Справа № 640/25415/21
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

15 вересня 2022 року справа №640/25415/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу

за позовомПриватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича (далі по тексту - позивач, Приватний виконавець Мельник Ю.А.)
до1. Дисциплінарної комісії приватних виконавців (далі по тексту - відповідач 1, Дисциплінарна комісія) 2. Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач 2, Мін`юст)
про1) визнання протиправним та скасування рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 30 червня 2021 року, оформлене протоколом №65, про задоволення подання Міністерства юстиції України та застосування до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича дисциплінарного стягнення у вигляді попередження; 2) визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №2502/7 від 22 липня 2021 року про введення в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 30 червня 2021 року, оформлене протоколом №65, про задоволення подання Міністерства юстиції України та застосування до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича дисциплінарного стягнення у вигляді попередження
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи про протиправність рішень відповідачів, якими застосовано до нього дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, оскільки відповідачами було порушено порядок проведення перевірки, а висновки, викладені в оскаржуваному рішенні, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Ухвалою від 13 вересня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва прийняв адміністративну справу до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі №640/25415/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Представник Мін`юсту, від імені Мін`юсту та Дисциплінарної комісії, у відзиві на позовну заяву зазначив, що рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийнято Комісією у відповідності до вимог чинного законодавства, процедура перевірки дотримана, а тому піжстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Позивач у відповіді на відзив вказав, що під час прийняття оскаржуваного рішення Комісією не було враховано пояснень позивача, обставини вчинення проступку, умисного ступеня вини, тяжкість вчиненого ним проступку, наявність наслідків та розмір заподіяної шкоди.

Дисциплінарна комісія відзиву на позовну заяву до суду не надала.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Матеріалами справи встановлено, що 17 березня 2021 року (вх. №Б-160/03.21) ОСОБА_1 звернулась до Південно-Східного міжрегіонального управління Мін`юсту (м. Дніпро) зі скаргою на дії Приватного виконавця Мельника Ю.А., у якій вона зазначила, що кожного місяця з її пенсії проводиться списання у розмірі 1 000,00 грн., проте їй не відомі підстави такого списання, жодних документів з цього приводу вона не отримувала.

Листом від 19 березня 2021 року №Б-160/03.21/09-39 Південно-Східне міжрегіональне управління Мін`юсту (м. Дніпро) направило скаргу ОСОБА_1 за належністю до Мін`юсту.

За дорученням Департаменту державної виконавчої служби Мін`юсту від 07 квітня 2021 року, Управлінням забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління (м. Одеса) проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності Приватного виконавця Мельника Ю.А. за скаргою ОСОБА_1 .

Приватним виконавцем Мельником Ю.А. направлені на адресу Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління (м. Одеса) письмові пояснення від 19 квітня 2021 року щодо проведення позапланової перевірки.

За результатами проведення позапланової невиїзної перевірки Управлінням забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління (м. Одеса) складено довідку від 07 травня 2021 року, яка містить висновок про порушення Приватним виконавцем Мельником Ю.А. абзацу другого частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження №63529545. Вказана довідка направлена до Депратаменту ДВС Мін`юсту листом від 11 травня 2021 року №10.04-2178.

Мін`юст склав подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності Приватного виконавця Мельника Ю.А., яке направлено на розгляд Дисциплінарної комісії 17 червня 2021 року (вих. №8156/20.5.1/32-21), за висновками якого під час здійснення виконавчого провадження №63529545 Приватним виконавцем Мельником Ю.А. порушено вимоги пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» щодо здійснення діяльності приватного виконавця з дотриманням принципу законності; пункту 3 частини першої статті 2 «Про виконавче провадження» щодо здійснення виконавчого провадження з дотриманням засад законності; абзацу другого частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо надсилання документів виконавчого провадження.

Рішенням Дисциплінарної комісії від 30 червня 2021 року, оформленим протоколом №65, задоволено подання Мін`юсту про притягнення Приватного виконавця Мельника Ю.А. до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

Наказом Мін`юсту від 22 липня 2021 року №2502/7 «Про застосування до приватного виконавця Мельника Ю.А. дисциплінарного стягнення» введено в дію рішення Дисциплінарної комісії від 30 червня 2021 року, оформлене протроколом №65, про задоволення подання Мін`юсту про притягнення до дисциплінарної відповідальності Приватного виконавця Мельника Ю.А.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Статтею 37 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» обумовлено, що приватний виконавець несе за свої рішення, дії чи бездіяльність та завдану третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну чи кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, установлених законом, а також дисциплінарну відповідальність у порядку, встановленому цим Законом.

Контроль за діяльністю приватного виконавця відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» здійснюється Мін`юстом шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Частиною третьою, четвертою та сьомою статті 34 вказаного Закону передбачено, що позапланові перевірки проводяться на підставі, зокрема, письмових звернень учасників виконавчого провадження щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця.

Під час проведення позапланових перевірок з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі виявлення під час здійснення перевірок ознак дисциплінарного проступку приватного виконавця Мін`юст вносить вмотивоване подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Аналогічні положення містяться у пункті 19 Розділу ІІІ Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 жовтня 2018 року №3284/5 (далі по тексту - Порядок №3284/5, із змінами, внесеними згідно знаказом Мін`юсту від 07 квітня 2021 року №1277/5).

За змістом пункту 26 Розділу ІІІ Порядку №3284/5 позапланова невиїзна перевірка діяльності приватного виконавця проводиться шляхом витребування від приватного виконавця потрібних документів та відомостей у межах предмета звернення та надання висновку щодо відповідності рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця вимогам законодавства, який викладається в довідці за результатами такої перевірки.

Пунктом 29 Розділу ІІІ Порядку №3284/5 визначено, що за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця Управління контролю (Управління забезпечення примусового виконання рішень) складає довідку, в якій зазначаються: підстави проведення перевірки; факти, викладені у зверненні або у скарзі, на підставі яких проводиться перевірка; обставини, встановлені під час перевірки, із посиланням на джерела отримання інформації; висновок щодо відповідності рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця вимогам законодавства з посиланням на відповідну норму законодавства.

Положеннями статті 38 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що підставою для притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком приватного виконавця є, зокрема, невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків.

Статтею 39 вказаного Закону передбачено, що дисциплінарна комісія приватних виконавців (далі - Дисциплінарна комісія) утворюється при Міністерстві юстиції України для розгляду питань притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків.

Дисциплінарна комісія: 1) розглядає подання Міністерства юстиції України, Ради приватних виконавців України про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності; 2) у разі надходження скарг на діяльність приватних виконавців направляє їх на перевірку Міністерству юстиції України чи Раді приватних виконавців України; 3) приймає рішення на підставі подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Рішення Дисциплінарної комісії приймаються на її засіданні, за умови присутності не менше п`яти членів комісії, шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії. У разі рівного розподілу голосів рішення вважається неприйнятим.

Рішення Дисциплінарної комісії оформлюється протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени комісії.

Статтею 40 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено, що Дисциплінарна комісія, розглядаючи подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, приймає одне з таких рішень: 1) задовольнити подання та застосувати до приватного виконавця дисциплінарне стягнення; 2) відхилити подання та направити матеріали для повторної перевірки діяльності приватного виконавця; 3) відхилити подання та відмовити в застосуванні до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

У разі якщо Дисциплінарною комісією прийнято рішення про задоволення подання та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди, а також факти застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» за вчинення дисциплінарного проступку до приватного виконавця може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) догана; 3) зупинення діяльності приватного виконавця на строк до шести місяців; 4) припинення діяльності приватного виконавця.

Рішення Дисциплінарної комісії про задоволення відповідного подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення вводиться в дію наказом Міністерства юстиції України.

Системний аналіз статей 38, 40, 41 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» дає підстави для висновку, що приватний виконавець може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, яким вважається невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків.

Накладення дисциплінарного стягнення на приватного виконавця здійснюється Дисциплінарною комісією, яка, в свою чергу, при визначенні виду дисциплінарного стягнення враховує обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди, а також факти застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року.

Дисциплінарна комісія, розглядаючи подання про притягнення приватного виконавця Мельника Ю.А. до дисциплінарної відповідальності, встановила, що позивачем при здійсненні виконавчого провадження №63529545 порушено вимоги пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» щодо здійснення діяльності приватного виконавця з дотриманням принципу законності; пункту 3 частини першої статті 2 «Про виконавче провадження» щодо здійснення виконавчого провадження з дотриманням засад законності; абзацу другого частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо надсилання документів виконавчого провадження.

Згідно з приписами абзацу другого частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

За змістом статті 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

За визначеннями, наданими у статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місцем проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та дисциплінарного провадження, постановою від 06 листопада 2020 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження №63529545 з примусового виконання виконавчого напису №39495, виданого 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором №85569/0005XSGF від 16 травня 2013 року, укладеним з ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №83 від 28 лютого 2018 року є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАШТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛЛАНД». Загальна сума, іцо підлягає стягненню - 15 490,76 грн.

У виконавчому написі зазначено місце реєстрації боржника - АДРЕСА_1 , а місце проживання - АДРЕСА_2 .

20 листопада 2020 року приватним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Перевіркою журналу реєстрації вихідної кореспонденції приватного виконавця, сформованого в автоматизованій системі виконавчого провадження встановлено, що за вихідним номером №6554 від 20 листопада 2020 року зареєстровано відомості про надсилання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, за адресою проживання боржника, а саме: АДРЕСА_2 .

