Справа № 522/11882/22
Суддя: Павлик І. А.
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/325/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Сулими А.С.;

відповідача - ОСОБА_1 ;

представника відповідача - Мартинюк Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

08.09.2022 позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про примусове видворення громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач на території України знаходиться незаконно, ухиляється від виконання рішення про його примусове повернення, постійного місця проживання та законного джерела існування не має, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до ГУ ДМС в Одеській області не звертався, відповідного бажання під час опитування не виявив, жертвою торгівлі людьми себе не вважає. З огляду на викладене, позивач просить суд видворити громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 08.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 10 год. 00 хв. 16.09.2022.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Відповідач та його представники позов не визнали та просили суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи відповідача та представників сторін, надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на територію України громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув 26.02.2016 легально через КПП «Конотоп» по паспорту громадянина НОМЕР_1 терміном дії з 07.10.2015 по 07.10.2025. Мета приїзду - приватні справи.

07.07.2022 під час проведення оперативно-профілактичних заходів з виявлення нелегальних мігрантів співробітниками ГУ ДМС в Одеській області було виявлено та доставлено до ГУ ДМС в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 64, громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2

07.07.2022 за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме: проживання без документів на право проживання в Україні, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 203 КУпАП, стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 008406 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 07.07.2022 ПН МОД № 008478 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 грн.

07.07.2022 ГУ ДМС в Одеській області прийнято рішення № 465 про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства громадянина Російської Федерації Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 05.08.2022.

Рішення від 07.07.2022 № 425 про примусове повернення відповідач не оскаржував, проте у встановлений термін до 05.08.2022 самостійно територію України не залишив.

11.08.2022 ГУ ДМС в Одеській області прийнято рішення № 260 про забору в`їзду в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 терміном на три роки з 11.08.2022 по 11.08.2025, яке відповідачем у встановленому законом порядку не оскаржено.

07.09.2022 громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно виявлено співробітниками ГУ ДМС в Одеській області.

07.09.2022 за порушення ч. 1 ст. 203 КУпАП, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто ухилення від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування в Україні стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 008800 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 07.09.2022 ПН МОД № 008878 притягнуто до адміністративної відповідальності в розмірі 1 700,00 грн.

07.09.2022 громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 було затримано, про що свідчить протокол від 07.09.2022 № МОД 000170 про адміністративне зартимання.

07.09.2022 головним спеціалістом відділу міграційного контролю управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС в Одеській області Соборовим С. прийнято рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою з`ясування обставин правопорушення та забезпечення примусового видворення.

Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон).

Частиною 3 ст. 3 Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

У відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5 ст. 26 Закону).

Згідно з ст. 30 Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців (ч. 4 ст. 30 Закону).

З наведеного можна дійти висновку, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини: перша - прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; друга - ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилитимуться від виконання такого рішення. Тобто обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Стаття 31 Закону встановлює, що іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя, де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення про примусове повернення відповідачем не оскаржено та, відповідно, є чинним.

Підставою прийняття даного рішення слугував факт проживання відповідача без відповідних документів, що дають право на проживання на території України.

Заперечуючи проти позову, відповідач та його представники зазначали про те, що відповідач тривалий час проживає на території України, має сім`ю (свідоцтво про шлюб від 12.09.2015; свідоцтво про народження від 13.12.2001) та дотримується законодавства України.

Відповідач наголошував на тому, що з 1994 року проживає на території України та на територію РФ не повертався, оскільки побоюється за своє життя через прийняття ним участі в чеченській війні. Проте, з наявної в матеріалах справи копії паспорта відповідача вбачається перетин ним кордону РФ 21.02.2016 та 26.02.2016. Доказів на підтвердження його переслідування в РФ матеріали справи не містять.

Також відповідач акцентував, що мав травму ноги і це завадило йому звернутися до міграційної служби з метою легалізації проживання на території України. Водночас допитана судом в якості свідка дружина відповідача пояснила суду, що травму ноги відповідач отримав лише у 2021 році на підтвердження чого надала суду для огляду медичні документи, що спростовує його доводи про неможливість звернутися до міграційної служби починаючи з 2016 року та до моменту його затримання співробітниками міграційної служби.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 522/14416/18 наголосив, що чинним законодавством не передбачено виключень із загальних для всіх іноземців правил перебування на території України і наявність сім`ї не звільняє особу від необхідності дотримання міграційного законодавства України.

Водночас суд відхиляє доводи відповідача та його представників про відсутність даних про будь-які дії відповідача, що суперечили б інтересам безпеки України чи охорони громадського порядку, здоров`я і захисту прав та інтересів громадян України, оскільки зазначені обставини не спростовують порушення ним міграційного законодавства України.

При цьому судом враховано, що відповідачем не наведено умов, які можуть бути розглянуті в контексті визнання його особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, відповідно до вимог ст.ст. 3, 14 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року, ст. 3 Конвенції ООН проти катувань та інших жорстоких, нелюдських або таких, що принижують гідність видів поводження та покарання від 1984 року та п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту». Поряд з цим, відповідачем не надано доказів звернення до ГУ ДМС України в Одеській області та інших територіальних підрозділів ДМС України для добровільного повернення в країну походження або з заявою про визнання його біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що позов ГУ ДМС України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягає задоволенню.

При цьому, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, рішення суду в частині примусового видворення відповідача підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Примусово видворити з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.А. Павлик