Справа № 740/2432/22
Суддя: Ковальова Т. Г.
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/2432/22
Провадження № 2-а/740/31/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої судді - Ковальової Т.Г.,

за участі секретаря судового засідання - Дьоміної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області, третя особа інспектор БПП (2 рота) в м.Кременчук УПП в Полтавській області Степанов Дмитро Сергійович, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №5665179 від 25 липня 2022 року, винесену інспектором БПП (2 рота) в м.Кременчук УПП в Полтавській області Степановим Д.С., про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП і накладення на нього адмінстягнення у сумі 20 400 грн штрафу.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що нібито він 25.07.2022 о 22 год 25 хв на а/д М22 Полтава-Олександрія 94 км керував автомобілем, будучи позбавленим права керування Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області 23.09.2021, чим порушив п.2.1а ПДР України.

Із винесеною постановою позивач не згоден, вказує на те, що накладене адміністративне стягнення не відповідає фактичним обставинам справи та діючим нормам законодавства, а постанову він вважає незаконною та такою що підлягає скасуванню, оскільки він не керував транспортним засобом та не здійснював рух на ньому. Автомобілем керував ОСОБА_2 .

Також позивач вказує те, що після перевірки його документів та документів водія інспектор склав відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, не приймаючи до уваги його слова щодо того, що він не керував автомобілем, та відповідно без жодних доказів того, що він керував автомобілем та що він був позбавлений права керування у минулому.

Позивач зазначає, що відеозапис з бодікамери відповідача повинен містити відео фіксацію правопорушення в частині керування транспортним засобом. Відеофіксація проведена без моменту початку зупинення транспортного засобу, тому не може вважатися належним доказом. Звертає увагу суду на те, що спірна постанова не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, тоді як ВС/КАС в постанові від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17 зазначив, що відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення, є належним доказом, якщо в постанові є посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. На думку позивача, відеофайл, на який мається посилання у постанові, не може вважатися належним доказом, оскільки спірна постанова не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Зазначає, що відповідачем не доведено факту вчинення ним адміністративного правопорушення та не надано жодного доказу про наявність його вини. З вказаними звинуваченнями він не погоджується, оскільки правопорушення не вчиняв, відповідач не надав жодного беззаперечного та допустимого доказу наявності факту керування ним транспортним засобом.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.08.2022 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи з повідомленням сторін.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, подавши до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки постанова у вказаній справі відповідає вимогам КУпАП і при її винесенні він діяв на підставі та в межах повноважень та й спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Обставини, зазначені позивачем у позовній заяві, не відповідають дійсності, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

. В обґрунтування своєї позиції вказує, що оскаржена позивачем постанова винесена без порушень, обставини, вказані позивачем у позовній заяві, не заслуговують на увагу, оскільки не відповідають дійсним обставинам та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери, на якому зафіксовані пояснення водія на місці розгляду справи та процедура розгляду справи. Постанова відповідає вимогам КУпАП і при її винесенні поліцейський ОСОБА_3 діяв у межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Третьою особою - інспектором БПП (2 рота) в м.Кременчук УПП в Полтавській області Степановим Д.С. на адресу суду надіслано письмове пояснення на підтвердження правомірності складеної ним постанови. Справу просить розглянути за йго відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що інспектором БПП (2 рота) в м.Кременчук УПП в Полтавській області Степановим Д.С. 25 липня 2022 року складено постанову серії ЕАР №5665179 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.2.1а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.126 КУпАП, та накладено штраф у сумі 20 400 грн.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що 25.07.2022 о 22 год 25 хв на а/д М22 Полтава-Олександрія 94 км ОСОБА_1 керував автомобілем, будучи позбавленим права керування Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області 23.09.2021, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАп.

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін

Дослідивши всі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний номер на транспортний засіб, ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час розгляду справи судом досліджені матеріали адміністративної справи №740/3463/21 про притягнення ОСОБА_1 до адмністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, з яких вбачається, що ОСОБА_1 був присутнім під час розгляду справи разом з адвокатом. Постановю суду від 23 вересня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Постанова набула законної сили 21.10.2021.

З відеозапису, наданого відповідачем, вбачається, що позивач після зупинки автомобіля на вимогу інспектора не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом і зафіксовані пояснення водія на місці розгляду справи про те, що йому не відомо про позбавлення його прав водія. ОСОБА_1 було оголошено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення, яка ним оскаржується. З відеозапису вбачається, що позивач керував транспортним засобом, чого він не заперечував. Також з постанови зрозуміло, що здійснювався відеозапис нагрудною камерою.

Суд вважає, що у діях позивача ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Накладене на позивача адміністративне стягнення відповідає санкції ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22 травня 2020 року у справі № 825/2328/16, Верховний Суд зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 813/1790/18.

З огляду на вищевикладене, стороною позивача не було доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваного рішення, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності, тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.77, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області, третя особа інспектор БПП (2 рота) в м.Кременчук УПП в Полтавській області Степанов Дмитро Сергійович, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №5665179 від 25 липня 2022 року про накладення на нього адмінстягнення за ч.4 ст.126 КУпАП у виді 20 400 грн штрафу, - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова