Справа № 709/589/22
Суддя: Кваша І. М.
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Кваші І.М.,

секретаря судового засідання - Дем`яненко Н.М.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Чорнобай адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Мотивує позов тим, що 17 липня 2022 року інспектором взводу 1 роти 3 бат. 4 полку 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Балаян К.А. винесено постанову серії БАБ № 570365 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн. за порушення вимог п. 17.1 Правил дорожнього руху України. Позивач вважає викладені в оскаржуваній постанові обставини необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та не підтвердженими доказами. Просив оскаржувану постанову скасувати, провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

Представником Департаменту патрульної поліції Дідковською Д.Ю. надіслано відзив, в якому представник проти позову заперечив, посилаючись на дотримання інспектором Балаян К.А. всіх вимог законодавства при винесенні постанови. Посилання позивача на відсутність доказів вчинення правопорушення спростовував наявністю відео з нагрудного реєстратора інспектора. Просив в задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, надавши аналогічні пояснення в обгрунтування позовних вимог.

В судове засідання представник відповідача не з`явився.

Виходячи з приписів ч. 3 ст. 268 КАС України суд ухвалив розглядати справу за відсутності нез`явившихся учасників.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.

17 липня 2022 року інспектором взводу 1 роти 3 бат. 4 полку 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Балаян К.А. винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ № 570365 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн. Відповідно до змісту даної постанови 17 липня 2022 року о 11-15 год у м. Києві по бульвару Дружби Народів, 42, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом "Skoda Fabia", д.н.з. НОМЕР_1 здійснив рух по смузі руху для громадського транспорту, чим порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху України.

Вважаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесені до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП за порушення вимог п. 17.1 ПДР України, а саме: керуючи транспортним засобом здійснив рух по смузі для громадського (дослівно з постанови).

У відповідності до п. 17.1 ПДР України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

За ч. 3 ст. 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто суть вказаного в постанові правопорушення не в повній мірі відповідає пункту ПДР, що там зазначений та формулюванню порушення, вказаного в ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Так, згідно вказних норм порушенням визнається рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11.

В той же час, в остаржуваній постанові інпектором зазначено, що ОСОБА_1 здійснив рух "по смузі для громадського". При цьому інспектором не вказано, яким знаком позначена смуга руху, по якій рухвася позивач (у випадку якщо це смуга для маршрутних транспортних засобів).

Також слід зазначити наступне.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. Відповідно потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи встановлених останнім доводів.

За статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу адміністративного впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положеннями частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У свою чергу, відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В оскаржуваній постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту допущення позивачем порушення вимог

ПДР України, відсутнє також і посилання на покази свідків, що в цілому свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами.

Інспектором патульної поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне порушення не вжито будь-яких заходів з метою підтвердження належними та допустимими доказами в розумінні статті 251 КУпАП обставин спірної дорожньої-транспортної ситуації за участю позивача.

При цьому позивач, як вбачається з наданого відеозапису, заперечував обставини вчинення правопорушення та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, спілкуючись з інспектором, зазначав про те, що ним не було допущено порушення вимог ПДР України.

Сама по собі постанова про адміністративне правопорушення, складена за наслідками його розгляду не може оцінюватися судом як доказ, оскільки заперечується позивачем.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідачем спростувань доводів позивача не наведено, як і не надано підтверджень щодо вчинення порушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. На відеозаписі з нагрудного реєстратора відповідача, наданому відповідачем, зафіксовано лише винесення інспектором поліції постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необгрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що постанову у справі про адміністративне правопорушення, винесену органами Національної поліції, може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, а саме скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 205, 242-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАБ№ 570365 від 17 липня 2022 року, винесену інспектором інспектором взводу 1 роти 3 бат. 4 полку 1 Управління патрульної поліції в

м. Києві Балаян К.А. про накладення на ОСОБА_1 за ч. 3

ст. 122 КУпАП адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М.Кваша