Справа № 420/9259/22
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9259/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області (вул. Гвардійська, буд. 38, кв. 29, смт. Чорноморське, Одеський район, Одеська область, 67570), третя особа Товариство автомобілістів «Гвардієць» (вул. Гвардійська, 9, смт. Чорноморське, Одеський район, Одеська область, 67570), про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області, третя особа Товариство автомобілістів «Гвардієць», в якому просить: - визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду та відмови у наданні їй - ОСОБА_1 , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва індивідуальних гаражів (в межах селища міського типу Чорноморське) на території Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області; - зобов`язати відповідача розглянути її - ОСОБА_1 , заяву (клопотання) від 04.11.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для розміщення індивідуального гаражу в строк, передбачений Земельним кодексом України, та надати відповідний дозвіл.

Позивачка зазначила, що є членом Товариство автомобілістів «Гвардієць» та має гараж № НОМЕР_1 , площею 30,кв м.

04.11.2021 року за вх. №Є629-3/020-7 вона звернулась із заявою (клопотанням) до відповідача Чорноморської селищної ради, в якій просила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаражу, орієнтовною площею 0,01 га, за рахунок земель Чорноморської селищної ради Одеського (колишня назва Лиманського) району Одеської області. Позивачка у своїй заяві вказала, що право безоплатної передачі у власність земельної ділянки за вказаним цільовим призначенням не використовувала.

До вказаної заяви (клопотання) були додані графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, викопіювання за кадастровою картою України, викопіювання (з планово-картографічних матеріалів) земельної ділянки та кадастровий план земельної ділянки, копія паспорту громадянина України та РНОКПП.

Проте відповідач у встановленому законодавством порядку не розглянув заяву, не надав рішення, чим, на думку позивачці, фактично відмовив у наданні земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаражу на території Чорноморської селищної ради з посиланням на рішення Чорноморської селищної ради №250-VІІІ від 07.10.2021 року «Про заборону надання дозвільних документів на земельній ділянці, передбаченої для проведення берегоукріплювальних робіт в зонах зсуву на території Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області».

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною позивачка звернувся до суду з даним позовом.

У позові та наданих додатково поясненнях позивачка звертає увагу на велику кількість рішень Одеського окружного адміністративного суду, якими задоволені вимоги членів Товариство автомобілістів «Гвардієць», проте відповідач не розглядає вказані заяви, не приймає відповідних рішень.

Позивач просила задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 11.07.2021 року поновлений строк звернення до суду, позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що дійсно позивачка зверталась з клопотанням до Чорноморської селищної ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для розміщення гаражу в межах населеного пункту АДРЕСА_2 , орієнтовною площею 0,01 га, на яку заявниці направлена відповідь, що вказане питання тимчасово не розглядається до моменту виконання прийнятого рішення Чорноморської селищної ради №250-VІІІ від 07.10.2021 року «Про заборону надання дозвільних документів на земельній ділянці, передбаченої для проведення берегоукріплювальних робіт в зонах зсуву на території Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області».

Представник вважає, що діяв у відповідності до вимог законодавства.

Третя особа пояснень не надала до суду.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Дослідивши заяви по суті та надані сторонами докази, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є членом Товариство автомобілістів «Гвардієць» та має гараж № НОМЕР_1 , розташований на території Чорноморської селищної ради.

04.11.2021 року за вх. № Є629-3/020-7 позивачка звернулась із заявою (клопотанням) до відповідача Чорноморської селищної ради, в якій просила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаражу, орієнтовною площею 0,01 га, за рахунок земель Чорноморської селищної ради Одеського (колишня назва Лиманського) району Одеської області. Позивачка у своїй заяві вказала, що право безоплатної передачі у власність земельної ділянки за вказаним цільовим призначенням не використовувала.

До вказаної заяви (клопотання) надала графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, викопіювання за кадастровою картою України, викопіювання (з планово-картографічних матеріалів) земельної ділянки та кадастровий план земельної ділянки, копія паспорту громадянина України та РНОКПП.

Листом від 15.07.2021 року позивачку повідомлено, що її клопотання тимчасово не розглядається до моменту виконання рішення Чорноморської селищної ради №250-VІІІ від 07.10.2021 року «Про заборону надання дозвільних документів на земельній ділянці, передбаченої для проведення берегоукріплювальних робіт в зонах зсуву на території Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області».

Позивачка, вважаючи, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо розгляду її клопотання, звернулась до суду з даним позовом.

Дослідивши, проаналізувавши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 143 Конституції України передбачено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції. Стаття 144 Конституції України: органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 122 Земельного кодексу повноваженнями щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб надані сільським, селищним, міським радам.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Статтею 26 визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з частиною 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених норм ЗК України свідчить про те, що законодавством встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам зазначеним у ЗК України документів, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому рішення компетентним суб`єктом владних повноважень повинно бути прийнято у встановленому законодавством порядку, а саме у відповідності до ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Судом достовірно встановлено, що клопотання позивача у встановлений строк у встановлений спосіб розглянуто не було.

При цьому відповідач у відзиві не спростував твердження позивача про порушення його прав щодо не розгляду клопотань у встановлений законодавством спосіб.

Таким чином, вимоги позивача про протиправну бездіяльність відповідача щодо прийняття рішень за його клопотаннями у встановлений законодавством спосіб є обґрунтованими та підлягаю задоволенню, оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені у частині шостій статті 118 ЗК України, у визначений законом строк.

Крім того, суд вважає, що підлягає частковому задоволенню вимога позивача про зобов`язання відповідача розглянути її - ОСОБА_1 , заяву (клопотання) від 04.11.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для розміщення індивідуального гаражу в строк, передбачений Земельним кодексом України, та надати відповідний дозвіл шляхом зобов`язання відповідача розглянути по суті клопотання позивачці у встановлений законодавством спосіб.

При цьому суд виходить з того, що вирішення питань щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою належить до виключної компетенції відповідача.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. При цьому під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

У зв`язку з викладеним вимога щодо зобов`язання надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не підлягає задоволенню, оскільки відповідач не вирішував по суті клопотання позивача у встановлений законодавством спосіб.

Таким чином, відповідач діяв не у відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 800,00грн.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області (вул. Гвардійська, буд. 38, кв. 29, смт. Чорноморське, Одеський район, Одеська область, 67570, ), третя особа Товариство автомобілістів «Гвардієць» (вул. Гвардійська, 9, смт. Чорноморське, Одеський район, Одеська область, 67570, ), про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 від 04.11.2021р. (вх №Є-629-3/020-7 від 04.11.2021 року) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаража (в межах селища міського типу Чорноморське) на території Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області.

Зобов`язати Чорноморську селищну раду Одеського району Одеської області розглянути по суті та прийняти рішення у встановлений строк з дня набрання законної сили рішення суду та у встановлений законодавством спосіб клопотання ОСОБА_1 від 04.11.2021р. (вх № Є-629-3/020-7 від 04.11.2021 року) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаража (в межах селища міського типу Чорноморське) на території Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 800,00 грн

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва