коректне ставлення до державних та громадських інститутів, державних службовців.

Працівник не повинен за будь-яких умов зраджувати моральним принципам служби, що відповідають вимогам держави і очікуванням суспільства, їх неухильне дотримання справа честі і обов`язку кожного працівника органів внутрішніх справ.

Пунктом 4.1 Розділу ІІІ Наказу встановлено, що працівник органів внутрішніх справ, керуючись Присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе певні моральні зобов`язання, а саме: визнавати пріоритет державних і службових інтересів над особистими у своїй діяльності, виявляти твердість і непримиренність у боротьбі зі злочинцями, застосовуючи для досягнення поставленої мети виключно законні і високоморальні принципи.

Згідно ч. 3 пункту 7.8 Розділу ІІІ Наказу, працівник, який порушує принципи і норми професійної етики, втрачає добре ім`я і честь, дискредитує органи внутрішніх справ.

Суд звертає увагу, що дотримання вище зазначених вимог Дисциплінарного статуту та Правил є обов`язком кожного поліцейського не залежно від того перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.

Крім того з тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 року по справі №815/4478/16.

Вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки (постанова Верховного Суду від 25.04.2019 у справі №816/604/17).

Верховним Судом у постанові від 02.10.2018 року по справі №815/4463/17 сформована правова позиція щодо того, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд звертає увагу на те, що як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі Звежинський проти Польщі (заява № 34049/96), рішення ЄСПЛ від 19.04.2007 у справі Вільхо Ескелінен та інші проти Фінляндії (заява № 63235/00).

Згідно із частиною 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Як вже зазначалося, Законом України від 15.03.2018 року №2337-VІІІ затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно частини другої статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ, службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, у тому числі: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння (пункти 1, 2 4, 6 та 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ).

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту НПУ, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частини першої статті 13 Дисциплінарного статуту НПУ, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно частини другої статі 13 Дисциплінарного статуту НПУ, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту НПУ визначено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ч.7 ст. 19 Дисциплінарного статуту НПУ, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Отже, в разі протиправних діянь та вчинення дисциплінарного проступку, поліцейський несе дисциплінарну відповідальність у вигляді стягнення, вид якого визначається в залежності від характеру вини та скоєного проступку. При цьому, характер вини та ступень тяжкості дисциплінарного проступку (неналежне виконання посадових обов`язків, вчинення дій або бездіяльності під час несення служби, що підривають авторитет поліції, тощо) визначається під час проведення у відношенні поліцейського службового розслідування, в результаті чого і обирається вид дисциплінарного стягнення, який застосовується до винної особи.

В позові та додаткових поясненнях позивач зазначив, що з огляду на норми Закону України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України звільнення зі служби - є крайнім заходом, який застосовується до працівника поліції. Вказане дисциплінарне стягнення застосовано дисциплінарною комісією без врахування, що ОСОБА_1 має державні нагороди, а саме: пам`ятний нагрудний знак «За України за її волю», за виконання службових (бойових) падань у складі сил АТО на території Донецької та Луганської областей - наказ АТЦ при СБУ №1036 о/с від 31.10.2015 та нагороджений відзнакою Президента України «За участь в АТО» - Указ президента України від 17.02.2016 року №53/2016.

Крім того, як відмітив позивач, матеріали службового розслідування не містять документів, які характеризують позивача, вказують на наявність покарань і заохочень за період проходження служби, а також даних щодо наявності/відсутності дисциплінарних стягнень.

Суд звертає увагу на те, що Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України не передбачено будь-яких критеріїв тяжкості проступку, за який поліцейський несе дисциплінарну відповідальність і відповідно до якого необхідно застосовувати той чи інший вид дисциплінарного стягнення.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Таким чином, начальникові ГУНП у Харківській області одноособово надано право приймати рішення відповідно до поліцейських про застосовування виду дисциплінарного стягнення виходячи із тяжкості вчинення проступку.

Аналогічна позиція про застосування норм права у схожих правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2018 року у справі № 807/754/17, яка також враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Суд звертає увагу, що позивачем вчинено дисциплінарний проступок у вигляді залишення місця несення служби у період дії на всій території України воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, який триває на теперішній час.

Відповідно до частини 1 статті 29 розділу V "Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану" Дисциплінарного статуту НПУ, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно положень частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту НПУ, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Положеннями частини 2 статті 29 розділу V "Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану" Дисциплінарного статуту НПУ також визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

Крім того, необхідно зазначити, що суттєвою обставиною, за якої застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є той факт, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє на теперішній час, тобто той стан, коли з 24.02.2022 на співробітників поліції покладено виконання к своїх функціональних обов`язків, так і додаткових повноважень і завдань, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України. В той час, дисциплінарний проступок у вигляді порушення службової дисципліни вчинено ОСОБА_1 в період дії на території України воєнного стану.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 став саме дисциплінарний проступок, сутність якого полягала у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, який свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Таким чином, суд дійшов висновку, що висновок службового розслідування сформований у межах компетенції та з врахуванням реального військового стану в Україні. Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами.

Зважаючи, що службовим розслідуванням підтверджено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог Конституції України, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України Про Національну поліцію, а також Правил етичної поведінки поліцейських, чим підірвано авторитет Національної поліції України, чим порушено службову дисципліну, що виразилось у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій, не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських, дискредитовано звання рядового органів Національної поліції враховуючи введення воєнного стану в Україні, що додатково покладає на співробітників поліції виконання завдань, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України, що є несумісними із подальшим проходженням служби в органах поліції, обставин, що пом`якшують відповідальність, не встановлено як в ходів службового розслідування так і в ході розгляду даної справи, отже правомірно застосовано до майора поліції ОСОБА_1 /0088043/, старшого слідчого СВ Ізюмського районного управління поліції Головного управління НП в Харківській області дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Враховуючи вищевикладене, оскаржувані накази начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 287 від 30 травня 2022 року "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області", а також № 280 о/с від 08 червня 2022 року про звільнення зі служби в поліції, є правомірними. Решта позовних вимог є похідними та також не підлягають задоволенню.

Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.