Справа № 640/10717/20
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2022 року м. Київ № 640/10717/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шевченко Н. М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративний позов Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов позов Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича (позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у м. Києві (відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), в якій просить суд:

- визнати протиправною та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату єдиного внеску № від 11.03.2020;

- зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві внести відповідні зміни до реєстру податкового боргу щодо виключення наявності податкового боргу на підставі рішення № від 11.03.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що відповідачем порушено строк розгляду скарги на оскаржуване рішення, що свідчить про її задоволення за принципом мовчазної згоди.

У відзиві ГУ ДПС у м. Києві зазначає, що ОСОБА_1 самостійно звітував про суми єдиного внеску та сплачував їх із порушенням встановленого законом строку, що стало підставою для застосування штрафу та нарахування пені. Щодо строку розгляду скарги, відповідач звертає увагу на положення Закону № 540-ІХ від 30.03.2020, яким на період до 31.05.2020 зупинено встановлений строк розгляду скарг.

Відповідаючи на відзив, позивач надав пояснення, зміст яких полягає в тому, що без вимоги про сплату недоїмки неможливе застосування штрафу та пені, увага звертається на неузгоджене зобов`язання з ЄСВ, відсутності в його діях ознак бездіяльності. Додатково наводить тлумачення ч. 1 ст. 58 Конституції України, яка виключає зворотну дію законів у часі, натомість, оскільки скаргу подано до початку дії Закону № 540-ІХ від 30.03.2020, такий закон не може бути застосовано.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ДПС у м. Києві як особа, яка провадить незалежну професійну нотаріальну діяльність.

У період з квітня 2019 року по листопад 2019 року, позивачем подавалась звітність з ЄСВ та сплачувались такі суми грошового зобов`язання із порушенням встановленого строку, про що зазначено в ІКПП позивача та не заперечується останнім.

Протягом згаданого періоду, ГУ ДПС у м. Києві нараховувало штрафну санкцію та пеню на розмір несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання та направило рішення № від 11.03.2020, яким застосовано штраф у розмірі 10 088,74 грн та нараховано пеню у розмірі 1824,81 грн.

Не погоджуючись із таким рішенням ОСОБА_1 направив скаргу від 27.03.2020 (отримана відповідачем 31.03.2020), за результатом розгляду якої, рішенням від 29.04.2020, відмовлено у задоволенні, рішення про нарахування штрафу та пені залишено без змін.

Не погоджуючись із діями ГУ ДПС у м. Києві, позивач звернувся до суду. Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1- 2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (Закон № 2464) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Платниками єдиного внеску є: особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності (п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464).

За змістом ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до п. 8 ст. 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Із наведеного визначення убачається, що недоїмка виникає у деяких випадках: (1) несвоєчасне нарахування, (2) несвоєчасна сплата, (3) нарахування органом доходів і зборів.

Частинами 2, 3 ст. 25 Закону № 2464 визначено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату (ч. 4 ст. 25 Закону № 2464).

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону № 2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464).

Згідно з ч. 14 ст. 25 Закону № 2464 про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Оскарження рішення податкового органу про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення податковим органом вищого рівня, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень податкового органу щодо нарахування пені та застосування штрафів.

Абзацом 7 ч. 4 ст. 25 Закону № 2464 регламентовано, що податковий орган, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 20 календарних днів з дня отримання скарги на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Керівник (його заступник або уповноважена особа) податкового органу може прийняти рішення про подовження строку розгляду скарги платника єдиного внеску понад встановлений строк, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника єдиного внеску до закінчення 20-денного строку. Якщо вмотивоване рішення за скаргою платнику єдиного внеску не надсилається протягом 20-денного строку або протягом строку, подовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) податкового органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску з дня, наступного за останнім днем закінчення строків.

Аналіз наведених вище норм, з урахуванням вивчених судом обставин справи, дозволяє сформувати наступні висновки.

Недоїмка зі сплати єдиного внеску виникає як на підставі самостійного нарахування грошового зобов`язання платником (у такому разі сума вважається узгодженою), так і на підставі вимоги податкового органу.

За порушення строків нарахування, сплати та виконання інших вимог Закону № 2464, податковий орган уповноважений застосувати штрафи, а на суму недоїмки - пеню.

Серед можливих підстав застосування штрафу, п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 передбачає несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску.

З урахуванням викладених в ІКПП позивача відомостей, саме несвоєчасна сплата самостійно нарахованої суми грошових зобов`язань і стала підставою для застосування згаданого штрафу і пені.

При цьому, як вже зазначалось, перевірка платника та надсилання йому вимоги, у разі самостійного звітування про суми єдиного внеску, чинним законодавством не вимагається. Крім того, п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 визначає окрему підставу для застосування штрафу за наслідком здійснення донарахування податковим органом.

Резюмуючи викладене, оскаржуване позивачем рішення винесено в межах повноважень, за наявності належних підстав та з достатнім обґрунтуванням.

Що стосується строків розгляду скарги, слід звернути увагу на наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни, зокрема, Закон № 2464 доповнено п. 9-13 Прикінцевих та перехідних положень, за змістом якого тимчасово, на період до 31 травня 2020 року (включно), зупиняється встановлений цим Законом строк розгляду скарг платників податків єдиного внеску, що надійшли/надійдуть до 31 травня 2020 року та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених частиною четвертою статті 25 цього Закону.

Згадана норма набрала законної сили 02.04.2020.

Як вже зазначалось, скарга позивача направлена 27.03.2020 та, з урахуванням 20-денного строку, мала бути розглянута до 16.04.2020.

У той же час, нормою п. 9-13 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464 регламентовано автоматичне зупинення строку розгляду скарг, натомість, визначений строк, фактично, продовжився до скасування відповідних заходів, пов`язаних із попередженням поширення коронавірусної хвороби.

При цьому, посилання позивача на ч. 1 ст. 58 Конституції України є не релевантним, оскільки дана норма, у широкому тлумаченні, передбачає неможливість зміни, зокрема, публічного порядку стосовно правовідносин, які виникли до набрання відповідною нормою законної сили.

Оскільки зупинення строку розгляду скарг відбулось у період, протягом якого правовідносини тривали, застосування ДПС України п. 9-13 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464 є правомірним, натомість, скарга розглянута своєчасно.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на відсутність релевантних доводів позивача та звертаючи увагу на доведення відповідачем правомірності направлення оскаржуваного рішення, підстави для задоволення вимог відсутні.

Керуючись статтями 72- 78, 90, 139, 241, 244, 246, 255, 257, 262, 293, 295- 297 КАС України,

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні адміністративного позову Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Позивач: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий Олексій Сергійович (пр-т Героїв Сталінграду, 6, к. 8, оф. 1, м. Київ, РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко