Справа № 380/3059/22
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Сасевич О.М.

07 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/3059/22 пров. № А/857/8925/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Матковської З.М.,Хобор Р.Б.

за участю секретаря судового засідання: Кардаш В.В

апелянта: ОСОБА_1

представника відповідача: Кондрин І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2022 року у справі № 380/3059/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

07.02.2022р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність щодо здійснення перерахунку пенсії за віком з врахуванням розмірів страхового стажу та розмірів заробітної плати, що зазначені у матеріалах пенсійної справи, зокрема: у довідці про заробіток для обчислення пенсії № 1-03/99 від 07.03.1999р.; у довідці про заробіток для обчислення пенсії № 3-08/11 від 18.07.2011р., у коригуючому звіті «ІНДАНІ» від 25.11.2020р. за 2005 рік.;

- зобов`язати здійснити перерахунок пенсії за віком з врахуванням розмірів страхового стажу та розмірів заробітної плати, що зазначені у матеріалах пенсійної справи, зокрема: у довідці про заробіток для обчислення пенсії № 1-03/99 від 07.03.1999р.; у довідці про заробіток для обчислення пенсії №3-08/11 від 18.07.2011р., у коригуючому звіті «ІНДАНІ» від 25.11.2020р. за 2005 рік.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12.05.2022р. провадження у справі № 380/3059/22 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо нездійснення перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з врахуванням розмірів страхового стажу і розмірів заробітної плати, що зазначені у матеріалах пенсійної справи та у довідках про заробітну плату №1-03/99 від 07.03.1999р. за період роботи в ТзОВ «Бісер» з травня 1992 року - вересень 1992 року та №3-08/11 від 18.07.2011р. за період роботи у Виробничо-технічному підприємстві «Бескид» з жовтня 1992 року - вересень 1993 року - закрито.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Просить суд, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12.05.2022р. скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених.

В судовому засіданні представник відповідача Кондрин І.В. просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

В даній справі № 380/3059/22 позовними вимогами ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області є зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за віком з врахуванням страхового стажу та заробітної плати, які зазначені у таких документах: у довідці про заробіток для обчислення пенсії № 1-03/99 від 07.03.1999р. за період роботи в ТзОВ «Бісер» з травня 1992р.- вересень 1992р.; у довідці про заробіток для обчислення пенсії №3-08/11 від 18.07.2011р. за період роботи у Виробничо-технічному підприємстві «Бескид» з жовтня 1992р.-вересень 1993р.; у коригуючому звіті «ІНДАНІ» від 25.11.2020р. за 2005 рік.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що вимоги позивача про проведення перерахунку пенсії за віком з врахуванням довідок про заробітну плату №1-03/99 від 07.03.1999р. за період роботи в ТзОВ «Бісер» з травня 1992р.- вересень 1992р.; та довідки про заробіток для обчислення пенсії №3-08/11 від 18.07.2011р. за період роботи у Виробничо-технічному підприємстві «Бескид» з жовтня 1992р.-вересень 1993р. неодноразово були предметом судового розгляду.

Зокрема, 14.05.2012р. позивач ОСОБА_1 звертався в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Стрий та Стрийському районі Львівської області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за віком з врахуванням страхового стажу та заробітної плати, отриманої в ТзОВ «Бісер» з травня вересень 1992р. та у Виробничо-технічному підприємстві «Бескид» з жовтня 1992р.-вересень 1993р.

23.10.2012р. Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області позов задоволено частково. Суд зобов`язав Управління Пенсійного фонду України в м.Стрию та Стрийському районі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за віком з врахуванням страхового стажу заробітної плати отриманої за період роботи в кооперативі «Відпочинок». В решті вимог суд відмовив.

20.05.2015р. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду в справі № 9104/180372/12 Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.10.2012р. скасовано.

Позов в частині вимог щодо визнання протиправних дій та бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в м.Стрию та Стрийському районі щодо визначення розміру пенсій за віком з 01.04.2012р., щодо визнання загального страхового стажу станом на 31.12.2003р. в розмірі 32 роки 6 місяців 6 днів., щодо зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за віком з врахуванням страхового стажу в розмірі 32 роки 6 місяців 6 днів, заробітної плати отриманої за період роботи в заготівельно-торгівельному об`єднанні АПК «Стрий» із січня 1989 р. - квітень 1989р., в кооперативі «Універсал» з лютого 1989р. - січень 1992р., в ТзОВ «Бісер» з травня - вересень 1992р., у Виробничо-технічному підприємстві «Бескид» з жовтня 1992р. - вересень 1993р. починаючи з дня призначення пенсії провадженням - закрито.

В позові ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Стрий та Стрийському районі Львівської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії суд відмовив.

01.09.2015р. Ухвалою Вищого адміністративного суду України відмовлено у відкриті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.10.2012р. та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду у справі № 9104/180372/12 від 20.05.2015р.

Разом з тим, 30.05.2013р. ОСОБА_1 також звертався з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Стрию та Стрийському районі Львівської області, в якому також просив суд, визнати дії протиправними та зобов`язати здійснити перерахунок пенсії за віком з врахуванням страхового стажу та заробітної плати, отриманої в ТзОВ «Бісер» з травня вересень 1992р. та у Виробничо-технічному підприємстві «Бескид» з жовтня 1992р.-вересень 1993р. (справа № 456/2857/13-а).

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.03.2014р. у справі № 456/2857/13-а в позові ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду в м. Стрию та Стрийському районі Львівської області відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2014р. у справі № 456/2857/13-а Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.03.2014р. у справі № 456/2857/13-а залишено без змін. Рішення суду у даній справі набрало законної сили.

У мотивувальній частині Постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015р. у справі № 9104/180372/12 суд апеляційної інстанції зазначив, що позов у частині вимог про визнання дій пенсійного органу протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за віком з врахуванням страхового стажу та заробітної плати, отриманої в ТзОВ «Бісер» з травня вересень 1992р. та у Виробничо-технічному підприємстві «Бескид» з жовтня 1992р.-вересень 1993р. слід закрити у зв`язку з тим, що набрала законної сили постанова суду з того самого спору і між тими самими сторонами. (п.4 ст.157 КАС України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (справа № 456/2857/13-а).

ст.129-1 Конституції України, визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

В ст.238 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для закриття провадження в адміністративній справі.

п.4 ч.1 ст.238 КАС України, передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Умовами застосування цієї підстави для закриття провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження); набрання судовим рішенням в іншій справи законної сили.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, який викладено в постановах Верховного Суду від 30.04.2020р. у справі № 813/4138/17, від 13.07.2020р. у справі № 620/3960/19, від 06.08.2020р. у справі № 804/3940/17, від 30.01.2020р. у справі № 817/831/18, від 07.05.2020р. у справі № 815/7087/16, від 30.01.2020р. у справі № 2а-161/11, від 31.10.2019р. у справі № 1340/5813/18, яка згідно ч.4, ч.5 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень та враховується іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині здійснення перерахунку пенсії за віком з врахуванням страхового стажу та заробітної плати на підставі довідки про заробіток для обчислення пенсії № 1-03/99 від 07.03.1999р. за період роботи в ТзОВ «Бісер» з травня 1992р.- вересень 1992р.; та довідки про заробіток для обчислення пенсії №3-08/11 від 18.07.2011р. за період роботи у Виробничо-технічному підприємстві «Бескид» з жовтня 1992р.-вересень 1993р. уже були предметом судових розглядів. Рішення суддів набрали законної сили. Тому, позовні вимоги в цій частині слід закрити на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України.

ч.4 ст.78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.2 ст.239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження в даній справі про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язати вчинити дії в частині позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо нездійснення перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з врахуванням розмірів страхового стажу і розмірів заробітної плати, що зазначені у матеріалах пенсійної справи та у довідках про заробітну плату №1-03/99 від 07.03.1999р. за період роботи в ТзОВ «Бісер» з травня 1992 року - вересень 1992 року та №3-08/11 від 18.07.2011р. за період роботи у Виробничо-технічному підприємстві «Бескид» з жовтня 1992 року - вересень 1993 року, оскільки набрали законної сили судові рішення з того самого спору та між тими самими сторонами.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2022 року у справі № 380/3059/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді З. М. Матковська
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 16.09.2022