Справа № 726/679/22
Суддя: Мілінчук С. В.
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/679/22
Провадження №2-а/726/19/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2022 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі - Попович Ю.І. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Чернівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Поляк Петро Петрович до інспектора Управління патрульної поліції в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції Костюка Святослава Романовича, УПП в Чернівецькій області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції про визнання незаконними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови в справі про адміністративні правопорушення в якому вказує, що постановою серії ЕАО № 5353946 від 08.04.2022 року на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП. Вважає вказану постанову не законною та такою що підлягає скасуванню.

Зазначає, що 02.04.2022 він отримав від ТОВ «Авто Граф М» довіреність, згідно якої йому довірено здійснити перегін по території України автомобіля марки «Ленд ровер», номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ТОВ «Авто Граф М». Враховуючи те, що у нього не виникло зобов`язання на реєстрацію транспортного засобу, склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст.121 КУпАП у його діях чи бездіяльності відсутній. Окрім того, згідно постанови КМУ від 04.03.2022 року, під час дії в України воєнного стану, строк для реєстрації транспортного засобу продовжено до 90 днів, після його закінчення.

На підставі викладеного, позивач просить суд визнати незаконними дії відповідача та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 5353946 від 08.04.2022 року.

Представник УПП в Чернівецькій області надіслав до суду відзив на позов у якому вказує, що під час патрулювання, працівниками поліції було зупинено автомобіль «Land Rover Range Rover», з транзитним номерний знаком НОМЕР_1 (на червоному фоні). У подальшому було встановлено, що водій керує транспортним засобом порушуючи терміни реєстрації транспортного засобу у територіальному сервісному центрі МВС. У зв`язку із встановленим, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП. Вважає, що позовні вимоги необґрунтовані, просить відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання сторони не з`явились, що відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України не є перешкодою для розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, вивчивши заяву позивача та відзив відповідача, встановивши належність, допустимість та достовірність доказів, які мають значення для правильного вирішення справи, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5353946 від 08.04.2022 року, водій ОСОБА_1 о 19 годині 34 хвилин по вул. Старожучківський шлях, 13 А у м. Чернівці керував автомобілем «Land Rover Range Rover», з транзитним номерний знаком НОМЕР_1 , який не був зареєстрований у визначеному законом порядку у сервісному центрі МВС протягом 10 днів з моменту придбання транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.9. в ПДР України, за що притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 73 КАУ України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтями 75, 76 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з п. п. "в" п. 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП відповідальність настає за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до довіреності від 02.04.2022 за № 15/13 отримав від ТОВ «Авто Граф М» та довірено здійснити перегін по території України автомобілю марки LAND ROVER RANGE ROVER номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ТОВ «Авто Граф М».

Відповідно до зазначеної довіреності ОСОБА_1 мав право керувати автомобілем у межах строку дії довіреності, довіреність для надання співробітникам поліції для підтвердження права керування. ОСОБА_1 відповідно до довіреності здійснював перегін авто відповідно до п.1.7 «Правил роздрібної торгівлі транспортними засобами та номерними агрегатами» від 31.07.2002. Довіреність видана відповідно до п.3.15 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.1998 за №1388.

Власником зазначеного автомобіля є ТОВ «Авто Граф М» відповідно до договору купівлі - продажу автомобілів від 01 червня 2016 року № 070 та додаткової угоди №1 до договору купівлі - продажу від 01 червня 2016 року.

Між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Граф М» угоди щодо купівлі - продажу зазначеного авто не укладалося, тобто у ОСОБА_1 не виникало обов`язку зареєструвати транспортний засіб в визначеному законом порядку у сервісному центрі МВС протягом 10 днів з моменту придбання транспортного засобу.

Отже, ОСОБА_1 не є власником автомобілю марки LAND ROVER RANGE ROVER номер НОМЕР_2 , а тому у нього немає обов`язку здійснити перереєстрацію транспортного засобу.

Водночас суд приходить до висновку щодо незаконності оскаржуваної постанови у зв`язку із застосуванням відповідачем норми матеріального права, яка втратила чинність, виходячи з наступного.

Процедура реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів врегульована Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок).

Так, п. 7 Порядку у редакції станом на 22 січня 2022 року викладено у наступній редакції: «Власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).»

Водночас постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2022 р. № 190 «Про внесення змін до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 і від 11 листопада 2009 р. № 1200» внесено до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (Офіційний вісник України, 1998 р., № 36, ст. 1327; 2015 р., № 90, ст. 3040; 2021 р., № 78, ст. 4936), і Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 р. № 1200 (Офіційний вісник України, 2009 р., № 87, ст. 2939; 2010 р., № 80, ст. 2826; 2016 р., № 56, ст. 1941; 2021 р., № 44, ст. 2704), зміни.

Так, пункт 7 Порядку доповнено абзацами такого змісту: «У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів".

Тобто на час винесення відповідачем оскаржуваної постанови підлягала застосуванню норми п. 7 Порядку, яка передбачає обов`язок власників транспортних засобів протягом 90 днів зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях.

Відтак, правильними є доводи позивача щодо неправильного застосування відповідачем норм матеріального права, а саме норми п. 7 Порядку, яка втратила чинність.

Отже, суд приходить до висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які об`єктивні дані про порушення позивачем правил дорожнього руху, тобто в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого їй діяння.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Окремо варто зауважити про те, що статтею 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що незабезпечення права на захист є порушенням вимог Конвенції щодо розгляду справи. Так, у своєму рішенні від 09 червня 2011 року у справі «Лучанінова проти України» Європейський суд з прав людини відмітив, що мало місце порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у поєднанні з підпунктами «b» і «c» пункту 3 статті 6 Конвенції у зв`язку з тим, що заявниці не було надано можливості підготувати свій захист та ефективно скористатись допомогою захисника.

Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини. Відтак, ненадання інспектором можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, у випадку якщо особа цього б бажала, порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із дослідженого відеозапису з місця події, ОСОБА_1 виявив бажання скористатись юридичною допомогою та вказав, що необхідно почекати адвоката, який приїде на місце зупинки автомобіля. Працівник поліції повідомив, що нікого він чекати не буде та продовжив вчиняти процесуальні дії.

Така бездіяльність працівників поліції порушила конституційні права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та, як наслідок, порушує порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі. Аналогічний висновок викладений у постанові ВС КАС від 18 лютого 2020 року по справі № 524/9827/16-а.

На підставі викладеного та беручи до уваги те, що відповідачем достовірно не доведено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП в зв`язку з порушенням ним п. 2.9.в), ПДР України, а тому суд приходить до висновку, що надані суду матеріали не містять беззаперечних доказів вини останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею ч. 6 ст. 121 КУпАП, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити.

Разом із тим, варто звернути увагу позивача на те, що згідно правового висновку КАС ВС викладеного у постанові від 26.12.2019 у справі № 724/716/16-а, працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень не діють як самостійний суб`єкт владних повноважень, а тому не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями КУпАП.

Враховуючи викладене, у частині задоволенні позову до інспектора Управління патрульної поліції в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції Костюка Святослава Романовича необхідно відмовити.

Враховуючи наведене, та на підставі ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, ч. 6 ст. 121, 245, 251, 252, 258, 268, 279, 280, 283, 285 КУпАП, ст. ст. 9, 44, 48, 72-77, 134, 139, 245-246, 286, 289 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5353946 від 08.04.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, винесену лейтенантом поліції Костюком Святославом Романовичем.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень передбаченого ч. 6 ст. 121 КпАП України - закрити.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого Апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук