Справа № 540/5252/21
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 540/5252/21
Головуючий першої інстанції Морська Г.М.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Херсон

Повний текст судового рішення складений 17.11.2021р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Херсонської міської ради на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

13.09.2021р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Херсонської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Херсонської міської ради від 23.07.2021р. №433 про відмову їй у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) орієнтованою площею 180,4кв.м. по АДРЕСА_1 ; зобов`язання надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) орієнтованою площею 180,4кв.м. по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що в порушення ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, рішення Херсонської міської ради від 23.07.2021р. №433 про відмову позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) орієнтовним розміром 180,4кв.м., для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), не містить жодної із визначених законом підстав у відмові в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 17.11.2021р. позов задоволений частково; визнано протиправним та скасовано пп.1.16 п.1 рішення Херсонської міської ради від 23.07.2021р. №433 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд (присадибні ділянки) орієнтованою площею 180,4кв.м. по АДРЕСА_1 ; зобов`язано Херсонську міську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд (присадибні ділянки) орієнтованою площею 180,4кв.м. по АДРЕСА_1 , з урахуванням висновків суду; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на те, що визначена позивачем земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , згідно Плану зонування розташована в торгівельній зоні Г-6, тобто, її місце розташування не відповідає містобудівній документації, що є правовою підставою для відмови у надані дозволу на виготовлення проектної документації щодо відведення земельної ділянки. /а.с.65-66/

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 18.11.1998р. ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок загальною площею 35,6кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с.14-17/

15.07.2021р. ОСОБА_1 звернулася до Херсонської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) орієнтованою площею 180,4кв.м. по АДРЕСА_1 . До вищезазначеної заяви, зокрема, додано графічні матеріали з бажаним місцем розташування земельної ділянки. /а.с.8-11/

Рішенням Херсонської міської ради від 23.07.2021р. №433 відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) орієнтованою площею 180,4кв.м. по АДРЕСА_1 , на підставі ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, у зв`язку із невідповідністю містобудівній документації Плану зонування території міста Херсон, затвердженому рішенням міської ради від 20.02.2015р. №1724 (земельна ділянка розташована в торговельній зоні Г-6). /а.с.7/

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України (надалі ЗК України) та Законом України «Про землеустрій».

Відповідно до п. «б» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ч.ч.1, 2, ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному ч.1 ст.128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

При цьому, з огляду на зміст пп. «в» ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно п. «г» ч.1 ст.121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Таким чином, ОСОБА_1 , як громадянка України має право на безоплатне отримання у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у м. Херсоні - не більше 0,10 гектара, за умови, що такого права вона не використала раніше.

Стаття 118 ЗК України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Частиною 6 ст.118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Приписами абз.1 ч.7 ст.118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Виходячи з обставин справи, апеляційний суд враховує, що позивач скористалася своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 121, ч.6 ст. 118 ЗК України, подавши на розгляд селищної ради клопотання про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою разом із графічними матеріалами, із зазначенням розміру бажаної земельної ділянки та місця її розташування.

Підставою для відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою слугувала невідповідність місця розташування об`єкта містобудівній документації Плану зонування території міста Херсон, затвердженому рішенням міської ради від 20.02.2015р. №1724 (земельна ділянка розташована в торговельній зоні Г-6).

Так, відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. №3038-VI (надалі Закон України від 17.02.2011р. №3038-VI) планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

За визначеннями, наведеними у ст.1 Закону України від 17.02.2011р. №3038-VI генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту;

план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон;

детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.

Частиною 1 ст.17 Закону України №3038-VI передбачено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Згідно із ч.1 ст.18 Закону України план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів.

Так, рішенням Херсонської міської ради від 20.02.2015р. №1724 затверджено План зонування території міста Херсон (надалі План зонування).

Апелянт зазначає, що визначена позивачем земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , згідно Плану зонування розташована в торгівельній зоні Г-6, тобто, її місце розташування не відповідає містобудівній документації, що є правовою підставою для відмови у надання дозволу на виготовлення проектної документації щодо відведення земельної ділянки. /а.с.65-66/

Разом з тим, Херсонською міською радою не надано до суду належних та допустимих доказів щодо місцезнаходження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 у торгівельній зоні Г-6 Плану зонування.

Статтями 38, 39 ЗК України передбачено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм.

Так, з 18.11.1998р. ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок загальною площею 35,6кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , яке набуте задовго до затвердження Херсонською міською радою План зонування території міста Херсон. /а.с.14-17/

Згідно ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України (у редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Колегія суддів приходить до висновку, що на момент затвердження відповідачем відповідної містобудівної документації, за адресою: АДРЕСА_1 , знаходився житловий будинок, що належав на праві приватної власності ОСОБА_1 , чого не враховано відповідачем, а тому порушено законне право позивача на отримання права власності (користування) на земельну ділянку, на якій він розміщений.

Крім того, згідно ч.11 ЗК України (в редакції чинній на момент розгляду справи) якщо об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, що не перебуває у користуванні, набувач такого об`єкта нерухомого майна зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому ст.ст.118, 123 або 128 цього Кодексу.

Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, зобов`язаний передати земельну ділянку у власність або користування набувачу в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пропущення строку подання клопотання, зазначеного в абзаці першому цієї частини, не може бути підставою для відмови набувачу (власнику) такого об`єкта у передачі йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт.

Вищезазначені зміни законодавства, підтверджують висновок суду щодо беззаперечного права власника нерухомого майна на отримання у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позову.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Херсонської міської ради залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Єщенко О.В. Яковлєв О.В.