Справа № 640/3862/22
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2022-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2022 року м. Київ №640/3862/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп»
до Головного управління ДПС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (відокремлений підрозділ), в якому просило суд:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №, винесене Головним управлінням ДПС у м. Києві 22 вересня 2021 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у наказі відповідача №2367-п від 06 серпня 2021 року відсутня конкретна інформація, зазначення якої вимагається чинним законодавством, отже наказ про проведення перевірки є протиправним, а відтак і рішення, винесене за результатом проведення перевірки - є протиправним.

Окрім того, на думку позивача, відповідач дійшов хибних висновків щодо виявлених перевіркою порушень. Зокрема, перевіркою, яка розпочалась 13 серпня 2021 року не могло бути встановлено порушення у вигляді не проведення розрахункових операцій чи не створення відповідного розрахункового документу, оскільки, на момент проведення фактичної перевірки у всіх без виключення чеках РРО, які роздруковувалися та видавалися на перевіряємій АЗС, вказувалося літерне позначення акцизного податку, розмір ставки акцизного податку та загальна сума такого податку.

Також, як зазначає позивач, позиція відповідача щодо застосування до позивача відповідальності, передбаченої пунктом 1 статті 17 Закону №265 є принципово не вірною. У розумінні зазначеної норми штраф накладається за не видачу відповідного розрахункового документу, що підтверджує виконання господарської операції. Утім, як пункт 2 статті 3, так і пункт 1 статті 17 Закону №265 стосується саме випадків, коли розрахунковий документ взагалі не створюється та не видається, а не випадку, коли розрахунковий документ був створений, роздрукований та виданий, але не містив якийсь реквізит, який жодним чином не впливав на виконання господарської операції та отримання доходу від реалізації товарів, робіт, послуг. Якби навіть літерне позначення акцизного податку і не відображалося в чеках РРО, які видавалися позивачем під час проведення розрахункових операцій, зазначене ніяк не вплинуло б на нарахування та сплату акцизного податку, не спричинило нанесення збитку бюджету, правам споживачів. До того ж, законодавець не ототожнює відсутність обов`язкового реквізиту у фіскальному чеку з його не створенням та/чи не видачею.

Крім того, позивач вважає безпідставним застосування контролюючим органом до позивача штрафу у розмірі 50 % вартості проданих товарів.

З огляду на викладені у позовній заяві обставини, позивач вважає рішення відповідача протиправним та таким, що порушує права позивача, а відтак звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні. Запропоновано відповідачу на протязі п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали подати до суду відзив на позовну заяву.

У відзиві на адміністративний позов відповідач вказував на те, що фактичною перевіркою, проведеною ГУ ДПС у Запорізькій області на АЗС з магазином позивача, встановлено неподання до органів ДПС звітності, пов`язаної із використанням РРО та ненадання копій фіскальних звітних чеків з РРО за: 30 січня 2021 року, 02 липня 2021 року, 17 липня 2021 року, 19 липня 2021 року, що є порушенням пунктів 7, 9 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06 липня 1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Крім того, в акті перевірки вчинено запис про порушення режиму програмування підакцизних товарів, встановлено проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без створення відповідних розрахункових документів, тобто, невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа на загальну суму 13 956 010,95 грн., що є порушенням пункту 1 статті 3 Закону №265.

За наслідками проведеної перевірки до позивача оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням правомірно застосовано штрафну санкцію.

Крім того, відповідач зауважував, що фактична перевірка проведена у відповідності до вимог податкового законодавства.

У судове засідання прибув представник відповідача, який підтримав свої доводи, наведені у відзиві на позов, та просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Позивач не прибув, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вирішив завершити розгляд справи у порядку письмового провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання.

Вирішуючи спір суд виходив з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у Запорізькій області 06 серпня 2021 року видано наказ №2367-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «МАНГО-ГРУП» ()», згідно якого, керуючись статтею 19-1, статтею 20, підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80, пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), наказано провести з 12 серпня 2021 року тривалістю не більше 10 діб фактичну перевірку АЗС з магазином за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Мелітопольське шосе, 68-Г, де здійснює діяльність ТОВ «МАНГО-ГРУП» () за період з 01 січня 2021 року по день закінчення фактичної перевірки, з питань дотримання норм законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій; наявності ліцензій та інших документів; установлених правил торгівлі підакцизними товарами, а також інших питань, що регулюють виробництво та обіг підакцизних товарів в Україні.

На підставі направлень №3707 та №3708 від 06 серпня 2021 року уповноваженими особами Головного управління ДПС у Запорізькій області 13 серпня 2021 року проведена фактична перевірка АЗС з магазином, розташованої за адресою: вул. Мелітопольське шосе, 68-Г, м. Бердянськ, Запорізька область, в якій здійснює діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНГО-ГРУП», за результатами якої складено Акт перевірки від 25 серпня 2021 року №7878/08/01/07/09/39039648.

Перевіркою встановлено неподання до органів ДПС звітності, пов`язаної із використанням реєстратора розрахункових операцій № та ненадання копій фіскальних звітних чеків з РРО за: 30 січня 2021 року, 02 липня 2021 року, 17 липня 2021 року, 19 липня 2021 року, що є порушенням пунктів 7, 9 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06 липня 1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Також перевіркою встановлено порушення режиму попереднього програмування підакцизних товарів, а саме: згідно із пунктом 11 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості. В той же час, в порушення зазначеної норми, згідно бази даних АС «Податковий блок», 31 січня 2021 року о 09 год. 05 хв. було продано цигарки «Ротманс» за ціною 51,00 грн без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД. З аналогічними порушеннями були реалізовані 30 січня 2021 року ті ж самі цигарки.

Окрім того, перевіркою встановлено проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без створення відповідних розрахункових документів, тобто невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, а саме: згідно абзацу 19 статті 2 Закону №265/95-ВР розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі. Відповідно до «Положення про форму та зміст розрахункових документів, порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми N ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок)», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №13 від 21 січня 2016 року: фіскальний чек на товари (послуги) - це розрахунковий документ, надрукований реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Форма N ФКЧ-1 касового чека наведена в додатку 1 до цього Положення та повинна містити інформацію, у тому числі, щодо ставки акцизного податку, його літерного позначення та сум акцизного податку, - ТОВ «МАНГО-ГРУП» при проведенні розрахункових операцій на РРО № у перевіряємому періоді друкувалися касові чеки не встановленої форми та змісту, які не містять вищевказану інформацію стосовно акцизного податку та згідно діючого законодавства не є розрахунковими документами, тобто в паперовому вигляді та/або електронній формі відповідні розрахункові документи при продажу підакцизних товарів не видавались.

За перевіряємий період на АЗС з магазином ТОВ «МАНГО-ГРУП» було роздруковано чеків невстановленої форми при продажу підакцизних товарів на загальну суму 13 956 010,95 грн.

Таким чином, контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем пунктів 1, 7, 9, 11 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06 липня 1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Не погоджуючись із висновками, зробленими в Акті перевірки від 25 серпня 2021 року №7878/08/01/07/09/39039648, Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНГО-ГРУП» подало заперечення на них.

Зі змісту Висновку №170/08/01/07/09/39039648 від 16 вересня 2021 року на заперечення від 07 вересня 2021 року №616 до акту фактичної перевірки №7878/08/01/07/09/39039648, вбачається, що у своїх запереченнях ТОВ «Манго-Груп» посилається на зміни, внесені Законом України №1791-VIII від 20 грудня 2016 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році», який набув чинності з 01 січня 2017 року в частині скасування акцизного податку із роздрібного продажу палива, а також період в якому АЗС з магазином при проведенні розрахункових операцій через РРО не друкувало у касових чеках інформацію щодо ставки акцизного податку, його літерного позначення та сум акцизного податку складає з 01 січня 2021 року по 14 липня 2021 року. З огляду на зазначене, Головним управлінням ДПС у Запорізькій області перераховано суму роздрукованих касових чеків не встановленої форми при продажу підакцизних товарів на АЗС з магазином за адресю: Запорізька область, м. Бердянськ, Мелітопольське шосе, 68-Г, де здійснює діяльність ТОВ «Манго-груп» за період з 01 січня 2021 року по 14 липня 2021 року, і сума невидачі (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, щ підтверджує виконання розрахункової операції на вказаній господарській одиниці складає 548 086,46 грн.

Водночас, Головне управління ДПС у Запорізькій області вважало, що порушення пунктів 1, 7, 9, 11 Закону №265/95-ВР, які викладені в акті фактичної перевірки від 25 серпня 2021 року №7878/08/01/07/09/39039648, є дійсними і залишаються без змін.

В подальшому, на підставі акту перевірки від 25 серпня 2021 року №7878/08/01/07/09/39039648, за порушення пунктів 1, 7, 9, 11 Закону №265/95-ВР, на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, згідно пункту 1, пункту 10, пункту 7 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06 липня 1995 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп» Головним управлінням ДПС у м. Києві податковим повідомленням-рішенням від 22 вересня 2021 року № застосовано штраф у розмірі 279 653,23 грн.

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення від 22 вересня 2021 року № до Державної податкової служби України, рішенням якої від 20 січня 2022 року №1090/6/99-00-06-03-02-06 скаргу позивача залишено без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення - без змін.

Не погоджуючись із ухваленим податковим повідомленням-рішенням від 22 вересня 2021 року № позивач звернувся до суду.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (ПК України) встановлено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульовано статтею 80 ПК України.

Згідно з пунктом 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

В силу пункту 80.4 статті 80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Відповідно до пункту 80.5 статті 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Кодексу посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Щодо тверджень позивача про начебто про невідповідність наказу на проведення перевірки, оскільки, на його думку, в ньому не зазначені конкретні підстави для її проведення, які передбачені підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, а саме не вказано яка саме інформація була отримана ГУ ДПС в Запорізькій області щодо порушень з боку позивача, коли та ким така інформація надана та в який спосіб, то з цього приводу суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, наказ про проведення перевірки видано на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Мета перевірки, як зазначено в направленні на перевірку - з питань дотримання норм законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій; наявності ліцензій та інших документів; установлених правил торгівлі підакцизними товарами, а також інших питань, що регулюють виробництво та обіг підакцизних товарів в Україні.

З матеріалів справи вбачається, що згідно бази даних АС «Податковий блок», 30 січня 2021 року та 31 січня 2021 року позивачем були продані цигарки «Ротманс» демі сільвер за ціною 51,00 грн без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Отже, станом на час проведення фактичної перевірки у податкового органу була в наявності інформація, яка свідчила про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Доводи позивача про протиправність проведення відповідачем фактичної перевірки з підстав не зазначення в наказі, яка саме інформація була наявна у ГУ ДПС в Запорізькій області, що стала у подальшому підставою для прийняття наказу та оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд вважає безпідставними, оскільки відсутність відповідної інформації за наявності оформлення наказу відповідно до вимог статті 81 Податкового кодексу України та законодавчо встановлених підстав для його видання, не є достатньою підставою для визнання такої перевірки і її наслідків протиправними.

У свою чергу, для вирішення питання щодо здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів, слід звернути увагу на функції контролюючого органу.

Відповідно до підпунктів 19-1.1.4, 19-1.1.14 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Таким чином, контролюючий орган наділеній повноваженнями проводити фактичні перевірки за наявності передбачених законом обставин, зокрема, у разі здійснення функцій, визначених законодавством у сфері здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Крім того, відповідно до приписів статті 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, інших емітованих платіжних інструментів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Таким чином, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів).

Поряд з цим необхідно зазначити, що призначаючи фактичну перевірку щодо здійснення функцій, визначених законодавством у сфері здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів фахівці контролюючого органу вправі здійснювати перевірку виключно з вказаних питань.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22 травня 2018 року по справі №810/1394/16, постанові від 05 листопада 2018 року у справі №803/988/17.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ГУ ДПС у Запорізькій області мало право на проведення фактичної перевірки позивача на підставі здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством, у сфері здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Слід звернути увагу, що у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі №805/3809/16-а (п.п.37-38) підтверджено позицію, що здійснення функцій, визначених законодавством, зокрема, у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг).

Судом встановлено, що наказ на проведення фактичної перевірки №2367п містить дату його видачі 06 серпня 2021 року, найменування контролюючого органу Головне управління ДПС в Запорізькій області, найменування та реквізити суб`єкта, який перевіряється - ТОВ «МАНГО-ГРУП» ()» адресу господарського об`єкту - АЗС з магазином за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Мелітопольське шосе, 68-Г, вид перевірки - фактична, підстави для проведення перевірки, визначені Податковим кодексом України - підпункт 80.2.2, пункту 80.2 статті 80 ПК України, дату початку перевірки - з 12 серпня 2021 року, тривалість перевірки - не більше 10 діб, період діяльності, який буде перевірятися - з 01 січня 2021 року по день закінчення фактичної перевірки, з питань дотримання норм законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій; наявності ліцензій та інших документів; установлених правил торгівлі підакцизними товарами, а також інших питань, що регулюють виробництво та обіг підакцизних товарів в Україні.

Наказ №2367-п від 06 серпня 2021 року підписаний заступником начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області та скріплений печаткою контролюючого органу.

Отже, наказ про проведення фактичної перевірки відповідає вимогам, встановленим Податковим кодексом України, був прийнятий без порушення визначеної чинним законодавством процедури призначення фактичної перевірки та за наявності передбаченої ПК України підстави для її проведення.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що видання керівником відповідача наказу про призначення перевірки не створює небезпеки інтересам позивача, оскільки сам по собі факт проведення перевірки не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду особі, не призводить до настання невідворотних негативних наслідків. Проведення перевірки є лише процедурою встановлення обставин, які необхідні для контролю за правильністю нарахування і сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Тобто не зазначення в наказі конкретних підстав для проведення фактичної перевірки не є підставою для визнання такого наказу протиправним і, відповідно, протиправною саму перевірку.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 460/1239/19, в якій зазначено, що не зазначення підстави в наказі на проведення перевірки не свідчить про незаконність наказу або перевірки, оскільки, відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України в наказі на перевірку достатньо зазначити підставу для проведення перевірки, визначену цим Кодексом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що посадовими особами податкового органу пред`явлено уповноваженій особі позивача направлення на перевірку та копію наказу про проведення фактичної перевірки, в яких зазначено дату видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта який перевіряється, мета, вид (фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку, отже, відповідачем повною мірою дотримано вимоги чинного законодавства щодо прийняття наказу про проведення фактичної перевірки позивача та безпосередньо щодо проведення такої перевірки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач, видавши наказ про проведення перевірки стосовно позивача та провівши перевірку, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Податковим кодексом України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано.

Позивачем було допущено до проведення фактичної перевірки контролюючих осіб і за наслідками перевірки складено акт перевірки від 25 серпня 2021 року №7878/08/01/07/09/ НОМЕР_1 та винесено податкове повідомлення-рішення рішенням від 22 вересня 2021 року №, яким застосовано до позивача штраф у розмірі 279 653,23 грн.

Суд зазначає, що у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

При цьому, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Велика палата Верховного Суду у своїй постанові від 08 вересня 2021 у справі №816/228/17, відступаючи від позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 27 січня 2015 року, дійшла наступного висновку: «у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права; неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставою позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки; при цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення».

В даному випадку Велика палата Верховного Суду фактично закріпила правила оцінки судами процедурних порушень під час проведення податкових перевірок, у тому числі під час їх призначення.

З огляду на викладене вище, слід зауважити у даній справі, що відсутність у наказі на проведення фактичної перевірки детальної інформації щодо підстав проведення такої перевірки не вплинуло на висновки проведеної перевірки господарюючого об`єкта позивача.

Щодо виявлених перевіркою порушень, суд зазначає наступне.

Визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

За змістом статті 2 цього Закону реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для виконання платіжних операцій. До реєстраторів розрахункових операцій належать: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;

розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;

розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну;

фіскальний звітний чек - документ встановленої форми, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний фіскальний звітний чек) реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час створення якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься відповідно до фіскальної пам`яті реєстратора розрахункових операцій або фіскального сервера контролюючого органу;

Відповідно до статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

7) подавати до контролюючих органів звітність, пов`язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій та розрахункових книжок, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця у разі, якщо цим пунктом не передбачено подання інформації по дротових або бездротових каналах зв`язку.

Суб`єкти господарювання, які використовують програмні реєстратори розрахункових операцій, повинні передавати до контролюючих органів по дротових або бездротових каналах зв`язку інформацію у формі електронних копій розрахункових документів, електронних фіскальних звітів, електронних фіскальних звітних чеків та іншу інформацію, необхідну для обліку роботи програмних реєстраторів розрахункових операцій фіскальним сервером контролюючого органу, яка створюється засобами таких програмних реєстраторів розрахункових операцій.

9) щоденно створювати у паперовій та/або електронній формі реєстраторами розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) або програмними реєстраторами розрахункових операцій фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій;

11) проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості;

12) вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Наказом Міністерства фінансів України від 21 червня 2016 року №13, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 року за №220/28350 «Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми № ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок)» з метою виконання вимог Податкового кодексу України, Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та удосконалення нормативно-правових актів, пов`язаних із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, відповідно до Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236, - затверджено зокрема Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів.

Цим Положенням визначено форми і зміст розрахункових документів / електронних розрахункових документів, які в обов`язковому порядку мають надаватися особам, які отримують або повертають товар, отримують послуги або відмовляються від них, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням інтернету, при здійсненні розрахунків суб`єктами господарювання для підтвердження факту: продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг; здійснення операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, якщо такі операції виконуються не в касах банків; здійснення операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів; приймання комерційними агентами банків та небанківськими фінансовими установами готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування (далі - ПТКС), за винятком ПТКС, що дають змогу користувачеві здійснювати виключно операції з отримання коштів.

Розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на надані такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Відповідно до пункту 3 розділу 1 цього Положення установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів.

У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

За змістом розділу ІІ Положення - фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою № ФКЧ-1 наведений у додатку 1 до цього Положення.

Фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити:

найменування суб`єкта господарювання (рядок 1);

назва господарської одиниці - найменування, яке зазначене в документі на право власності або користування господарською одиницею і відповідає довіднику «Типи об`єктів оподаткування» та повідомлене ДПС формою 20-ОПП (рядок 2);

адреса господарської одиниці - адреса, яка зазначена в документі на право власності чи користування господарською одиницею (назва населеного пункту, назва вулиці, номер будинку/офісу/квартири) та повідомлена ДПС формою 20-ОПП (рядок 3);

для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ,- індивідуальний податковий номер платника ПДВ, який надається згідно з Кодексом; перед номером друкуються великі літери «ПН» (рядок 4);

для СГ, що не є платниками ПДВ,- податковий номер або серія та номер паспорта / номер ID картки (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), перед яким друкуються великі літери «ІД» (рядок 5);

якщо кількість придбаного товару (обсяг отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру,- кількість, вартість одиниці виміру придбаного товару (отриманої послуги) (рядок 6);

код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7);

цифрове значення штрихового коду товару (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством, а у разі непередбачення - за бажанням платника) (рядок 8);

цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9)

назва товару (послуги), вартість, літерне позначення ставки ПДВ (рядок 10);

ідентифікатор еквайра та торгівця або інші реквізити, що дають змогу їх ідентифікувати (рядок 11);

ідентифікатор платіжного пристрою (рядок 12);

сума комісійної винагороди (у разі наявності) (рядок 13);

вид операції (рядок 14);

реквізити електронного платіжного засобу (платіжної картки), допустимі правилами безпеки платіжної системи, перед якими друкуються великі літери «ЕПЗ» (рядок 15);

напис «ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» (найменування платіжної системи, платіжний інструмент якої використовується, код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі та/або код транзакції в платіжній системі, значення коду) (рядок 16);

підпис касира (якщо це передбачено правилами платіжної системи), перед яким друкується відповідно напис «Касир» (рядок 17);

підпис держателя електронного платіжного засобу (платіжної картки) (якщо це передбачено правилами платіжної системи) в окремих рядках, перед якими друкуються відповідно написи «Касир» та «Держатель ЕПЗ» (рядок 18);

позначення форми оплати (готівкою, електронним платіжним засобом, у кредит, тощо), суму коштів за цією формою оплати та валюту операції (рядок 19);

загальна вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово «СУМА» або «УСЬОГО» (рядок 20);

для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ,- окремим рядком літерне позначення ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкуються великі літери «ПДВ» (рядок 21);

для СГ роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку (СГ, що зареєстровані платниками іншого податку, крім ПДВ),- окремим рядком літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкується назва такого податку (рядок 22). У реквізиті «Акцизний податок» його назва наводиться згідно з Кодексом. За потреби дозволяється використовувати скорочення;

заокруглення (рядок 23);

до сплати (рядок 24);

фіскальний номер касового чека / фіскальний номер електронного касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина, секунда) проведення розрахункової операції (рядок 25);

QR-код, який містить у собі код автентифікації повідомлення (МАС) цього чеку, дату і час здійснення розрахункової операції, фіскальний номер касового чека / фіскальний номер електронного касового чека, суму розрахункової операції, фіскальний номер РРО / фіскальний номер ПРРО) (рядок 26);

для касового чека, що створюється програмним реєстратором розрахункових операцій:

позначку щодо режиму роботи (офлайн/онлайн), в якому створений касовий чек програмним реєстратором розрахункових операцій (рядок 27), контрольне число, сформоване в режимі офлайн (рядок 28);

заводський номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ЗН». Заводський номер для програмних реєстраторів розрахункових операцій не зазначається (рядок 29);

фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН» або фіскальний номер програмного реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН ПРРО» (рядок 30);

напис «ФІСКАЛЬНИЙ ЧЕК» та графічне зображення найменування або логотипу виробника (рядок 31).

Рядки 6-10 фіскального чека повторюються відповідно до кількості різних найменувань товарів (послуг), які оплачені за одним касовим чеком.

Якщо кількість придбаного товару (отриманої послуги) дорівнює одиниці виміру, відомості про товар (послугу) можна друкувати в одному рядку.

Якщо реєстратор розрахункових операцій працює з цінами (тарифами), що включають ПДВ, в фіскальному чеку друкується вартість кожного товару (послуги) з урахуванням ПДВ, інакше - вартість без урахування ПДВ.

Рядки 11-18 фіскального чека заповнюються у разі застосування під час проведення розрахунків з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) платіжного терміналу, з`єднаного або поєднаного з реєстратором розрахункових операцій.

Рядки 15, 16, 18 фіскального чека повторюються відповідно до кількості електронних платіжних засобів, з використанням яких здійснюється оплата.

Рядок 19 фіскального чека повторюється відповідно до кількості різних форм оплати. У разі здійснення оплати лише в готівковій формі дозволяється не друкувати цей рядок.

Рядки 21, 22 фіскального чека повторюються відповідно до кількості податкових груп за різними ставками ПДВ та акцизного податку. Дозволяється не друкувати рядки за податковими групами, якщо сума ПДВ або акцизного податку дорівнює нулю.

У разі якщо загальна вартість придбаних товарів (отриманих послуг) не кратна найменшому номіналу грошових знаків національної валюти, встановленому Національним банком України в якості засобу платежу, результат заокруглення суми оплати у готівковій формі, виконаний відповідно до вимог Національного банку України щодо оптимізації обігу монет дрібних номіналів, друкується після рядка 22 з написом «Заокруглення». Наступним рядком друкується «До сплати» і сума після заокруглення.

З наведеного вище процитованого чинного законодавства слідує, що фіскальний касовий чек як розрахунковий документ повинен відповідати встановленій формі та змісту і повинен мати в обов`язковому порядку всі обов`язкові реквізити. При цьому, за відсутності хоча б одного обов`язкового реквізиту такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

Проведеною Головним управлінням ДПС у Запорізькій області перевіркою встановлено неподання до органів ДПС звітності, пов`язаної із використанням реєстратора розрахункових операцій № та ненадання копій фіскальних звітних чеків з РРО за: 30 січня 2021 року, 02 липня 2021 року, 17 липня 2021 року, 19 липня 2021 року, що є порушенням пунктів 7, 9 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06 липня 1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Також перевіркою встановлено порушення режиму попереднього програмування підакцизних товарів, а саме: згідно бази даних АС «Податковий блок», 31 січня 2021 року о 09 год. 05 хв. було продано цигарки «Ротманс» за ціною 51,00 грн без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД. З аналогічними порушеннями були реалізовані 30 січня 2021 року ті ж самі цигарки, що є порушенням пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР.

Окрім того, перевіркою встановлено проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без створення відповідних розрахункових документів, тобто невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, а саме: ТОВ «МАНГО-ГРУП» при проведенні розрахункових операцій на РРО № у перевіряємому періоді друкувалися касові чеки не встановленої форми та змісту, які не містять інформацію стосовно акцизного податку, що є порушенням пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР.

З огляду на наведене, суд відхиляє доводи позивача з приводу того, що відсутність обов`язкового реквізиту у розрахунковому документі не ототожнюється з його невидачею та відсутністю, зокрема, впливу такої обставини на виконання господарської операції та отримання доходу від реалізації товарів, робіт, послуг.

Наведені вище норми чинного податкового законодавства чітко вказують на те, що розрахунковий документ повинен відповідати встановленій формі і змісту, мати всі обов`язкові реквізити, а в разі відсутності хоча б одного обов`язкового реквізиту такий документ не прийматиметься як розрахунковий. Тобто вказані норми не мають альтернативи і не надають контролюючому органу право вибору в залежності від інших обставин трактувати наявність чи відсутність порушення у господарюючого суб`єкта. Проведення розрахункової операції з видачею розрахункового документа, який не містить хоча б одного обов`язкового реквізиту, вважається невидачею такого розрахункового документа, оскільки такий документ не приймається як розрахунковий.

Отже, відповідачем доведено, а позивачем не спростовано вчинення ним порушення пунктів 1, 7, 9, 11 статті 3 Закону №265/95-ВР.

Згідно зі статтею 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

За порушення пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР передбачена відповідальність згідно з пунктом 1 статті 17 цього Закону, а саме:

1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

В той же час, відповідно до пункту 11 Прикінцевих положень цього Закону тимчасово, до 1 січня 2022 року, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються в таких розмірах:

10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

За порушення пунктів 7 та 9 статті 3 Закону №265/95-ВР передбачена відповідальність згідно з пунктом 10 статті 17 цього Закону, а саме:

10) тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі неподання до контролюючих органів звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків з реєстраторів розрахункових операцій через дротові або бездротові канали зв`язку в разі обов`язковості її подання.

За порушення пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР передбачена відповідальність згідно з пунктом 7 статті 17 цього Закону, а саме:

7) триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Податковим повідомленням-рішенням від 22 вересня 2021 року № Головне управління ДПС у м. Києві застосувало до позивача, за порушення пунктів 1, 7, 9, 11 Закону №265/95-ВР, штраф у розмірі 279653,23 грн.

З матеріалів справи вбачається, що податковим органом були враховані заперечення позивача на акт перевірки, а саме враховано зміни, внесені Законом України №1791-VIII від 20 грудня 2017 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році», який набув чинності з 01 січня 2017 року в частині скасування акцизного податку із роздрібного продажу палива, а також період, в якому АЗС з магазином за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, Мелітопольське шосе, 68-Г, товариство при проведенні розрахункових операцій через РРО не друкувало у касових чеках інформацію щодо ставки акцизного податку, його літерного значення та сум акцизного податку з 01 січня 2021 року по 14 липня 2021 року, - перераховано суму роздрукованих касових чеків невстановленої форми при продажу підакцизних товарів на АЗС з магазином, яка склала - 548086,46 грн.

Як вбачається з Висновку №170/08/01/07/09/39039648 від 16 вересня 2021 року, затвердженого заступником начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області 16 вересня 2021 року, на заперечення від 07 вересня 2021 року до акту фактичної перевірки №7878/08/01/07/09/ НОМЕР_1 від 25 серпня 2021 року, враховуючи суму невидачі розрахункових документів у розмірі 548086,46 грн, штрафна санкція за порушення пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР становить: 548086,46 грн х 10% = 54808,65 грн; за порушення пунктів 7, 9 статті 3 Закону №265/95-ВР - тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за порушення пункту 11 статті 3 вказаного Закону - триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В той же час, у розрахунку фінансових санкцій до податкового повідомлення-рішення від 22 вересня 2021 року № зазначено, що, зокрема за порушення пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР передбачена відповідальність «10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) -за порушення вчинено вперше 548086,46 х 50% = 274043,23 грн.)».

З наведеного слідує, що відповідачем неправомірно в оскаржуваному податковому повідомленні-рішення розрахована штрафна санкція за порушення пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР, оскільки 10% вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) за порушення вчинено вперше становитиме - 548086,46 грн х 10% = 54808,65 грн, а не 274043,23 грн.

Щодо решти застосованої санкції - за порушення пунктів 7, 9 статті 3 Закону №265/95-ВР - 510 грн; і за порушення пункту 11 статті 3 цього Закону - 5100 грн. - розрахунок відповідає санкції статті.

Таким чином, вірним є застосування до позивача штрафу у розмірі 60418,65 грн.

Отже, податкове повідомлення - рішення від 22 вересня 2021 року № підлягає скасуванню в частині застосування штрафу у розмірі 219 234,58 грн.

З урахуванням викладеного адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду позивачем платіжним дорученням №1962 від 28 січня 2022 року сплачено судовий збір у розмірі 4195,00 грн.

З урахуванням частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає відшкодуванню позивачу сума судового збору у розмірі 1714 грн. (за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано: суб`єктом владних повноважень, юридичною особою сума судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (не менше 2481 грн. і не більше 24 810 грн.) (4195,00 - 2481,00 = 1714,00).

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 250, 251 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНГО-ГРУП» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 22 вересня 2021 року №, винесене Головним управлінням ДПС у м. Києві, в частині застосування штрафних санкцій на суму 219 234,58 грн.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНГО-ГРУП» (01010, м. Київ, пров. Хрестовий, 2, офіс 405, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (ВП) (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1714,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко