Справа № 215/1050/20
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2022-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
16 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 215/1050/20
Суддя-доповідач Третього апеляційного адміністративного суду Семененко Я.В. перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року по справі №215/1050/20 за позовом ОСОБА_1 до головного лікаря Криворізького медико-діагностичного центру КЗ «Криворізька міська поліклініка №5» ДОР Клітного Олександра Григоровича про визнання бездіяльності протиправною,-
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто позивачеві.
Не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу.
Ознайомившись з даною апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи, вважаю, що вказана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.
Так, відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
З матеріалів справи вбачається, що 13.08.2020 Дніпропетровським окружним адміністративним судом постановлено ухвалу, що оскаржується. Копію даної ухвали позивачу вручено 21.09.2020. Апеляційна скарга подана позивачем поштою 22.08.2022, тобто зі значним пропуском строку на апеляційне оскарження.
Разом з апеляційною скаргою позивачем подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, мотивовану неодноразовими зверненнями до суду апеляційної інстанції із апеляційними скаргами на ухвалу суду першої інстанції від 13.08.2020 та їх поверненнями судом.
Розглянувши заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд дійшов висновку, що наведені скаржником підстави для його поновлення не можуть бути визнані поважними з огляду на таке.
Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.
Як свідчать матеріали справи, 01.10.2020 на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла вперше подана апеляційна скарга позивача на ухвалу суду першої інстанції від 13.08.2020. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.10.2020 скарга була залишена без руху з підстав ненадання документа про сплату судового збору. У зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги у встановлений строк, така була повернута судом апеляційної інстанції ухвалою від 31.03.2021.
02.12.2021 позивачем повторно подана апеляційна скарга на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 разом із заявою про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.01.2022 суд визнав наведені позивачем підстави пропуску строку неповажними та залишив апеляційну скаргу без руху із наданням строку для усунення недоліків шляхом зазначення інших підстав для поновлення строку апеляційного оскарження та надання доказів сплати судового збору. У зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги у встановлений строк, така була знов повернута судом апеляційної інстанції ухвалою від 14.04.2022.
22.08.2022 позивач подав втретє апеляційну скаргу, тобто зі значним пропуском строку на апеляційне оскарження.
Слід зазначити, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.
Сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, тому при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу. Суди мають враховувати, чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.
Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 19 червня 2020 року (справа № 280/4682/19), від 18 червня 2020 року (справа № 400/524/19), від 17 червня 2020 року (справа № 280/4951/19), від 15 травня 2020 року (справа № 820/1212/17) тощо.
В даному випадку апеляційна скарга подана позивачем втретє після спливу більше двох років з дня ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного судового рішення.
Підставою для повернення вперше поданої скарги слугувала несплата позивачем судового збору. При повторному зверненні зі скаргою, а також в межах встановленого судом строку, позивачем також судовий збір не був сплачений, тобто, позивачем при зверненні з апеляційною скаргою вдруге не усунуто недоліків, які слугували підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, що, в свою чергу, не може вважатися добросовісним використанням належних процесуальних прав та неухильним виконанням процесуальних обов`язків.
Повторна апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження і наведені скаржником підстави для його поновлення визнані Третім апеляційним адміністративним судом в ухвалі від 12.01.2022 неповажними. В межах встановленого судом строку, позивачем недоліки апеляційної скарги, зокрема, в частині зазначення інших підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, не усунуто, у зв`язку з чим повторна апеляційна скарга була повернута судом апеляційної інстанції ухвалою від 14.04.2022.
Суд зауважує, що невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення апеляційної скарги, та, як наслідок, повернення її заявнику не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.
З огляду на таке, факт подання попередніх апеляційних скарг протягом нетривалого проміжку часу з дня отримання копій ухвал Третього апеляційного адміністративного суду про їх повернення не може мати вирішального значення при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки свідчить лише про формальне повторне подання апеляційної скарги без урахування і усунення причин, які стали підставою для її повернення.
Матеріали справи не містять доказів оскарження позивачем в касаційному порядку ухвал Третього апеляційного адміністративного суду про повернення попередніх апеляційних скарг від 31.03.2021 та 14.04.2022.
Сліз зазначити, що право на повторне звернення з апеляційною скаргою після її повернення не є абсолютним й окрім його реалізації без зайвих зволікань, скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої апеляційної скарги відбулося з причин, які об`єктивно не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків, встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Отже, враховуючи обставини справи, відсутні підстави вважати, що скаржником пропущено строк з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дії.
Згідно частини 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
У зв`язку з викладеним, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без руху, встановивши скаржнику строк для усунення недоліків шляхом надання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування заяви.
Керуючись ч.3 ст.298 КАС України, суд -
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року по справі №215/1050/20.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року по справі №215/1050/20 залишити без руху.
Встановити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвала набирає законної сили 16.09.2022 та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.В. Семененко