Справа № 752/8607/21
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 752/8607/21 Суддя (судді) першої інстанції:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції з вимогами про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №1АВ00958115 про вчинення 24.09.2020 року адміністративного правопорушення в галузі безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати зазначене рішення, та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та недотриманням норм процесуального права. Зокрема, в апеляційній скарзі зазначається, що суд першої інстанції не врахував обставини недоведеності факту перевищення встановленого обмеження швидкості автомобілем, а також помилково визначив, що оскаржувана постанова направлялася за адресою, наявною в ЄДРТЗ.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2022 року, відкрито апеляційне провадження у справі №752/8607/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу для іншого учасника процесу, призначено апеляційну скаргу до розгляду з 12 вересня 2022 року в порядку письмового провадження.

Департамент патрульної поліції подав відзив на апеляційну скаргу, зазначив, що частиною першою статті 14-2 КУпАП визначено, що за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, адміністративну відповідальність несе, зокрема, керівник юридичної особи, за яким зареєстровано транспортний засіб, або належний користувач транспортного засобу, за умови, якщо про нього внесено відомості до ЄДРТЗ. Відтак, оскільки позивач є керівником ПП`Б.С.К. Україна», за яким зареєстровано транспортний засіб Volkswagen Jetta (номерний знак НОМЕР_1 ), то до відповідальності останній притягнутий цілком правомірно.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до витягу з сервісу перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки дорожнього руху зафіксованих в автоматичному режимі, вбачається, що транспортний засіб Volkswagen Jetta, номерний знак НОМЕР_1 , 24.09.2020 року о 16год 13 хв, перевищив встановлені обмеження швидкості руху більше ніж на 20 км/ год за адресою M03 КИЇВ-ХАРКІВ-ДОВЖАНСЬКИЙ 101+400, що зафіксоване приладом Каскад 034-1219, та в подальшому постановою поліцейського ДПП Маярчуком С.С. складено постанову серії 1АВ № 00958115.

Відповідальність за скоєне правопорушення передбачена частиною першою статті 122 КУпАП.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - транспортний засіб Volkswagen Jetta, номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований за ТОВ «Б.С.К. Україна», а відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ТОВ «Б.С.К. Україна» є ОСОБА_1 , у зв`язку із чим відносно останнього і складено оскаржувану постанову.

Державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фоєю І.О. 15.01.2021 винесено постанову про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження № 64149087, де боржником визначений ОСОБА_1., а виконавче провадження відкрито на підставі постанови №00956168 від 01.10.2020 року.

На підставі постанови державного виконавця про арешт коштів боржника позивачу стало відомо про наявну постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, що стало підставою для звернення до ДПП м. Київ із клопотанням про надання інформації від 22.01.2021.

ДПП НПУ листом № Г-1245,1296/41/27/03-2021 від 11.02.2021 року «Про надання інформації щодо притягнення до адміністративної відповідальності» повідомлено, що станом на 08.02.2021 відповідно до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 винесено адміністративні постанови серії 1АВ №№ 00956168, 00577072, 00865343, 00864197, 00967017, 01073791, 01122421, 01035710, 01035418, 01027107, 00958118, 00956343, 00813881, 00565794, 00556701, 00516540. Постанови на підставі статті 291 КУпАП України набрали законної сили, оскільки в порядку статті 2791 КУпАП України направлені за адресою місця реєстрації, що зазначена в ЄДРТЗ, однак, в подальшому постанови серії 1АВ №№ 00864197, 00865343, 009965168, 00967017, 01073791, 00577072 повернуті до ДПП, оскільки не вручені позивачу. Отже, постанова серії 1АВ № 00958115 набрала законної сили.

Надалі, позивач звернувся до ДПП м. Київ із скаргою на дії посадових осіб ДПП м. Київ щодо дотримання закону при винесенні постанов про накладення адміністративного стягнення по справах про адміністративні правопорушення, в якій просив визнати неправомірними дії посадових осіб ДПП щодо встановлення належних юридичних адрес Товариств чи їх керівників, виконати вимоги статті 291 КУпАП шляхом направлення на належні юридичні адреси Товариств адміністративних постанов, в тому числі й постанови серії 1АВ № 00958115.

