Справа № 340/10295/21
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 340/10295/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року (головуючий суддя: Притула К.М.) по адміністративній справі № 340/10295/21

за позовом ОСОБА_1 до Кетрисанівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 10.12.2021 року звернулася до суду з позовом до відповідача Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області ( далі Кетрисанівської сільської ради), в якому просить визнати протиправним та скасувати рі-шення 6 сесії 8 скликання Кетрисанівської сільської ради від 19.05.2021 року № 1134 та зобов`язати Кетрисанівську сільську раду затвердити проект землеустрою відведення позивачу у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділян-ки, загальною площею 0,6000 га, за кадастровим № :02:000:0297 , розташованою за адресою: Витязівська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з місцевого бюджету відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем визначеного Земельним кодексом України права на безоплатну передачу земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства.

У відзиві на позов відповідачем зазначено, що відмова у затверджені проекту зем-леустрою обґрунтована необхідністю уникнення загрози збільшення вітрових та водних ерозійних процесів через включення згідно рішення Кетрисанівської сільської ради №156 від 26.02.2021 року земельної ділянки, на яку претендує позивач, до складу земель-них ділянок, на яких створено громадські пасовища.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.04.2022 року позовні вимоги задоволено, на користь позивача стягнуті за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Кетрисанівською сільською радою подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати з підстав порушення судом норм матеріального права, та відмовити в задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачу рішенням 31 сесії 7 скликання Витязівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області №622 від 31.07. 2020 року надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 0,6000 га за рахунок земель комунальної власності сільськогосподарського призначення на території сільради (а.с.30).

На замовлення позивача сертифікованим приватним підприємством ПП "Альфа-Земпроект" на замовлення позивача виготовлено проект землеустрою (а.с.24-35).

Висновком експерта державної експертизи ГУ Держгеокадастру у Львівський №22090/82/20 від 03.12.2020 року проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу визнано таким, що відповідає вимогам чинного земельного законодавства, прийнятим нормативно-правовим актам та погоджено (а.с.32).

Відділом Головного управління Держгеокадастру у Харківський області за результатами розгляду проекту землеустрою 02.02.2021 року позивачу видано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим № :02: 000: 0297 (а.с.33).

Позивач 12.02.2021 року за вхідним № 161/9 подала до Кетрисанівської сільської ради заяву про затвердження проекту землеустрою та передачу вищезазначеної земельної ділянки у приватну власність( а.с.36).

Згідно матеріалів справи рішенням 6 сесії 8 скликання Кетрисанівської сільської ради від 19.05.2021 року №1134 позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеуст-рою , яка обґрунтована тим, що ця земельна ділянка відведена під громадські пасовища згідно рішення Кетрисанівської сільської ради №156 від 26.02.2021 року (а.с.37).

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду із по-зовом за захистом своїх інтересів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про проти-правність спірного рішення, оскільки мотиви, з яких відповідач відмовив позивачу у за-твердженні поданого ним проекту, є незаконними.

Колегія суддів звертає увагу, що подібні правовідносини були предметом розгля-ду Верховним Судом у справі №160/5989/19, спір у який виник з аналогічних підстав, і колегія суддів застосовує правові висновки, сформульовані у цій справі у постанові від 26.10. 2021 року.

Згідно з ч.1 ст. 33 ЗК України громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дару-вання, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель дер-жавної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше нада-ні їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) нале-жної їм земельної частки (паю).

За змістом ч. 1-3 , 5 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шля-хом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно із ч. 7 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є вико-навцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до ч. 8-9 ст. 118 ЗК України (ч. 8 ст. 118 виключено на підставі Закону № 1423-IX від 28.04.2021 року, однак вказана норма була чинна на момент виникнення спірних правовідносин ) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст.186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно зі ст. 25, 30 Закону України Про землеустрій документація із землеуст-рою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документа-ції, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, по-годження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановле-ному Земельним кодексом України, цим Законом.

У свою чергу, ч.1 ст.186-1 ЗК України (ст.186-1 виключено на підставі Закону № 1423-IX від 28.04. 2021 р., однак вказана стаття була чинна на момент виникнення спір-них правовідносин ) передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. У відповідності до ч. 4 ст. 186-1 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в ч.1 цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Частиною 5 ст.186-1 ЗК України передбачено, що органи, зазначені в ч.1-3 цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або наді-слати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його пого-дження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відпо-відній сфері.

Згідно з ч. 6 ст. 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту зе-млеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його по-ложень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, до-кументації із землеустрою або містобудівній документації.

Відповідно до ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або ор-ган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відве-дення земельної ділянки та надання її у власність.

Тобто, єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому ст.186-1 ЗК України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Результат розгляду з питань затвердження проекту земле устрою оформлюється відповідним органом у формі рішення, що прямо передбачено ч.9 ст. 118 ЗК України.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку ст.186-1 ЗК України норми цього Кодексу не містять.

При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту.

Аналогічний висновок викладений також у постановах Верховного Суду від 28.02. 2019 року у справі №818/1903/17 ,від 16.11.2020 року у справі № 640/5615/19.

Матеріали справи свідчать, що позивач виконала вимоги чинного земельного зако-нодавства, та правомірно із заявою про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у приватну власність звернулася до Кетрисанівської сільської ради.

Відповідачем розглянута вищезазначена заява позивача, та з підстав, не передбаче-них чинним земельним законодавством відмовлено позивачу у затвердженні проекту зе-млеустрою.

Доводи відповідача про неможливість затвердження наданого позивачем проекту землеустрою з підстав включення земельної ділянки до громадських пасовищ на підставі іншого рішення сільради №156 від 26.02.2021року, судом першої інстанції правомірно відхилені з підстав відсутності жодної визначеної ЗК України правової підстави для від-мови у затвердженні проекту землеустрою позивача.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні право-відносини, чи порушено норми процесуального права.

Викладене свідчить, що суд першої інстанції правильно встановив обставини спра-ви, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування судового рі-шення відсутні.

Керуючись ст.315, 316, 321, 322, 325 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року в адміністративній справі № 340/10295/21- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття, та касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий