Справа № 539/1991/22
Суддя: Бєссонова Т. Д.
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/1991/22
Провадження № 2-а/539/50/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2022 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Бєссонової Т.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Яценко Л.І.,

представника позивача - Хайнацької Г.М.,

відповідача - Вороного В.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора ОР ПП Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Вороного Віталія Олексійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора ОР ПП Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Вороного Віталія Олексійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В позові вказав, що 22.07.2022 року відносно нього інспектором ОР ПП Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Вороним В.О. була винесена постанова серії БАВ № 166848.

Згідно даної постанови його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Вважає дану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а притягнення його до відповідальності є безпідставним та незаконним.

В постанові вказано, що він керував транспортним засобом автомобіль ВАЗ 210994-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 22.07.22 о 21 годині, у АДРЕСА_1 не пристебнутий ременем безпеки, окрім того у нього був відсутній страховий поліс обов`язково страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Він надав працівникам поліції водійське посвідчення. Наявність страхового полісу підтверджувалась у телефонному додатку «Дія», а також у електронному вигляді, що містилися у його телефоні, отже усі документи ним були пред`явлені особисто працівнику поліції, який разом з двома патрульними під`їхав до його автомобілю, який стояв біля АДРЕСА_1 . Матеріали справи не містять жодного доказу, який би свідчив про те, що він був не пристебнутий під час руху транспортного засобу, оскільки працівники поліції під`їхали до машини, що була припаркована на узбіччі. Під час винесення оскаржуваної постанови не були враховані покази свідків, що знаходилися безпосередньо на місті пригоди, не були залучені поняті, тощо.

Відповідач застосував до нього стягнення не врахувавши жодної вимоги ст.33 КУпАП, згідно якої при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідач визначив йому штраф у розмірі 510 гривень, та не навів жодних мотивів, чому саме він вирішив накласти саме такий розмір штрафу. Він ніколи не притягувався до адміністративної відповідальності, з урахуванням чого міг розраховувати на усне попередження.

Винесеною постановою інспектор безпосередньо порушив ст. 9, 33, 245, 278, 280, 258, 283 КУпАП, не дотримавшись вимог передбачених цими статтями, в тому числі: не встановив чи винна дана особа у вчиненні правопорушення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також не з`ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, працівник поліції взагалі не міг бачити його керуючим транспортним засобом, тому що під час приїзду поліції він разом з іншими особами знаходилися по АДРЕСА_1 , на узбіччі.

Тому він вважає, що у даному випадку відсутня як сама подія, так і склад адміністративного порушення.

Позивач прохає суд постановити рішення, якимскасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 22.07.2022 року серія БАВ № 166848 за якою ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 5 ст. 121, ст. 126 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, його представник Хайнацька Г.М. в судовому засіданні позов підтримала, прохала його задовольнити.

В судовому засіданні відповідач Вороний В.О. позовні вимоги не визнав, прохав суд відмовити позивачу в їх задоволенні, оскільки постанову про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_2 складено за порушення ним Правил дорожнього руху, і до адміністративної відповідальності він був притягнутий правомірно.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Із матеріалів справи вбачається, що інспектор ОР ПП Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Вороний В.О. 22.07.2022 року виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 166848, якою притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що 22.07.2022 року в 21-31 год. в АДРЕСА_1 водій ОСОБА_2 керував т/з ВАЗ 210994-20 д.н.з. НОМЕР_1 та був не пристебнутий ременем безпеки, був відсутній поліс обов`язкового страхування, чим порушив п.п. 2.3в, 2.1ґ ПДР України і наклав на нього адміністративне стягнення у виді 510 гривень штрафу.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.3в ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно п. 2.1ґ ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ст.ст. 31, 40 Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, як фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Отже, вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

На підтвердження порушення позивачем п.п. 2.3в, 2.1ґ ПДР відповідачем, відповідно до статті 251 КУпАП, надано відеозапис з боді камери 0067, із зафіксованим фактом вчинення адміністративного правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_2 22.07.2022 року в 21-31 год. в АДРЕСА_1 керував т/з ВАЗ 210994-20 д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції. ОСОБА_2 був не пристебнутий ременем безпеки. Крім того, на вимогу працівника поліції позивач не надав поліс обов`язкового страхування.

Отже, твердження позивача про те, що його автомобіль не рухався, а був припаркований на узбіччі, суд не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовані переглянутим в судовому засіданні відеозаписом.

З відео також встановлено, що ОСОБА_2 погоджувався з тим, що ним було вчинено адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме, що він керував автомобілем з непристебнутим ременем безпеки.

В оскаржуваній постанові від 22.07.2022 року зазначено, що до постанови додається відео з боді камери 0067. Отже, наданий відповідачем відеозапис може слугувати доказом в справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, позивачем додано до матеріалів справи поліс №210198746 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії Договору з 24.07.2022 по 23.07.2023 року, дата реєстрації у ЄДЦБ 23.07.2022 року. (а.с. 10)

Отже, на момент складання постанови серія БАВ №166848 від 22.07.2022 року відносно ОСОБА_2 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП доданий до матеріалів справи поліс №210198746 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не був укладений.

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені норми законодавства, суд вважає, що інспектор ОР ПП Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Вороний В.О. при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що постанова про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення винесена відповідно до діючого законодавства України, а тому вона є законною, підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 77, 243-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора ОР ПП Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Вороного Віталія Олексійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом десяти днів з дня його складення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено згідно вимог ч. 3 ст. 243 КАС України 19 вересня 2022 року.

Суддя Т.Д. Бєссонова