Справа № 462/3911/22
Суддя: Мруць І. С.
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/3911/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2022 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Мруць І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Грицак А.Р.,

справа №462/3911/22

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про адміністративне стягнення серія РАП №669809190 від 06 липня 2022 року,

встановив:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови від 06.07.2022 року серія РАП №669809190 до повідомлення ЛВ №00067633 від 21.06.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення є протиправною, винесена з порушенням норм процесуального та адміністративного права. Зазначає, що жодних пунктів, що передбачають заборону стоянки позивач не порушував, та здійснив паркування з дотриманням ПДР. До повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності інспектором не додано постанови та жодного доказу, замірів, а лише зазначено, що технічним засобом здійснено фото в момент вчинення правопорушення. Стверджує, що паркуючи транспортний засіб переконався у відсутності дорожніх знаків, що забороняють зупинку, стоянку, врахував забезпечення проходу для пішоходів не менше 2 мерів, а відтак не порушив правил зупинки та стоянки , визначені в ПДР.

09.09.2022 року ухвалою судді матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про адміністративне стягнення серія РАП №669809190 від 06 липня 2022 року, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судове засідання позивач не з`явився, був належно повідомленим про час та місце розгляду справи.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, належним чином був повідомлений про місце, час та дату цього засідання. Відповідач відзиву на позов чи клопотання про продовження строку на подання відзиву не подав, хоча 12.09.2022 року на офіційну електронну адресу ВП №2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, відповідно до ч.1 ст.268 КАС України, було надіслано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви із додатками (а.с.17, 18).

За наведених обставин, їх неприбуття у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

При цьому суд враховує, ч. 1 ст.286 КАС України, відповідно до якої адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищевикладене, строки розгляду даної справи, діючи згідно з вимогами ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, що не з`явились, на підставі наявних в справі доказів.

На підставі ч. 9 ст.205 цього Кодексу справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами згідно з ч.4 ст.229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою РАП №669809190 від 06 липня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та зазначено, що останній 21.06.2022 року о 13.17 год. водій транспортного засобу «BMW» 520І д.н.з. НОМЕР_1 здійснено стоянку за адресою м. Львів, просп. В.Чорновола, 67, чим порушив вимоги пп б п.15.10 розділу 15 ПДР України. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, суд враховує викладенні позивачем пояснення в позовній заяві та постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Виходячи з вимог статті 77 КАС України, відповідач повинен був довести, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, проте будь-яких доказів цього не надав.

У силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Такий висновок зроблено також у постанові КАС ВС від 08.07.2020 №463/1352/16-а (К/9901/21241/18).

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У поданому позові позивач вину у вчиненні правопорушення заперечив з підстав, що у справі немає доказів вчинення ним правопорушення.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що відповідачем не з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, всупереч ст. 77 КАС України ним не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, і доводять достовірність порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин, будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП.

Тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин у справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення - не доведена.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 496.20 грн. (а.с.1), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 9, 77, 139, 241, 244, 246, 268, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до Управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про адміністративне стягнення серія РАП №669809190 від 06 липня 2022 року - задоволити.

Постанову Управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради у справі про адміністративне правопорушення від 06 липня 2022 року серії РАП №669809190 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп., сплачений ОСОБА_1 , стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради.

Рішення може бути оскаржене, згідно з ч.4 ст.286 КАС України, протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили, згідно з ст.272 КАС України, після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

відповідач - Управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради (місцезнаходження - 79008, м. Львів, вул. Зелена, 9).

Судове рішення складено 19 вересня 2022 року.

Суддя: І.С. Мруць