Відомостей про прийняте рішення за результатом розгляду скарги, що встановлено статтею 293 КУпАП України матеріали справи не містять, однак позивач стверджує, що ДПП м. Київ рішення по суті скарги органом не прийнято, із цих підстав просив суд прийняти рішення про поновлення строку для звернення із позовною заявою до суду.

У підсумку позивач вважає, що постанова серії 1АВ №00958115 має бути скасована, а провадження у справі закрито за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, так як останній об`єктивно не міг виконати всі необхідні дії для інформування відповідача про особу, що дійсно вчинила адміністративне правопорушення, оскільки постанова відправлена відповідачем засобами поштового зв`язку за адресою, за якою позивач її не міг отримати.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 8 частини першої статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до статті 14 зазначеного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом. 12.4 Правил дорожнього руху України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до частини першої статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно примітки суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до статті 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Статтею 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача, відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні, на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Нормами статті 279-3 КУпАП регламентовано порядок звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Так, згідно статті 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів» від 14 листопада 2018 року №1197 визначено процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу.

Відповідно до статті 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, оскільки позивач є керівником приватного підприємства, за яким зареєстрований зафіксований транспортний засіб Volkswagen Jetta, номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується самим позивачем, то відповідач дійшов обґрунтованого висновку, що в даному випадку саме ОСОБА_1 є відповідальною особою, яка має нести адміністративну відповідальність за фактом встановленого перевищення названим ТЗ встановлених обмежень швидкості руху, обставини якого зафіксовані в оскаржуваній постанові.

Слід зазначити, що позивач не заперечує факту скоєння адміністративного правопорушення іншою особою (водієм), а лише посилається на те, що постанову про накладення адміністративного стягнення було направлено на невірну адресу.

Між тим, колегія суддів зазначає, що неотримання постанови про накладення адміністративного стягнення не спростовує факту вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного із перевищенням швидкості руху, та не свідчить про протиправність прийнятої щодо позивача постанови, тому такі посилання апелянта не можуть бути достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Посилання позивача на ту обставину, що ним змінено місце реєстрації проживання, а оскаржувана постанова направлена на попередню адресу реєстрації місця його проживання, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Умови, за яких відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, звільняється від відповідальності за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, чітко визначені законом, а саме: частиною першою статті 279-3 КУпАП.

Так, звільнення може мати місце лише у випадку, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Разом з тим, гр. ОСОБА_2 пропустив встановлений 20-денний термін з дня вчинення відповідного правопорушення, адже звернулась з відповідною заявою лише 09 березня 2021 року, при тому, що оскаржувана постанова вже набрала законної сили згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом № 13 Міністерства внутрішніх справ України від 13 січня 2020 року.

Таким чином, визначені законом підстави для звільнення від відповідальності особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, за вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі, відсутні.

Колегія суддів вважає, що позивач, будучи власником транспортного засобу, який є джерелом підвищеної небезпеки, передаючи його в користування третім особам, має бути зацікавлений та вжити належних заходів задля забезпечення дотримання користувачем такого ТЗ правил дорожнього руху та неухильного виконання вимог чинних нормативно-правових актів останнім.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем правильно визнано позивача суб`єктом скоєного правопорушення, та оскаржувана постанова винесена щодо нього правомірно.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення №01073791 від 31 жовтня 2020 року за формою відповідає вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що під час встановлення адміністративного правопорушення, а також накладення адміністративного стягнення на позивача, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Отже, доводи апелянта не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд залишає рішення суду першої інстанції без змін, підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2021 року у справі №752/8607/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Суддя - доповідач О.М. Кузьмишина

Судді Л.О. Костюк

О.Є. Пилипенко