Факт надсилання ОСОБА_1 копії постанови від 20 листопада 2020 року за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_2 , також підтверджується копією витягу з реєстру поштових відправлень, долученим до матеріалів справи Приватним виконавцем Мельником Ю.А.

Відомості щодо надсилання вказаної постанови за адресою реєстрації боржника зазначеною у виконавчому написі, а саме: АДРЕСА_1 , у матеріалах справи відсутні, з чим також погодився позивач під час засідання Дисциплінарної комісії.

Також, приватний виконавець у письмових поясненнях від 19 квітня 2021 року зазначив, що документи виконавчого провадження, крім постанови про відкриття виконавчого провадження, надсилались ОСОБА_1 простою кореспонденцією, при цьому доказів надсилання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20 листопада 2020 року за адресою реєстрації боржника приватним виконавцем не надано.

Крім того, за відсутності належних підтверджуючих доказів, зазначення приватним виконавцем у супровідному листі адреси реєстрації боржника не може свідчити про направлення поштової кореспонденції за вказаною адресою.

Разом з тим, позивач під час розгляду скарги Дисциплінарною комісією наголосив на тому, що постанова від 06 листопада 2020 року про відкриття виконавчого провадження №63529545 направлена на обидві адреси боржника, а тому остання повідомлена про відкриття виконавчого провадження, мала змогу ознайомитись з матеріалами виконавчого як у приміщенні приватного виконавця, так і в Автоматизованій системі виконавчих проваджень.

Доказів на підтвердження отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем не надано.

Водночас, з матеріалів дисциплінарної справи вбачається, що ОСОБА_1 є людиною літнього віку з обмеженими можливостями (інвалід І групи, має ампутовану ногу, пересувається на візку), а також не має комп`ютера, що, на думку суду, перешкоджає боржнику ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження як у приміщенні приватного виконавця, так і в Автоматизованій системі виконавчих проваджень.

Таким чином, неналежне неповідомлення боржника засобами поштової кореспонденції про винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20 листопада 2020 року, свідчить про неналежне виконання Приватним виконавцем Мельником Ю.А. своїх обов`язків, а також сворює для боржника негативні наслідки, коли він зобов`язаний з`ясовувати причини нарахування пенсії у меншому розмірі, звертаючись до різноманітних органів.

З огляду на викладене, Дисциплінарною комісією вірно зазначено про порушення Приватним виконавцем Мельником Ю.А. вимог абзацу другого частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо не направлення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20 листопада 2020 року за адресою реєстрації боржника.

При цьому, суд вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, яке є найлегшим стягненням, є співмірним ступеню вини приватного виконавця під час здійснення виконавчого провадження №63529545.

Суд відхиляє посилання позивача на те, що скарга ОСОБА_1 не містила власноручного підпису скаржника, а тому не могла бути прийнята до розгляду, з огляду на таке.

Зі змісту скарги вбачається, що вона написана власноручно ОСОБА_1 та не містить підпису скаржника. Водночас, жодним нормативним актом не визначено форму та зміст скарги щодо рішення, дій або бездіяльності приватного виконавця, яка подається до Дисциплінарної комісії.

Крім того, суд погоджується з доводами Дисциплінарної комісії стосовно того, що скарга ОСОБА_1 містила її ініціали та прізвище, інші реквізити, що дали змогу ідентифікувати скаржника та прийняти її скаргу до розгляду.

Також, посилання позивача на те, що Дисциплінарною комісією не були досліджені висновки дисциплінарного уповноваженого від 29 червня 2021 року №32/2021, не беруться судом до уваги, оскільки рішення Дисциплінарної комісії містить посилання на вказаний висновок та причини його відхилення.

Твердження позивача про те, що Дисциплінарною комісією під час розгляду ідентичної скарги стосовно іншого приватного виконавця було прийнято рішення про відхилення подання та відмови в застосуванні до приватного виконавця дисциплінарного стягнення також відхиляються судом, оскільки предметом цього спору є саме рішення Дисциплінарної комісії від 30 червня 2021 року, оформлене протоколом №65, стосовно приватного виконавця Мельника Ю.А., а не іншої особи.

Оскільки вимога позивача про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №2502/7 від 22 липня 2021 року грунтувалась лише на протиправності рішення Дисциплінарної комісії від 30 червня 2021 року, оформлене протоколом №65, та жодних самостійних підстав для його скасування позивачем не наведено, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення цієї вимоги.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач довів правомірність прийнятих рішень, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Приватного виконавця Мельника Ю.А. не підлягає задоволенню.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено розподіл судових витрат не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Мельнику Юрію Анатолійовичу у задоволенні адміністративного позову повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович (02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6, офіс 16; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Дисциплінарна комісія приватних виконавців (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13; ідентифікаційний код невідомий);

Міністерство юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13; ідентифікаційний код 00015622).

Суддя В.А. Кузьменко