Справа № 640/19926/21
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2022 року м. Київ № 640/19926/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шевченко Н. М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (відповідач, ГУ ПФУ в Київській області), у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 11.02.2021 про відмову у зарахуванні до загального трудового (страхового) стажу періодів роботи ОСОБА_1 : з 23.06.1981 по 13.04.1982, з 18.10.1985 по 06.02.1989, 08.02.1989 по 14.08.1989, з 21.08.1989 по 04.01.1990, з 30.10.1992 по 10.03.1994;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до загального трудового (страхового) стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 23.06.1981 по 13.04.1982, з 18.10.1985 по 06.02.1989,08.02.1989 по 14.08.1989, з 21.08.1989 по 04.01.1990, з 30.10.1992 по 10.03.1994 нарахувати та виплати пенсію за віком ОСОБА_1 з 05.02.2021.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві має право на отримання пенсії за віком відповідно до діючого законодавства. ГУ ПФУ в м. Києві у реалізації такого права відмовило, безпідставно не зарахувавши періоди трудового стажу.

У відзиві відповідач мотивує правомірність прийнятого рішення суворим дотриманням норм чинного законодавства щодо зарахування трудового стажу, у задоволенні позову просить відмовити.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою від 26.01.2021 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом ГУ ПФУ в м. Києві від 11.02.2021 у призначенні пенсії відмовлено, зазначено про відсутність необхідного страхового стажу, який складає 20 років 9 місяців 10 днів, замість необхідних 28 років.

Не враховано до стажу періоди роботи з 23.06.1981 по 13.04.1982 (запис про звільнення не засвідчений підписом посадової особи), з 18.10.1985 по 06.02.1989 та з 08.08.1989 по 14.08.1989 (печатки, якими завірені записи про звільнення не відповідають назві підприємств), з 21.08.1989 по 04.01.1990 (відсутня дата наказу на звільнення) та з 30.10.1992 по 10.03.1994 (при звільненні не зазначена посада особи, яка внесла відповідний запис).

Не погоджуючись зі згаданим рішенням, позивач звернувся до суду. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1- 2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із частинами 1, 2, 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За змістом ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Шестидесятирічного віку позивач досяг 05.02.2021, натомість, друга умова реалізації права на пенсію передбачає наявність страхового стажу у розмірі 28 років.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Слід зазначити, що до 01.01.2004 року порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Частиною 1 статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений (Порядок № 637).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. «а» абзацу 3 частини 1 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Як вже зазначалось, ГУ ПФУ в м. Києві не враховано до стажу періоди роботи з 23.06.1981 по 13.04.1982 (запис про звільнення не засвідчений підписом посадової особи), з 18.10.1985 по 06.02.1989 та з 08.08.1989 по 14.08.1989 (печатки, якими завірені записи про звільнення не відповідають назві підприємств), з 21.08.1989 по 04.01.1990 (відсутня дата наказу на звільнення) та з 30.10.1992 по 10.03.1994 (при звільненні не зазначена посада особи, яка внесла відповідний запис).

Сторони, фактично погоджуються з тією обставиною, що згадані періоди містять згадку у трудовій книжці, проте, такі записи мають вищенаведені недоліки.

1) З 23.06.1981 по 13.04.1982 (запис про звільнення не посвідчений підписом посадової особи).

У даний період з 23.06.1981 позивач працював на Автобазі швидкої медичної допомоги Київського міськздраввідділу водієм третього класу (запис в Трудовій книжці під № 5-6). При цьому, запис № 6 містить підпис особи із прізвищем ОСОБА_2 .

2) З 18.10.1985 по 06.02.1989 (печатки, якими завірені записи про звільнення не відповідають назві підприємства).

З 18.10.1985 позивач зарахований на посаду слюсаря з ремонту автомобілів по другому розряду на САЦ міста Києва на підприємство, яке в Трудовій книжці зазначено російською мовою Производственное управление «МОСКВИЧАВТОТЕХОБСЛУЖИВАНИЕ» та після реорганізації даного підприємства був звільнений за власним бажанням 06.02.1989 з Київського спеціалізованого автоцентру «Москвич».

Для підтвердження свого трудового стажу та нарахованої заробітної плати представник позивача, адвокат Алла Божок зверталась із адвокатськими запитами до архівного відділу Дарницької у місті Києві районної державної адміністрації, до Державного архіву Київської області Київської обласної державної адміністрації, до Державного архіву міста Києва Київської міської державної адміністрації. На дані адвокатські запити була надана відповідь, що в даних державних органах відомості про дане підприємство відсутні.

Під час звернення до архівного відділу Шевченківської у місті Києві районної державної адміністрації на адвокатський запит отримали відповідь, що документи з особового складу Виробничого управління «Москвичавтотехобслуговування» та окремо документи з особового складу Київського спеціалізованого автоцентру «Москвич» на довгострокове зберігання до Шевченківської РДА у місті Києві не передавались. Та зазначають, що в 1999 році Київський спеціалізований автоцентр «Москвич» було перетворено в Українське сервісно-торгове підприємство «Москвич». В тому ж році реорганізоване в Українське сервісно-торгове підприємство «Алеко-Сервіс».

