Справа № 260/1927/22
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2022 року м. Ужгород№ 260/1927/22
Закарпатський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Дору Ю.Ю. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_2 у якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.03.2022 року № 52 "Про призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу", в частині призову на військову службу за призовом під час мобілізації в особливий період до військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.03.2022 року № 52 "Про призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу", в частині призову на військову службу за призовом під час мобілізації в особливий період до військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є протиправним, безпідставним та винесений з порушенням норм чинного законодавства. Вказує на неналежний порядок зарахування його до складу формування ЗСУ, неналежне проходження ним медичної комісії, порушення відповідачем застосування норм чинного законодавства щодо черговості призову. Такі дії відповідача вважає протиправними та такими, що порушують його право на пенсійне забезпечення.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач 12 вересня 2022 року надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову . Вказує, що доводи позивача необґрунтовані будь якими доказами, на момент призову на військову службу жодних заяв (чи документів) про підстави для відстрочки, жодних скарг на стан здоров`я чи будь яких інших заперечень стосовно проходження військової служби від позивача не надходило, вважає, що дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо призову ОСОБА_1 та направлення його для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 вчинені відповідно до норм чинного законодавства. Просить у задоволенні позову відмовити.

12 липня 2022 року третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_2 подано пояснення по справі, у якому вказує на підставність та законність своїх дій, проти позовних вимог заперечує.

Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 03 березня 2022 року представником органу місцевого самоврядування було вручено ОСОБА_1 повістку для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно став на облік як вимушено переміщена особа та був направлений для проходження медичного огляду з метою призову на військову службу.

03 березня 2022 року ОСОБА_1 пройшов військово-лікарську медичну комісію, був визнаний придатним для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України та йому було видано мобілізаційне розпорядження та він був зарахований до військової частини НОМЕР_1 .

Позивачу було виписано Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, в якому було відображено, що ОСОБА_1 рядового складу, є придатним до військової служби призовною комісією від 03.03.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_4 і взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_5 03,03.2022 року.

ОСОБА_1 відбув 03.03.2022 року до військової частини НОМЕР_1 .

Разом з тим, позивач вважає такі дії протиправними, тому і звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан, згідно Указу Президента України №.. 65/2022 від 24.02.2022 в Україні оголошено та проводиться загальна мобілізація.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України». «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до абзацу другого частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Частиною 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки. України, військовозобов`язані Оперативно- рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної 'підтримки» затвердженого-постановою КМУ № 154 від 23.02.2022, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу під час мобілізації, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Судом відповідно до картки обстеження та медичного огляду встановлено, що 03.03.2022 року, прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 скарг на стан свого здоров`я не заявляв, за результатами проходження військово- лікарської комісії він був визнаний придатним для проходження військової служби. Таким чином, відповідно до Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 52 від 03.03.22 року був призваний на військову службу під час мобілізації та призначений у команду військової частини НОМЕР_1 .

Щодо посилання позивача у його позовній заяві на черговість призову військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, суд зазначає наступне.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан. Указ затверджено Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» .

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 341/22 від 17 травня 2022 року частково змінити статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України ОСОБА_2 постановив оголосити та провести загальну мобілізацію (далі -мобілізація). (Указ Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 року).

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

На виконання вимог ст. 4, 5, 28 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 68/2022 «Про утворення воєнних адміністрацій» головою районної державної адміністрації - начальником районної військової адміністрації ОСОБА_3 було опубліковано оголошення про необхідність усім чоловікам віком від 18 до 60 років, які прибули з інших областей, як вимушено переміщені особи, не пізніше 24 годин після прибуття на територію Тячівського району з`явитися у ІНФОРМАЦІЯ_6 .

03 березня 2022 року представником органу місцевого самоврядування було вручено ОСОБА_1 повістку для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно став на облік як вимушено переміщена особа та був направлений для проходження медичного огляду з метою призову на військову службу.

Щодо твердження позивача про порушення порядку проведення ВЛК та оспорювання такого, суд вказує наступне.

Судом відповідно до матеріалів справи встановлено, що 03 березня 2022 року ОСОБА_1 пройшов військово-лікарську медичну комісію, був визнаний придатним для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України.

У своєму позові позивач зазначає, що стан його здоров`я є незадовільним, що робить неможливим проходження ним військової служби, зокрема вказує на ряд хвороб. Разом з тим, до матеріалів справи позивачем не додано власних заяв до відповілдача чи третьої особи, які б вказували на зауваження позивача під час проходження ВЛК, чи вказували на порушення проведення ВЛК. Відповіждач чказує, що на день проходження медичного огляду на здоров`я позивач не скаржився, жодних доказів (документів), які б свідчили про непридатність до військової служби чи були підставою для надання відстрочки при проходженні ним медичного огляду не надав, тобто, при проходженні ВЛКп про будь- які порушення не повідомляв.

Разом з тим суд вказує, що Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», а саме статтею 13 передбачено, що громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України.

На виконання вимог статті 13 вказаного Закону Міністерством оборони України наказом від 14.08.2008 року №402 затверджено Положення «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України». Відповідно до порядку визначеного в даному Положенні проводиться медичний огляд осіб, які призиваються або направляються для проходження військової служби в лавах Збройних Сил України.

Згідно з вказаним Положенням для проходження військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК) штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Зокрема, до складу штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі ЦВЛК); ВЛК регіону, ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

Таким чином, з самої назви можна зрозуміти, що ВЛК має чітке ієрархічне підпорядкування та визначену територію, на якій вона здійснює свої повноваження.

Вищим органом в системі військово-медичної експертизи є ЦВЛК, до повноважень якої в тому числі належить розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи. Також ЦВЛК має відповідне право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі ЛЛК)) Збройних Сил України.

Аналогічні повноваження, окрім повноважень щодо контролю, ЦВЛК мають і ВЛК регіонів, щодо питань, пов`язаних з діяльністю підлеглих військово-медичних комісій нижчого рівня.

Отже, положеннями чинного законодавства передбачено можливість досудового оскарження відповідних рішень, які в свою чергу оформлюються у вигляді Постанов ВЛК, в адміністративному порядку, а саме: Постанова ВЛК військового комісаріату може бути оскаржена до вищестоячого органу, а саме до ВЛК регіону або ЦВЛК.

В свою чергу у разі незгоди з рішенням, прийнятим за результатами військово-медичної експертизи, зацікавлена особа має право звернутися безпосередньо до суду з метою захисту своїх порушених прав.

Дана можливість чітко передбачена п.2.3.5 Положення «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», яким визначено, що Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Суд вказує, що позивач є особою, яка призвана на військову службу, а відтак при наявності скарг на стан здоров`я, що не дають підстав надалі проходити військову службу, має право звернутися із рапортом до безпосереднього керівника про направлення на проодження ВЛК.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За правилами встановленими ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи сукупність викладених обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку що відповідач діяв в межах чинного законодаства та провомірно виніс наказ від 03.03.2022 року № 52 "Про призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу", в частині призову на військову службу за призовом під час мобілізації в особливий період до військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. За результатом всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності суд приходить до висновку,що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 78, 139, 243, 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (ВЧ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяЮ.Ю.Дору