Справа № 260/1523/22
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2022-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2022 року м. Ужгород№ 260/1523/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С.А.

при секретарі судових засідань - Романець Е.М.

та осіб, що беруть участь у справі:

позивач - не з`явився;

представник позивача - Панфілов П.Г.;

представника відповідача - Яблонський О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:
20 квітня 2022 року, ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправним дій, скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, а саме просить:

Визнати протиправним наказ №510 від 17.03.2021 року Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Тячівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області" у частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення з служби в поліції та наказ №47 від 18.03.2021 року Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області "По особовому складу" про звільнення з служби в поліції та поновити на посаду поліцейського з реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 1 тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області, на якій позивач працював до часу звільнення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції України середній заробіток помісячно за весь період вимушеного прогулу, тобто з 18.03.2022 року по день фактичного поновлення на роботі та зобов`язати відповідача нарахувати ЄСВ та його сплату помісячно на суми середнього заробітку за час вимушеного, утримати ПДФО і ВЗ з суми, що підлягає виплаті.

Стягнути з Головного управління Національної поліції України винагороду у сумі 30000,00 грн., яка передбачена Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року за період воєнного стану, тобто з 24.02.2022 року по день фактичного поновлення на роботі чи закінчення військового стану та його сплату помісячно на суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, утримання ПДФО і ВЗ з суми, що підлягає виплаті.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що наказ № 510 від 17.03.2022 року відповідача - Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області, "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Тячівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області", у частині притягнення позивача ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення з служби в поліції, та наказ № 47 від 18.03.2022 року Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області "По особовому складу" про звільнення з служби у поліції є протиправними через наступне: У висновку службового розслідування твердження ОСОБА_2 нічим не підтверджується окрім слів самого заявника, який через те що позивач після проведення перевірки транспортного засобу та документів не відпустив останнього, а передав представникам військкомату для подальшої перевірки та постановки на облік. Разом з тим, вказує, що з вказаних відповідачем норм Дисциплінарного статуту, Інструкцій К та 2, а також Порядку - позивачем не здійснено жодного порушень з їх пунктів чи частин. В своїх поясненнях, наданих в ході службового розслідування позивачем, а також напарником вищевказані обставини були описані послідовно, суперечностей між показаннями не було. А тому підстав вважати, що позивачем здійснювалося перешкоджання проведенню службового розслідування не має.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

07 червня 2022 року відповідачем подано відзив на позов, з якого вбачається, що такий проти позову заперечу та просить суд відмовити у задоволені позовних вимог. Заперечуючи проти позову вказує на те, що недотримання позивачем принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських. Нехтування позивачем вимогами Закону №580-VІІІ, Присяги працівника поліції, Дисциплінарного статуту та Правилами поведінки, на переконання відповідача, призвело до скоєння ним проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції і її працівників в очах громадськості у військовий час порушує етику поведінки поліцейського та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків і проходження служби у НП України. Допущені ОСОБА_1 порушення стали можливими внаслідок неналежного відношення його до виконання своїх службових обов`язків, ігнорування вимогами Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України від 02.07.2015 № 580-VІІІ «Про Національну поліцію», Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, Порядку проведення службових розслідувань в Національній поліції, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, тобто скоїв дисциплінарний проступок в умовах посиленого варіанту несення служби та воєнного стану, який завдав непоправної шкоди авторитету Тячівського РВП ГУНП, ГУНП в Закарпатській області та Національній поліції України в цілому і негативно вплинув на стан дотримання дисципліни та законності працівниками Тячівського РВП ГУНП, оскільки ОСОБА_1 для своїх колег показав негативний приклад негідної поведінки. Так, за результатами службового розслідування, наказом ГУНП в Закарпатській області № 510 від 17.03.2022 року за скоєння дисциплінарного проступку та грубе порушення вимог пунктів 1, 2, 4, 13 частини 3 статті 1, частини 1, 2 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VII, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-VІІІ «Про Національну поліцію», абзаців 1, 2, 8, 12 частини 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, частин 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, пункту 7 розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, що виразилося у грубому порушенні Присяги поліцейського, порушенні правил етичної поведінки поліцейського, неправомірній поведінці по відношенню до гр. ОСОБА_2 , перешкоджанні при проведенні службового розслідування, неповідомленні на службу « 102» про подію за його участі, поліцейського з реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 розділу 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, звільнено із служби в поліції.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з мотивів наведених у позовній заяві та просив суд позов задоволити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, з мотивів наведених у письмовому відзиві, просила суд відмовити у задоволенні позову, як безпідставному.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновків та констатує наступне.

Наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 12.03.2022 № 488 призначено службове розслідування за фактом можливого вимагання від громадянина ОСОБА_2 товарної продукції на посту в с. Лазещина, Рахівського району.

У ході службового розслідування встановлено, що 11 березня 2022 о 10.47 до чергової частини Рахівського РВП зі служби "102" надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що в с. Лазещина при в`їзді в Закарпатську область, поліцейський у чорній формі без пагонів та шевронів попросив у заявника надати безоплатно товар, який він перевозить в магазини області з ТОВ «СІМПЛЕКС», відповідно до накладних. Після відмови, даний поліцейський з метою примушування до надання товару почав вимагати від ОСОБА_2 документи з військового комісаріату про звільнення від мобілізації, довідку з місця роботи та перешкоджав подальшому руху транспортного засобу на територію Закарпатської області.

Із матеріалів службового розслідування вбачається, що дисциплінарною комісією встановлено, що згідно розстановки сил Тячівського районного відділу поліції від 07.03.2022, 10.03.2022 о 08.00, поліцейський з реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області старший сержант поліції ОСОБА_1 заступив для несення служби на блок-пості, розташованому в с. Лазещина, Рахівського району, разом з наступними поліцейськими вищевказаного підрозділу ГУНП: інспектором СРПП Тячівського РВП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_3 , поліцейським СРПП Тячівського РВП сержантом поліції С. Оросом, інспектором СРПП Тячівського РВП майором поліції І. Гряділем. Р

В ході проведення службового розслідування за вказаним зверненням, Дисциплінарною комісією з`ясовано, що перевіркою документів у ОСОБА_2 займався ОСОБА_1 , та став просити у водія безоплатно товар, а саме серветки, а після відмови водія їх надати, став погрожувати вилученням автомобіля та мобілізацією водія до лав ЗСУ.

Під час прослуховування аудіозапису розмови із оператором "102" гр. ОСОБА_2 з`ясовано, що заявник звернувся на лінію "102" 11.03.2022 о 10.47 та під час розмови зазначив, що під час проходження блок-посту в с. Лазещина Рахівського району у нього виник конфлікт через те, що окремими працівниками Тячівського РВП ГУНП від нього просили надати певну товарну продукцію, а саме пачку серветок, а після його відмови у нього почали вимагати різного роду документи для проїзду до Закарпатської області.

Як вбачається із пояснень начальника сектору моніторингу Рахівського РВП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_4 , такий пояснив, що 11.03.2022 зі служби « 102» надійшло повідомлення гр. ОСОБА_2 про те, що на блок посту «Лазещина» працівник поліції вимагав від нього товар, а після того як він відмовив надати товар став погрожувати вилученням автомобіля для потреб Збройних Сил України, а також мобілізацією водія до ЗСУ, шляхом вручення повістки про явку до військового комісаріату. Після цього ОСОБА_4 зателефонував старшому наряду працівників Тячівського РВП ГУНП інспектору СРПП районного відділу поліції ОСОБА_5 , який зазначив, що перевіркою транспортних засобів займаються ОСОБА_1 та ОСОБА_6 . У подальшому ОСОБА_5 довідавшись про транспортний засіб, водій якого звернувся на службу « 102» повідомив, що вказаний автомобіль перевіряв ОСОБА_1 . З метою усунення можливих негативних тенденцій у несенні служби ОСОБА_4 змінив у наряді ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на інших працівників, що істотно негативно вплинуло на організацію несення служби, оскільки були залучені працівники, які залучалися в інших нарядах. Внаслідок вказаних обставин було послаблено склад нарядів, задіяних для несення служби, що негативно вплинуло на стан виконання службових обов`язків по охороні публічного порядку та безпеки на території Рахівського та Тячівського районів в умовах посиленого варіанту службової діяльності та воєнного стану в Україні.

Із пояснень, які містяться в матеріалах службового розслідувння, ОСОБА_1 зазначив, що 11.03.2022 о 08.00 він заступив для несення служби на блок-пост в с. Лазещина, Рахівського району, спільно з поліцейським СРПП Тячівського РВП сержантом поліції С. Оросом. Того ж дня, близько 11.00 для проїзду блок-посту на в`їзд до Закарпатської області прибув автомобіль "Форд Транзит" білого кольору, який зупинився в межах поста для проходження перевірки. Підійшовши до водія автомобіля "Пежо Боксер" д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 попросив пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також оглянути автомобіль. Після чого водій надав відповідні документи на автомобіль та вантаж, які були в порядку. Продовжуючи перевірку ОСОБА_1 запитав про підстави керування даним автомобілем, оскільки він зареєстрований на юридичну особу, а також у водія чи перебуває він на обліку у військовому комісаріаті. ОСОБА_2 відповів, що його військовий квиток знаходиться у військовому комісаріаті, проте будь яких підтверджуючих документів не надав. Згодом водій ОСОБА_2 відчинив автомобіль для проведення поверхневого огляду та перевірки, в якому знаходились різного роду миючі засоби та засоби гігієни на які були пред`явлені документи. Після цього, ОСОБА_1 із водієм разом підійшли до працівника військового комісаріату, який роз`яснив водієві, що на даний момент його пропустять на територію Закарпатської області для розвантаження товару із автомобіля, однак наступного разу, без належно оформлених документів, що стосуються військового обліку йому буде виписано повістку.

Вирішуючи правомірність оскаржуваних наказів та питання поновлення позивача на посаді, суд керується наступним.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби у Національній поліції України визначено Законом України "Про національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі по тексту - Закон України №580-VIII).

Положеннями статті 19 Закону України №580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний Статут Національної поліції України, (далі по тексту - Статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до статті 11 цього Статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно з статтею 12 Статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборони, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Положеннями частин першої та другої статті 13 Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Відповідно до частини третьої статті 13 Статуту визначено види дисциплінарних стягнень, а саме: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Враховуючи зазначені приписи, неналежне виконання обов`язків поліцейського є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема догана та сувора догана.

Відповідно до статті 14 Статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, установлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування передбачена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 р. №893 (далі по тексту - Порядок №893).

Пунктом 1-3 розділу V Порядку №893 встановлено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити:

- наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

- наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

- ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

- обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

- відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

- вид і розмір заподіяної шкоди;

- причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

На підставі пункту першого Розділу VІ Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

У ході судового розгляду матеріалів справи, судом встановлено, що Наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 12.03.2022 № 488, призначено службове розслідування за фактом можливого вимагання від громадянина ОСОБА_2 товарної продукції на посту в с. Лазещина, Рахівського району.

Так, за результатами службового розслідування, наказом ГУНП в Закарпатській області № 510 від 17.03.2022 року за скоєння дисциплінарного проступку та грубе порушення вимог пунктів 1, 2, 4, 13 частини 3 статті 1, частини 1, 2 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VII, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-VІІІ "Про Національну поліцію", абзаців 1, 2, 8, 12 частини 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, частин 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, пункту 7 розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, що виразилося у грубому порушенні Присяги поліцейського, порушенні правил етичної поведінки поліцейського, неправомірній поведінці по відношенню до гр. ОСОБА_2 , перешкоджанні при проведенні службового розслідування, неповідомленні на службу "102" про подію за його участі, поліцейського з реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 розділу 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, звільнити із служби в поліції.

На виконання вищевказаного дисциплінарного наказу, видано наказ № 47 о/с від 18.03.2022року, яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 6, ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Суд звертає увагу, що доказами на підтвердження позиції відповідача про наявність дисциплінарного проступку у діях позивача стали наступні докази, виявленні та дослідженні під час проведення службового розслідування та викладені у висновках.

Відтак, суд вказує на те, що позивача звільнено зі служби за скоєння дисциплінаорного проступку, що виразилося у неетичних та непрофесійних діях під час виконання службових обов`язків стосовно гр. ОСОБА_2 , скоєнні вчинку, який компрометує його як поліцейського, що в свою чергу підриває авторитет поліції вцілому.

Представник позивача вказує на те, що висновок службового розслідування не містить доказів, які б реально свідчили про вчинення позивачем позивачем будь-якого дисциплінарного проступку.

Однак, суд не може погодитися з таким твердженням, з огляду на наступне.

На переконання суду, встановлені в ході службового розслідування обставини дійсно свідчать про вчинення позивачем дій, які знижують авторитет поліції, викликають недовіру до поліцейських, оскільки перебуваючи на службі у поліції, позивач допустив дії, з якими органи поліції безпосередньо ведуть боротьбу. Тобто, така поведінка поліцейського є недопустимою, суперечить інтересам служби, позаяк позивач присягнув з гідністю нести високе звання поліцейського (стаття 64 Закону України "Про національну поліцію"), а натомість вчинив проступок, який дискредитує органи поліції та поліцейських в цілому.

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку про обґрунтованість застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільненні зі служби в поліції. На думку суду, дисциплінарне стягнення застосовано з метою, з якою надано відповідне повноваження, зокрема, для недопущення проходження служби поліцейськими, які дискредитують Національну поліцію, з урахуванням права особи на участь у процесі проведення службового розслідування. Також суд вважає, що застосоване дисциплінарне стягнення є пропорційним до вчиненого порушення з урахуванням невизнання позивачем свого проступку, що в майбутньому не виключало б повторного вчинення відповідних дій.

Враховуючи наведене правове регулювання, встановлені по справі обставини та судову практику Верховного Суду у спорах з подібних правовідносин, суд вважає, що заявлений адміністративний позов задоволенню не підлягає.

За приписами частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського Суду з прав людини у п. 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Позивачем не надано суду достатніх та належних доказів щодо обґрунтованості своїх позовних вимог.

Відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з поліції адже вчинений позивачем проступок є таким, що дискредитує звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства. Такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказу звільнення зі служби, відтак підстави для їх задоволення також відсутні.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п.30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

З урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного наказу діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відтак у задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити повністю.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В :
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

В разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано судом 19 вересня 2022 року.

СуддяС.А. Гебеш