3) З 08.02.1989 по 14.08.1989 (печатки, якими завірені записи про звільнення не відповідають назві підприємства);

З 08.02.1989 позивач зарахований на посаду слюсаря з ремонту автомобілів на ділянку орендованого автогосподарства МВС УСРС при гаражно-будівельному кооперативі та після реорганізації даного підприємства був звільнений за погодженням сторін 14.08.1989 року з Об`єднання «Київавтотехобслуговування» сторінки 8-11 трудової книжки. На запити представника позивача до архівних відділів щодо наявних документів даного підприємства було повідомлено, що дані відомості відсутні.

4) З 21.08.1989 по 04.01.1990 (відсутня дата наказу про звільнення), що позивач лише декларативно коментує у позовній заяві.

5) З 30.10.1992 по 10.03.1994 (при звільненні не зазначена посада особи, яка внесла відповідний запис).

Малому підприємстві «УКРВНЄШІНФОРМ» («UKRVNESHINFORM» LTD) з 30.10.1992 позивач працював та був зарахований на посаду водія, де пропрацював до 10.03.1994 та був звільнений за власним бажанням. В трудовій книжці у графі № 20 на стор. 15 не вказана посада керівника, який ставив свій підпис.

Представник позивача зверталась із заявами до всіх архівних установ про надання архівних довідок про підтвердження мого стажу роботи із зазначенням моєї заробітної плати. На всі направлені заяви відповіли, що документи зазначених підприємств до архівних відділів на зберігання не надходили, тому надати довідки не представляється можливим.

Також представник звернулась до Головного управління статистики в місті Києві щодо отримання відомостей відносно Кооператива по туристичному та екскурсійному обслуговуванню населення «РОКСОЛАНА» Дніпровського району місту Києва та Малого підприємства «УКРВНЄШІНФОРМ» («UKRVNESHINFORM» LTD). У відповідності до наданої відповіді відомості в Головному управлінні статистики щодо даних підприємств відсутні.

За висновком суду, зазначені причини або спростовані (щодо відсутності підпису), або містять формальні неузгодженості (відсутність записів про реорганізацію або дати наказу, на підставі якого вчинено запис у книжці).

Зважаючи на конституційне право особи на отримання соціальної гарантії у вигляді пенсії, звертаючи увагу на мету Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», слід констатувати, що відсутність у ГУ ПФУ в м. Києві додаткових документів, за неможливості їх отримання, не можуть ставитись у залежність із правом особи на отримання пенсії.

Крім того, за змістом п. 3.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, орган, що призначає пенсію, надає допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Матеріали справи та пояснення відповідача не містять жодних відомостей про направлення зі сторони ГУ ПФУ в м. Києві будь-яких запитів або надання допомоги в отриманні документів позивачу іншим способом.

Ураховуючи викладене, ГУ ПФУ в м. Києві неправомірно відмовило в зарахуванні періодів ОСОБА_1 : з 23.06.1981 по 13.04.1982, з 18.10.1985 по 06.02.1989, 08.02.1989 по 14.08.1989, з 21.08.1989 по 04.01.1990, з 30.10.1992 по 10.03.1994, - до страхового стажу, за наявності записів у трудовій книжці, не зважаючи на формальні недоліки, та без надання особі, що звернулась, належної допомоги в отриманні відповідних документів.

За даних обставин, належним способом поновлення порушеного права є зобов`язання відповідача зарахувати періоди з 23.06.1981 по 13.04.1982, з 18.10.1985 по 06.02.1989, 08.02.1989 по 14.08.1989, з 21.08.1989 по 04.01.1990, з 30.10.1992 по 10.03.1994 до страхового стажу.

У той же час, суд позбавлений підстав для зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві призначити пенсію позивачу, оскільки згадані вище періоду у сукупності становлять близько 6 років 8 місяців. Зарахований відповідачем страховий стаж становить 20 років 9 місяців 10 днів та в сукупності зі згаданими періодами не досягає 28-річного.

Таким чином, з урахуванням передбаченої законодавством можливості придбати страховий стаж тощо, найбільш сприятливим способом судового захисту позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві здійснити повторний розгляд заяви позивача від 26.01.2021, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ураховуючи недоведеність відповідачем обставин, за яких страховий стаж позивача не врахований під час розгляду заяви про призначення пенсії, а також обставин, за яких можливе позбавлення особи права мирного володіння майном, яким також є пенсія у розумінні ст. 1 Першого протоколу, суд убачає підстави для задоволення позову частково.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241- 247, 255, 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у зарахуванні до загального трудового (страхового) стажу періодів роботи ОСОБА_1 : з 23.06.1981 по 13.04.1982, з 18.10.1985 по 06.02.1989, 08.02.1989 по 14.08.1989, з 21.08.1989 по 04.01.1990, з 30.10.1992 по 10.03.1994.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 23.06.1981 по 13.04.1982, з 18.10.1985 по 06.02.1989, 08.02.1989 по 14.08.1989, з 21.08.1989 по 04.01.1990, з 30.10.1992 по 10.03.1994 відповідно до записів у трудовій книжці та здійснити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 26.01.2021 про призначення пенсії.

4. У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

5. Стягнути витрати зі сплати судового збору на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, будинок 16 ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко