Справа № 826/14408/16
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Ключковича В.Ю.,

Василенка Я.М.,

за участі секретаря судового засідання Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної інспекції архітектури та містобудування України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Державної інспекції архітектури та містобудування України до Державної регуляторної служби України третя особа - Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" Харківської міської ради, про скасування розпорядження № 84 від 10.08.2016, -

В С Т А Н О В И В :

Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної регуляторної служби України третя особа - Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" Харківської міської ради, у якому просила суд визнати незаконним та скасувати розпорядження Державної регуляторної служби України від 10.08.2016 № 84.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем розпорядження від 10.08.2016 № 84 в частині зобов`язання позивача усунути порушення вимог частини шостої статті 21 Закону України від 02.03.2015 № 222 «Про ліцензування видів господарської діяльності», розглянувши заяви Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Харківської міської ради від 22.07.2015 № 686, від 10.09.2015 № 870 з урахуванням вимог частини шостої статті 21 Закону України від 02.03.2015 № 222 «Про ліцензування видів господарської діяльності» було прийнято за межами наданої йому компетенції.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2020 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Процесуальні дії суду апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скраги позивача.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2020 клопотання Державної архітектурно-будівельної інспекції України задоволено, зупинено провадження у справі за адміністративним позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до Державної регуляторної служби України, третя особа: Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" Харківської міської ради, про скасування розпорядження № 84 від 10.08.2016 до встановлення правонаступника Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2021 прийнято до провадження судді Шостого апеляційного адміністративного суду Ганечко О.М. адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2020 р.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 поновлено апеляційне провадження у справі та призначено розгляд апеляційної скарги у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022 допущено заміну Державної архітектурно-будівельної інспекції України () її правонаступником - Державною інспекцією архітектури та містобудування України (01133, місто Київ, б-р. Лесі Українки, будинок 26; ).

У судовому засіданні 14.09.2022 представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримала у повному обсязі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились.

14.09.2022 судом оголошено вступну і резолютивну частини постанови.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 22.07.2015 Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Харківської міської ради звернулось до Державної архітектурно-будівельної інспекції України із заявою № 686 про переоформлення ліцензії.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України 27.07.2015 направила на адресу Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Харківської міської ради роз`яснення № 40-402-522, разом з яким було повернуто підприємству оригінал ліцензії серії АВ № 559254 з додатком, без її переоформлення.

21.08.2015 Державна регуляторна служба України, на підставі рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України від 20.08.2015 № 3.2, прийняла розпорядження № 24, яким зобов`язала Державну архітектурно-будівельну інспекцію України переглянути рішення щодо відмови у переоформленні ліцензії серії АВ № 559254 від 22.10.2010.

10.09.2015 Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Харківської міської ради повторно звернулось до Державної архітектурно-будівельної інспекції України із заявою № 870 про переоформлення ліцензії.

Державна архітектурно-будівельної інспекція України рішенням від 24.09.2015 № 40-915 повторно відмовила Комунальному підприємству електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Харківської міської ради у переоформленні ліцензії.

23.10.2015 Державна регуляторна служба України, на підставі рішення Експертно-апеляційної ради від 22.10.2015 № 3.3, прийняла розпорядження № 43, яким зобов`язала Державну архітектурно-будівельну інспекцію України вчинити ряд дій, в тому числі, переоформити ліцензію комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Харківської міської ради серії АВ №559234 від 22.10.2010 на провадження господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, на безстрокову в частині провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорій складності відповідно до вимог частини шостої статті 21 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.03.2015 № 222 «Про ліцензування видів господарської діяльності» на підставі заяви Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Харківської міської ради від 10.09.2015 № 870.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.03.2016 у справі № 826/25389/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2016, визнано незаконним та скасовано розпорядження Державної регуляторної служби України № 43 від 23.10.2015 в частині зобов`язання Державної архітектурно-будівельної інспекції України переоформити комунальному підприємству електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» ліценцію серії АВ № 559254 від 22.10.2010 на підставі заяви останнього від 10.09.2015 № 870.

22.06.2016 відповідачем на підставі зазначених вище рішень суду винесено розпорядження № 71, яким скасовано підпункт 1.1. пункту 1 розпорядження ДРСУ від 23.10.2015 № 43.

10.08.2016 відповідачем прийнято розпорядження № 84, яким зобов`язано ДАБІ усунути порушення вимог частини шостої статті 21 Закону України від 02.03.2015 № 222 «Про ліцензування видів господарської діяльності», розглянувши заяви Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Харківської міської ради від 22.07.2015 № 686, від 10.09.2015 № 870 з урахуванням вимог частини шостої статті 21 Закону України від 02.03.2015 № 222 «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Вказане розпорядження винесено на підставі рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при ДРСУ від 22.10.2015 № 3.3 (протокол № 04-15) щодо розгляду апеляції Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Харківської міської ради щодо відмови ДАБІ у переоформленні ліцензії серії АВ № 559254 від 22.10.2010 на провадження господарської діяльності, пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури (за переліком робіт згідно з додатком), на безстрокову відповідно до вимог частини шостої статті 21 Закону України від 02.03.2015 № 222 «Про ліцензування видів господарської діяльності» на підставі статей 4, 5 зазначеного закону та відповідно до положення про Державну регуляторну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2014 № 724, з урахуванням постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.03.2016 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2016 у справі № 826/25389/15, розпорядження Державної регуляторної служби України від 22.06.2016 № 71.

Не погодившись з вказаним розпорядженням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з наступного:

- відповідач, як центральний орган виконавчої влади, що реалізує політику ліцензування у сфері господарської діяльності, має повноваження на видачу розпорядження про усунення порушень законодавства;

- позивачем не надано доказів на вчинення дій щодо задоволення заяв третьої особи про переоформлення ліцензії станом на час винесення відповідачем розпорядження від 10.08.2016 № 84 «Про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування»;

- розпорядження ДРСУ від 10.08.2016 № 84 не порушує права позивача, оскільки нічого не скасовує, а лише зобов`язує ДАБІ усунути порушення вимог частини шостої статті 21 Закону України від 02.03.2015 № 222 «Про ліцензування видів господарської діяльності», розглянувши заяви Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Харківської міської ради від 22.07.2015 № 686, від 10.09.2015 № 870 з урахуванням вимог частини шостої статті 21 Закону України від 02.03.2015 № 222 «Про ліцензування видів господарської діяльності», суд першої інстанції прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції необґрунтованими та помилковими, позаяк судом не було враховано, що згідно з п. 8 ч. 1 ст. 4 Закону про ліцензування ДРС, як спеціально уповноважений орган з питань ліцензування, видає розпорядження про порушення законодавства з урахуванням рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування. За відсутності звернення у встановленому порядку до органу держархбудконтролю, останній не в праві переглядати документи та приймати будь-яке рішення щодо видачі чи переоформлення ліцензії. Апелянт вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного розпорядження порушив порядок та засади діяльності центрального органу виконавчої влади.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно норм п. 11 абз. 1 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01.06.2000 № 1775-III, відповідно до спеціальних законів ліцензуванню підлягає, в тому числі, такий вид господарської діяльності як будівельна діяльність.

Відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 № 222-VIII (далі - Закон № 222), який набрав чинності 28.06.2015, ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як будівництво об`єктів IV і V категорій складності - з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про архітектурну діяльність».

У силу норм ч. 6 ст. 21 Закону № 222, ліцензії на провадження видів господарської діяльності, зазначених у статті 7 цього Закону які є чинними на день набрання чинності цим Законом та мали обмежений термін дії, є безстроковими і можуть бути, за заявою ліцензіата, переоформлені відповідним органом ліцензування безкоштовно у тижневий строк.

Згідно з приписами ст. 17 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 № 687-XIV (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), господарська діяльність, пов`язана із створенням об`єкта архітектури, підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства. Порядок ліцензування господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, визначається Кабінетом Міністрів України. Органом ліцензування є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2007 № 1396, затверджено Порядок ліцензування господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури (далі - Порядок), що розроблений відповідно до Законів України «Про архітектурну діяльність», «Про основи містобудування» та «Про регулювання містобудівної діяльності» та з 01.03.2012 встановлює загальні вимоги до ліцензування господарської діяльності, пов`язаної з будівництвом об`єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності (далі - будівельна діяльність).

Згідно змісту п. 12 вказаного Порядку, строк дії ліцензії становить п`ять років, а для суб`єктів будівельної діяльності, які отримують її вперше, - три роки.

Відповідно до п.1 Положення про Державну регуляторну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2014 № 724 (далі - Положення), Державна регуляторна служба України (ДРС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності. ДРС є спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності.

Згідно з пп. 29 п. 4 Положення ДРС, відповідно до покладених на неї завдань видає відповідно до Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» розпорядження про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування.

За пунктами 5, 6 та 8 частини 1 статті 4 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», спеціально уповноважений орган з питань ліцензування здійснює нагляд за додержанням органами державної влади, державними колегіальними органами законодавства у сфері ліцензування; утворює Експертно-апеляційну раду з питань ліцензування та забезпечує її діяльність; видає розпорядження про усунення порушення законодавства у сфері ліцензування та розпорядження про відхилення або задовільнення апеляцій чи скарг з урахуванням рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування.

У силу приписів ч.ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», експертно-апеляційна рада з питань ліцензування є постійно діючим колегіальним органом при спеціально уповноваженому органі з питань ліцензування та діє за регламентом, що затверджується спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування. При цьому, обов`язками Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування є: 1) розгляд апеляцій та інших скарг здобувачів ліцензії, ліцензіатів на дії органу ліцензування або інших заявників щодо порушення законодавства у сфері ліцензування; 2) розгляд звернень органів ліцензування або спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування щодо проведення позапланових перевірок додержання ліцензіатами вимог ліцензійних умов на підставах, передбачених пунктами 4 та 5 частини дев`ятої статті 19 цього Закону.

Відповідно до змісту ч. 11 ст. 5 Закону, рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування щодо розгляду апеляцій або інших скарг здобувачів ліцензії чи ліцензіатів, проектів нормативно-правових актів та/або пропозицій про запровадження чи скасування ліцензування виду господарської діяльності є обов`язковими для розгляду спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування у триденний строк з дня ухвалення відповідного рішення Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування і є підставою для видання спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування розпорядження про задоволення апеляції або про відхилення апеляції, про розгляд скарг, про погодження чи відхилення проектів нормативно-правових актів та/або усунення порушень законодавства у сфері ліцензування.

Розпорядження про задоволення апеляції чи про відхилення апеляції, про розгляд скарг, про погодження чи відхилення проектів нормативно-правових актів та/або усунення порушень законодавства у сфері ліцензування надсилаються відповідному органу ліцензування та здобувачеві ліцензії, ліцензіату чи заявнику протягом трьох робочих днів з дня їх прийняття.

Тож, з наведеного слідує, що відповідач, як центральний орган виконавчої влади, що реалізує політику ліцензування у сфері господарської діяльності, має повноваження на видачу розпорядження про усунення порушень законодавства. У контексті наведеного, колегія суддів звертає увагу на те, що Закон № 222 набрав чинності з 28.06.2015 та станом на цю дату у третьої особи діяла ліцензія серії АВ № 559254 (строк дії з 22.10.2010 по 22.10.2015). При цьому, 22.07.2015 та 10.09.2015 третьою особою надсилались на адресу позивача заяви з проханням переоформити діючу ліцензію.

Проте, листами від 27.07.2015 № 40-402-522 та від 24.09.2015 № 40-915, позивач повідомив третю особу, що підстави для переоформлення ліцензії у відповідності до Порядку № 1396 відсутні.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується цією Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України (ст. 113 Конситуції України).

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу, у той же час, Порядок № 1396 був прийнятий на виконання Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01.06.2000 № 1775-III та з 28.06.2015 втратив своє призначення.

Частиною 8 ст. 21 Закону № 222, Кабінету Міністрів України визначено привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, однак, Урядом Порядок № 1396 у відповідність до діючого законодавства своєчасно не приведено.

У свою чергу, з огляду на вищу юридичну силу Закону № 222, враховуючи його темпоральну ознаку, суд першої інстанції дійшов правильно та обґрунтованого висновку, що ліцензія позивача стала безстроковою не в силу рішення позивача чи розпорядження відповідача, а в силу Закону № 222, оскільки частиною 6 статті 21 цього Закону ліцензії визнані безстроковими.

Так, згідно з ч. 2 ст. 4 Закону № 222, розпорядження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування, прийняті в межах його повноважень, є обов`язковими до виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, юридичними особами всіх форм власності, а також фізичними особами - підприємцями.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції, судом було правильно акцентовано та виснувано на тому, що позивачем не було надано доказів на вчинення дій щодо задоволення заяв третьої особи про переоформлення ліцензії станом на час винесення відповідачем розпорядження від 10.08.2016 № 84 «Про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування», тому оскаржуване розпорядження регуляторного органу прийнято на підставі та в межах повноважень. Колегія суддів також враховує й те, що розпорядження ДРСУ від 10.08.2016 № 84 не порушує права позивача, оскільки лише зобов`язує позивача усунути порушення вимог частини шостої статті 21 Закону України від 02.03.2015 № 222 «Про ліцензування видів господарської діяльності», розглянувши заяви Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Харківської міської ради від 22.07.2015 № 686, від 10.09.2015 № 870 з урахуванням вимог частини шостої статті 21 Закону України від 02.03.2015 № 222 «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Оскаржуване розпорядження було видано відповідачем на підставі рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування від 22.10.2015 № 3.3. за наслідком розгляду апеляційї третьої особи, яке було чинним на момент його прийняття.

Тож, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

У цілому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, та не є підставою для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної інспекції архітектури та містобудування України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2020 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.Ю. Ключкович

Я.М. Василенко

Повний текст постанови складено 15.09.2022.