Справа № 340/3900/22
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/3900/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (також відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить визнати протиправною бездіяльність відповідача по нарахуванню і виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік та стягнути недоплачену суму допомоги в розмірі 11566,00 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є особою з інвалідністю внаслідок війни та має право на пільги, встановлені ст.ст.13, 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня отримувати разову грошову допомогу у розмірі 8 мінімальних пенсій, проте, за 2022 рік ним не отримано таку допомогу у розмірах, встановлених законодавством.

Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що 2022 році виплата позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня здійснена в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України на підставі та у межах повноважень.

Дослідивши наявні в справі документи та матеріали суд дійшов наступних висновків.

Позивач є особою з інвалідністю ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни (а.с.5-зв.).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 у справі №1-247/2018 (3393/18) просив здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік.

За результатами розгляду вищевказаної заяви відповідач повідомив позивача, що виплату щорічної грошової допомоги до 5 травня у 2022 в сумі 3906,00 грн. здійснено у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №540 (а.с.9).

Не погоджуючись з діями відповідача щодо невиплати разової щорічної допомоги до 5 травня за 2022 рік у встановленому законодавством розмірі позивач звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22.10.1993 (далі Закон №3551-XII).

Статтею 13 Закону №3551-XII встановлені пільги особам з інвалідністю внаслідок війни.

Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону №3551-XII (в редакції Закону України від 25.12.1998 №367-XIV "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи десять мінімальних пенсій за віком; II групи вісім мінімальних пенсій за віком; III групи сім мінімальних пенсій за віком.

Як визначено статтею 17 вказаного Закону, фінансування витрат, пов`язаних з введенням його в дію, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Підпунктом "б" підпункту 2 пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VI від 28.12.2007 (набрав чинності 01.01.2008) частину п`яту статті 13 Закону України № 3551-XII викладено у новій редакції, за змістом якої, щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення підпункту "б" підпункту 2 пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №107-VI від 28 грудня 2007 року.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Поряд із цим, унаслідок законотворчої діяльності Верховної Ради України було створено іншу норму права, що регламентує ті самі відносини.

Зокрема, Законом України від 28.12.2014 року №79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" (набрав чинності 01.01.2015 року) розділ VІ "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Ця норма діяла з 01.01.2015 року.

На виконання зазначених вище приписів Бюджетного кодексу України з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні (на кожен бюджетний рік) постанови, а саме: №147 від 31.03.2015, №141 від 02.03.2016, №233 від 05.04.2017, №170 від 14.03.2018, №237 від 20.03.2019, №112 від 19.02.2020, якими визначався, зокрема, і розмір та порядок виплати разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018 (3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У цьому ж рішенні зазначено, що окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №45, ст.425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, з 27.02.2020 норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", не застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, з 27.02.2020 застосовуються положення статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 № 367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10рп/2008), а саме: щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи десять мінімальних пенсій за віком; II групи вісім мінімальних пенсій за віком; III групи сім мінімальних пенсій за віком.

Відповідна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рішенні від 29.09.2020 у справі №440/2722/20, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (ч.5 ст.242 КАС України).

Таким чином, позивач, як особа з інвалідністю внаслідок війни другої групи, на момент нарахування та виплати йому у 2022 році разової грошової допомоги до 5 травня та на дату звернення його із заявою до відповідача про перерахунок допомоги, мав право на отримання цієї допомоги у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003, мінімальна пенсія державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Відповідно до статті 28 частини 1 вказаного Закону мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02 грудня 2021 року №1928-IХ установлено, що станом на 01 січня мінімальна пенсія за віком складає 1934,00 грн.

Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік особам, зокрема з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи повинен становити 15472,00 грн. (1934,00 грн. х 8).

Оскільки щорічну разову грошову допомогу до 5 травня позивачу виплачено у розмірі, меншому ніж передбачено Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", суд доходить висновку про порушення прав позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 07 травня 2022 року № 540 "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі Постанова №540), якою було врегульовано розмір одноразової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році, оскільки норми підзаконного нормативно-правового акту, чим в даному випадку є така постанова, не мають вищої юридичної сили над положеннями Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 №367-ХІV.

Норми будь-яких підзаконних нормативно-правових актів, у тому числі і постанов Кабінету Міністрів України, на які посилається відповідач, не можуть змінювати приписів закону України.

Відтак, обмежуючи у Постанові №540 розмір грошової допомоги до 5 травня у 2022 році всупереч правовій позиції Конституційного Суду України, викладеній у рішенні від 27.02.2020 №3-р/2020, Кабінет Міністрів України зумовив ситуацію, в якій розпорядники бюджетних коштів, виконуючи вимоги такої Постанови №540, діяли з порушенням прав осіб, на яких поширюються дія норм Закону №3551-XII. Однак виконання розпорядником бюджетних коштів вимог Постанови №540 не звільняє його від відповідальності за порушення прав позивача на належний соціальний захист відповідно до вимог Закону №3551-XII.

Проігнорувавши вищевказані правові висновки Конституційного Суду України та Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи № 440/2722/20, відповідач застосував до спірних правовідносин приписи постанови №540, чим допустив протиправну бездіяльність, не застосувавши норми Закону №3551-XII, у редакції Закону України №367-XIV.

Згідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, визначаючись із способом поновлення порушеного права позивача, суд зазначає, що стягненню підлягають лише ті суми, які були вже нараховані, але не виплачені особі.

Зважаючи на те, що на час розгляду цієї справи щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2022 рік позивачу не нарахована у належному розмірі, то вимога про стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої грошової допомоги є передчасною, необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Більше того, суд також зауважує, що Верховний Суд в рішенні від 29.09.2020 року у зразковій справі № 440/2722/20, яке набрало законної сили 13.01.2021, чітко визначив спосіб поновлення прав позивача, шляхом зобов`язання нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нарахування і виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком; зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в силу положень п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", як особа з інвалідністю 2 групи, підстави для розподілу судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько