Справа № 640/4375/21
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2022-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2022 року м. Київ № 640/4375/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у м. Києві
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі також - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління ДПС в м. Києві (далі також - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), в якому позивач (з урахуванням останніх уточнень до тексту позову) просив суд:

1) визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві, що полягають у відмові ФОП ОСОБА_1 в оформленні висновку щодо повернення помилково сплачених сум земельного податку за 2018 - 2020 роки у розмірі 187 619,26 грн., та у не поданні такого висновку для виконання відповідному органу, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, - Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві;

2) зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві оформити висновок ФОП ОСОБА_1 щодо повернення помилково сплачених сум земельного податку за 2018 - 2020 роки у розмірі 187 619,26 грн. та подати такий висновок для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві приватної власності належать нежилі приміщення адміністративно-побутового корпусу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . У свою чергу зазначений адміністративно-побутовий корпус перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, та розташований на земельній ділянці площею 2152,59 кв.м., яка внесена до міського земельного кадастру м. Києва під №:79:045:0026. ФОП ОСОБА_1 до контролюючого органу були подані податкові декларації з плати за землю за періоди 2018 - 2020 років, де ним самостійно були задекларовані до слати в бюджет суми земельного податку. Задекларовані суми земельного податку були сплачені позивачем, що підтверджується наявними у нього платіжними дорученнями. В подальшому, зі змісту отриманого представником позивача - адвокатом Біликом Д.А. листа-відповіді Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 20.05.2020 вих. №29-26-0.22-1879/2-20 ФОП ОСОБА_1 стало відомо про відсутність відомостей про зазначену земельну ділянку в Державному земельному кадастрі. З урахуванням отриманої інформації та керуючись отриманою від контролюючого органу індивідуальною податковою консультацією від 31.08.2020 №3617/ІПК/99-00-04-05-03-06 ФОП ОСОБА_1 дійшов висновку, що він з огляду на обставину відсутності у нього правовстановлюючих документів на земельну ділянку не являється платником земельного податку починаючи з 01.01.2011 та відповідно про те, що сплачені ним попередньо суми земельного податку були задекларовані ним помилково. ФОП ОСОБА_1 були подані до контролюючого органу уточнюючі декларації з плати за землю за 2018, 2019 і 2020 роки, у текстах яких позивач відкоригував задекларовані попередньо суми податкових зобов`язань. Також 17.12.2020 ФОП ОСОБА_1 було подано заяву про повернення надміру сплачених платежів по земельному податку в сумі 187 619,26 грн. за період з вересня 2017 ро ку по лютий 2020 рік. Однак ГУ ДПС у м. Києві відмовило позивачу у повернення надміру сплачених коштів, про що повідомило останнього своїм листом від 19.01.2021 вих. №3075/6/26-15-24-16-10.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі №640/4375/21 за вказаним позовом та дану справу призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від представника Головного управління ДПС у м. Києві через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву разом із додатковими матеріалами (копіями податкових декларацій позивача з плати за землю за 2018, 2019 і 2020 роки; витягами з інтегрованої картки платника земельного податку з фізичних осіб за періоди 2018 - 2021 років; прінт скрін даних інформаційно-телекомунікаційної системи органів ДПС щодо проведення камеральних перевірок податкової звітності ФОП ОСОБА_1 по земельному податку за 2018 - 2020 роки), де останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Свої заперечення проти позову відповідач мотивував відсутністю фактів надмірної сплати платником земельного податку (позивачем) названого податку за періоди 2018 - 2020 роки.

В подальшому суд відповідно до своєї ухвали від 16.09.2022 вирішив в порядку ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України питання про заміну сторони (відповідача) у справі на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Розглянувши подані представниками сторін документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів та зазначено представником відповідача у тексті відзиву на позовну заяву, 13.02.2018, 15.02.2019 та 18.02.2020 ФОП ОСОБА_1 до контролюючого органу за місцем обліку (ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві) були подані звітні податкові декларації з плати за землю за 2018, 2019 і 2020 роки (реєстр. №, №, №), де позивач задекларував до сплати в місцевий бюджет суми земельного податку по 90 057,25 грн. за кожен із звітних років (в т.ч. по 7 504,77 грн. за місяці січень-листопад і 7 504,78 грн. за місяць грудень кожного звітного року). За змістом цих податкових декларацій об`єктом оподаткування була визначена земельна ділянка площею 338,59 кв.м., кадастровий номер 79:045:0026, категорія земель - землі комерційного використання, нормативна грошова оцінка одиниці площі земельної ділянки становить 8 865,91 грн.

За змістом поданих позивачем до матеріалів справи роздруківок електронних платіжних доручень від 28.01.2020 №717 на суму 7 504,67 грн., від 23.12.2019 №704 на суму 7 54,78 грн., від 25.11.2019 №691 на суму 7 504,78 грн., від 23.10.2019 №671 на суму 7 504,78 грн., від 30.09.2019 №662 на суму 7 504,78 грн., від 28.08.2019 №646 на суму 7 504,78 грн., від 16.07.2019 №625 на суму 7 504,78 грн., від 25.06.2019 №614 на суму 7 504,78 грн., від 27.05.2019 №602 на суму 7 504,78 грн., від 17.04.2019 №587 на суму 7 504,78 грн., від 28.03.2019 №579 на суму 7 504,78 грн., від 25.02.2019 №565 на суму 7 504,78 грн., від 17.01.2019 №548 на суму 7 504,77 грн., від 17.12.2018 №535 на суму 7 504,77 грн., від 13.11.2018 №527 на суму 7 504,77 грн., від 18.10.2018 №516 на суму 7 504,77 грн., від 12.09.2018 №501 на суму 7 504,77 грн., від 13.08.2018 №489 на суму 7 504,77 грн., від 11.07.2018 №480 на суму 7 504,77 грн., від 14.06.2018 №470 на суму 7 504,77 грн., від 15.05.2018 №458 на суму 7 504,77 грн., від 17.04.2018 №447 на суму 7 504,77 грн., від 19.03.2018 №436 на суму 7 504,77 грн., від 16.02.2018 №423 на суму 7 504,77 грн., ФОП ОСОБА_1 сплатив на казначейський рахунок суми земельного податку за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад і грудень 2018 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад і грудень 2019 року, задекларовані у податкових деклараціях від 13.02.2018 та 15.02.2019, всього у загальному розмірі 180 114,49 грн.

Всі перелічені вище надходження коштів від позивача в оплату земельного податку з фізичних осіб були відображені в інтегрованій картці платника земельного податку - фізичної особи ОСОБА_1 за 2018 - 2020 роки як сплата сум податків, нарахованих самостійно платником згідно поданих ним податкових декларацій з плати за землю від 13.02.2018 № і від 15.02.2019 №. В інтегрованій картці з названого податку за 2020 рік були відображені операції по сплаті платником (позивачем) сум податкових зобов`язань, задекларованих самостійно таким платником згідно поданої податкової декларації з плати за землю від 18.02.2020 реєстр. № (зокрема, сплату податку в сумі 7 504,77 грн. згідно платіжного доручення від 28.02.2020 №729).

В подальшому, 02.10.2020 та 17.12.2020 ФОП ОСОБА_1 були подані до ГУ ДПС у м. Києві уточнюючі податкові декларації з плати за землю за періоди 2020, 2018 і 2019 років, та такі уточнюючі податкові декларації були прийняті без зауважень та зареєстровані контролюючим органом за реєстраційними номерами , , , (що підтверджується наявними у матеріалах справи роздруківками електронних квитанцій №2). Згідно цих уточнюючих податкових декларацій ФОР ОСОБА_1 уточнив попередньо задекларовані суми податкових зобов`язань по земельному податку за вказані звітні роки, шляхом їх зменшення до 0,00 грн. Водночас в графі 7 «Сума штрафу (колонки з 4 по 15 р.5) х 3% або 5%)» позивач нарахував собі самостійно суми штрафів по 2 701,71 грн за кожен звітний рік.

Відповідні операції по коригуванню (зменшенню) задекларованих позивачем попередньо сум податку були відображенні в інтегрованій картці платника земельного податку з фізичних осіб - ОСОБА_1 за датами подання перелічених вище уточнюючих податкових декларацій. Таким чином, станом на 17.12.2020, 31.12.2020 та на 28.02.2021 в інтегрованій картці за позивачем обліковувалася переплата по земельному податку на загальну суму 180 844,69 грн.

Крім того, ФОП ОСОБА_1 надіслав до ГУ ДПС у м. Києві заяву від 17.12.2020 про повернення помилково сплачених сум земельного податку. А саме позивач просив відповідача повернути, шляхом перерахування на його розрахунковий рахунок в банку, помилково сплачені позивачем суми земельного податку за місяця січень-грудень 2018 року, січень-грудень 2019 і січень 2020 року, всього на загальну суму 187 619,26 грн.

У відповідь на цю заяву позивача ГУ ДПС у м. Києві своїм листом від 19.01.2021 вих. №3075/6/26-15-24-16-10 з посиланням на норми пп. 14.1.156, 14.1.115 п 14.1 ст. 14, п. 43.3 ст. 43, п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України повідомила ОСОБА_1 зокрема, про наступне: «…Згідно інформаційних ресурсів ДПС України в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 16.01.2021 обліковується переплата по податку на майно в частині плати за землю з фізичних осіб у розмірі 180 844,69 грн. Зазначена переплата виникла у зв`язку з тим, що платником ОСОБА_1 були подані уточнюючі декларації з плати за землю (земельний податок). Тобто, переплата виникла не у зв`язку з помилковою або надмірною сплатою, а внаслідок подання уточнюючих декларацій з плати за землю (земельний податок).». Окрім того, ГУ ДПС у м. Києві дійшло висновку, що ФОП ОСОБА_1 має обов`язок по сплаті земельного податку за частину земельної ділянки, на якій знаходиться належний йому на праві власності об`єкт нерухомого майна.

Таким чином, зі змісту листа від 19.01.2021 вих. №3075/6/26-15-24-16-10 вбачається, що відповідач дійшов висновку про відсутність факту помилкової (надмірної) сплати позивачем задекларованих попередньо сум земельного податку за 2018 - 2020 роки.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України зокрема передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України)_надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Підпунктом 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 ПК України визначено, що платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Стаття 43 Податкового кодексу України визначає умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені.

Пунктом 43.1 вказаної статті передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

За правилами п. 43.2. цієї ж статті Кодексу, у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Відповідно до п. 43.3 ст. 43 ПК України, обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку, на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку (п. 43.4 ст. 43 ПК України).

Згідно із п. 43.5 і п. 43.6 ст. 43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подає його для виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані, або з єдиного рахунку.

Наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2019 №60 затверджено Порядок інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені (далі - Порядок №60).

Розділом II Порядку №60 встановлено процедуру опрацювання заяв платників та формування електронних висновків.

Пунктом 7 розд. II Порядку встановлено, що опрацювання Реєстру узгоджених повернень здійснюється шляхом формування електронних висновків про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені (далі - електронні висновки) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку структурним підрозділом територіального органу ДФС, на який покладено функцію з формування таких електронних висновків.

Згідно із п. 8 розд. II Порядку №60 формування електронних висновків здійснюється територіальними органами ДФС щодня (крім вихідних, святкових та неробочих днів) з урахуванням календарної черговості розміщення інформації у Реєстрі узгоджених повернень.

На кожний сформований електронний висновок накладаються кваліфіковані електронні підписи керівника (заступника керівника) структурного підрозділу, що сформував висновок, керівника (заступника керівника або уповноваженої особи) територіального органу ДФС та кваліфікована електронна печатка такого органу.

Сформовані електронні висновки з накладеними кваліфікованими електронними підписами та кваліфікованими електронними печатками територіальних органів ДФС у строк не пізніше 18:00 шостого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви ДФС в автоматичному режимі надсилає до Казначейства для виконання.

Електронні висновки про повернення платежів, належних місцевим бюджетам, та платежів, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами (крім акцизного податку з виробленого в Україні та ввезеного на митну територію України пального), направляються до Казначейства для виконання за умови їх погодження з відповідними місцевими фінансовими органами.

Пунктом 5 розд. V Порядку №60 передбачено, що електронні висновки та/або електронні повідомлення, які пройшли перевірку кваліфікованих електронних підписів посадових (уповноважених) осіб, кваліфікованої електронної печатки відповідного територіального органу ДФС та повноти платіжних реквізитів, приймаються Казначейством до виконання.

Про прийняття електронного висновку та/або електронного повідомлення до виконання Казначейство інформує ДФС шляхом надсилання відповідної квитанції.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, пені та надміру утриманої (сплаченої) суми ПДФО здійснюється територіальними органами Казначейства протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття електронного висновку та/або електронного повідомлення територіального органу ДФС.

Про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, пені та надміру утриманої (сплаченої) суми ПДФО на підставі прийнятого до виконання електронного висновку та/або електронного повідомлення Казначейство інформує ДФС шляхом надсилання відповідної квитанції не пізніше 11:00 робочого дня, наступного за днем виконання такого висновку та/або електронного повідомлення.

Таким чином, законодавець передбачив, що повернення надміру сплачених грошових зобов`язань можливе у випадку безпосереднього звернення платника податку з відповідною заявою та за умови відсутності у нього податкового боргу. При цьому, напрямок перерахування коштів визначає платник податків самостійно.

Обов`язковою передумовою повернення платнику податків надміру/помилково сплачених коштів є одночасна наявність наступних обставин: 1) відсутність у такого платника податкового боргу; 2) подання платником податків заяви про повернення коштів протягом 1095 днів від дня виникнення переплати; 3) відповідність поданої заяви вимогам пункту 43.4 Податкового кодексу України.

За наслідками подання відповідної заяви орган ДПС у визначені законом строки повинен або підготувати висновок про повернення такої суми, або надати письмову відмову у поверненні коштів з бюджету. Повернення надміру сплаченого податку здійснюється шляхом формування підрозділом територіального органу ДФС електронного висновку, а органи Державної казначейської служби зобов`язані здійснити повернення надмірно сплачених сум грошових зобов`язань.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22.02.2022 у справі 826/3519/18, від 04.03.2021 у справі 280/2059/19, від 18.06.2019 у справі №826/3490/18, від 13.06.2019 у справі №812/1017/16, від 11.06.2019 у справі №826/8802/16, від 05.03.2019 у справі 814/3233/15, від 28.02.2019 у справі №805/1218/16-а, від 05.02.2019 у справі №826/7672/17.

Судом встановлено, що позивач, на підставі статті 43 ПК України, відправив до Головного управління ДПС у м. Києві засобами поштового зв`язку заяву від 17.12.2020 про повернення помилково сплачених сум грошових зобов`язань по земельному податку в сумі 187 619,26 грн., за результатом розгляду якої Головним управління ДПС у м. Києві листом від 19.01.2021 вих. №3075/26-15-24-16-10 «Про розгляд заяви» відмовлено у поверненні коштів у зв`язку з відсутністю факту помилковості сплати платником коштів та повідомлено, що відповідно до даних інтегрованої картки з відповідного податку станом на 16.01.2021 за позивачем рахується переплата лише в сумі 180 844,69 грн.

Дослідивши та проаналізувавши зміст наявних у справі документів суд дійшов висновку, що сплачені позивачем у 2018 - 2020 роках на казначейський рахунок до відповідного бюджету згідно платіжних доручень (а саме: від 28.01.2020 №717, від 23.12.2019 №704, від 25.11.2019 №691, від 23.10.2019 №671, від 30.09.2019 №662, від 28.08.2019 №646, від 16.07.2019 №625, від 25.06.2019 №614, від 27.05.2019 №602, від 17.04.2019 №587, від 28.03.2019 №579, від 25.02.2019 №565, від 17.01.2019 №548, від 17.12.2018 №535, від 13.11.2018 №527, від 18.10.2018 №516, від 12.09.2018 №501, від 13.08.2018 №489, від 11.07.2018 №480, від 14.06.2018 №470, від 15.05.2018 №458, від 17.04.2018 №447, від 19.03.2018 №436, від 16.02.2018 №423 та від 28.02.2020 №729) суми безготівкових коштів в оплату самостійно узгоджених податкових зобов`язань по земельному податку, всього на загальну суму 187 619,26 грн., набули статусу надміру (або помилково) сплачених 02.10.2020 та 17.12.2020 відповідно, - після подання ФОП ОСОБА_1 до контролюючого органу уточнюючих податкових декларацій з реєстр. номерами , , . Оскільки відповідно до цих уточнюючих податкових декларацій позивач самостійно відкоригував значення попередньо задекларованих ним сум податкових зобов`язань по земельному податку, шляхом зменшення розмірів таких до нульового значення. В подальшому, як вбачається з текстів позовної заяви та відзиву на позов, ФОП ОСОБА_1 інших податкових декларацій з плати за землю за звітні періоди 2018 - 2020 роки, із задекларованими у них позитивними значеннями податкових зобов`язань, до контролюючого органу не подавав. У свою чергу ГУ ДПС у м. Києві за наслідками отримання від ФОП ОСОБА_1 звітних та уточнюючих податкових декларацій з плати за землю за 2018 - 2020 роки в порядку п. 54.3 ст. 54 ПК України не визначило платнику до сплати суми грошових зобов`язань по земельному податку з фізичних осіб за звітні періоди 2018 - 2020 роки.

Таким чином, позиція відповідача щодо відсутності фактів надмірної (помилкової) сплати позивачем станом на 17.12.2020 грошових зобов`язань по земельному податку з фізичних осіб на спростовується наявними у справі матеріалами (податковою звітністю, витягами з інтегрованої картки платника відповідного податку).

Пунктом 43.1 статті 43 Податкового кодексу України встановлено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

З наявних у справі документів суд встановив, а відповідач не довів протилежного, що як станом на 17.12.2020 (день звернення позивача із заявою про повернення надміру/помилкового сплачених коштів), так і наприкінці лютого 2021 року податковий борг у позивача по земельному податку за даними інтегрованої картки був відсутній. Натомість в інтегрованій картці платника обліковувалася переплата по земельному податку в сумі 180 844,69 грн.

Виходячи з обсягу встановлених у справі обставин, суд робить висновок, що позивачем станом на момент виникнення спірних правовідносин було підтверджено своє право на повернення надміру (помилково) сплачених грошових зобов`язань по земельному податку з фізичних осіб та дотримано передбачений Податковим кодексом України порядок і строк звернення до податкового органу із відповідною заявою. Разом із тим, відповідачем не було вжито дій щодо підготовки та подання до органу казначейської служби висновку щодо поверненню позивачу спірних сум надміру (помилково) сплачених грошових зобов`язань у межах облікованої на момент виникнення спірних правовідносин переплати по земельному податку в сумі 180 844,69 грн.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, доводи контролюючого органу щодо відмови у повернення позивачу надмірно сплачених грошових коштів у сумі 180 844,69 грн. є безпідставними, як такі, що суперечать положенням ст. 43 Податкового кодексу України.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

За змістом ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України, одним із питань, які вирішує суд при ухваленні рішення, є те, як розподілити між сторонами судові витрати (п. 5 ч. 1 ст. 244 зазначеного Кодексу).

В даному випадку, як свідчать матеріали справи, судові витрати сторін у цій справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо відмови фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в оформленні висновку щодо повернення надміру (помилково) сплачених сум земельного податку за звітні періоди 2018 - 2020 роки у розмірі 180 844,69 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві підготувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві висновок про повернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання (перебування): АДРЕСА_2 ) суми надмірно (помилково) сплаченого земельного податку з фізичних осіб у розмірі 180 844,69,00 грн. з відповідного бюджету.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок