Справа № 160/11833/22
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:
-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період з вересня 1984 р по грудень 1986 р, з квітня по травень 1987 р та із зарахуванням стажу роботи за період з 21.09.1984 по 28.12.1984, з 02.01.1985 по 10.07.1985 та з 17.07.1985 по 25.10.1987 в пільговому обчисленні із застосуванням коефіцієнту 1.5, як роботи в районах Крайньої Півночі;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з урахуванням відомостей про заробітну плату за період з вересня 1984 р. по грудень 1986 р. та з квітня по травень 1987 р., вказаних у довідці №6 від 15.06.2020, виданої Риболовецьким колгоспом «Беломорский рыбак» Терського району Мурманської області Російської Федерації, довідках №107 та №108 від 25.03.2020 Адміністрації Терського району Мурманської області Російської Федерації, та із зарахуванням стажу роботи за період з 21.09.1984 по 28.12.1984, з 02.01.1985 по 10.07.1985 та з 17.07.1985 по 25.10.1987 в пільговому обчисленні із застосуванням коефіцієнту 1.5, як роботи в районах Крайньої Півночі, з дати виникнення права на пенсію, тобто з 29.04.2020;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області сплатити на користь позивача різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією з 29.04.2020.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправна бездіяльність пенсійного органу порушує право позивача на призначення пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за правилами ст. 263 КАС України.
Роз`яснено відповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.
Відповідач копію ухвали та позовну заяву з доданими до неї документами отримав 29.08.2022, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, отже, з урахуванням ч. 1 ст. 120 КАС України, строк на надання відзиву на позовну заяву сплив.
Суд зазначає, що строки пересилання поштових відправлень встановлені наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958 «Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень».
Так, відповідно до пункту 1 Розділу II наказу Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 «Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень», нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку), зокрема, місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 1 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення; у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2.
При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день (пункт 2 Розділу II наказу Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958 «Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень»).
Аналогічна правова позиція щодо врахування під час прийняття судових рішень строків пересилання поштових відправлень, встановлених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958 «Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень», висвітлена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 в адміністративній справі №802/1503/17-а.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідач правом на надання відзиву, у термін, що встановлений судом, не скористався.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч. 3, 4 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком з 29.04.2020.
ОСОБА_1 20.05.2022 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просила зарахувати їй у пільговому обчисленні кожний рік роботи за 1 рік і шість місяців, тобто застосувавши коефіцієнт 1,5 до визначених в заяві періодів роботи.
Листом від 26.06.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача, що надані довідки потребують перевірки заявлених у них даних первинним документам. Головним управлінням 15.09.2020, 08.07.2021, 17.11.2021 направлено запити до Державної установи - відділу Пенсійного фонду Російської Федерації Терському районі Мурманської області щодо проведення перевірки достовірною видачі зазначених довідок. Відповіді не надходили. З огляду на введений Указом президента військовий стан листування Російською Федерацією припинено.
Не погоджуючись з вказаним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.
За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд зазначає, що згідно приписів статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно приписів статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно з пунктом 5 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими нормативно-правовими актами.
Цим же пунктом передбачено тимчасово, до ухвалення відповідного закону, період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген, зараховувати до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що було чинним до 01 січня 1991 року.
Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до цих районів, встановлено указами Президії Верховної Ради СРСР від 01 серпня 1945 року «Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі», від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкцією про порядок надання пільг, затв. постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року.
Відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР № 148 від 10 лютого 1960 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Указом Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об`єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).
Підпунктом «д» пункту 5 зазначеного Указу передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.
Указом Президії ВР СРСР від 29 вересня 1967 року було скорочено тривалість трудового договору, який надає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, а саме: зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком та по інвалідності, виключно працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей країни за умови укладення ними трудового договору про роботу в цих районах строком на три роки.
Пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.
Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу 1 Інструкції № 530/П-28, пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 «Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» і від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».
Пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.
З огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.
Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 :
21.09.1984 прийнята завідуючою магазином до Терського рибкооп Мурманської області;
28.12.1984 звільнена за власним бажанням;
02.01.1985 прийнята до членів колгоспу «Волна»;
10.07.1985 виведена із членів колгоспу за власним бажанням;
17.07.1985 прийнята в члені колгоспу «Біломорський рибак»;
25.10.1987 виведена із членів колгоспу за власним бажанням.
Відповідно до архівної довідки Адміністрації Терського району Мурманської області №107 від 25.03.2020 - в документах архівного фонду Терського районного споживчого товариства «Терський рибкооп», в розпорядженнях голови правління по особовому складу в особистих картках ф.Т-2 маються відомості про роботу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у рибкоопі: прийнята з 21 вересня 1984 року завідуючою магазином (розпорядження про прийом від 21.09.1984 року № 151); звільнена 28 грудня 1984 року за власним бажанням, ст.31 КЗОТ РСФСР (розпорядження про звільнення від 28.12.1984 року № 206). У розрахункових відомостях по нарахуванню заробітної плати робітникам за 1984 рік маються відомості про нарахування заробітної платні (суми зазначені в рублях): Вересень - 8 р/д (49,29 руб.), жовтень - 27 р/д (177,10 руб.), листопад - 24 р/д (266,37 руб.), грудень - 24 р/д (198,48). Районний коефіцієнт 40 %. Компенсаційні виплати та виплати разового характеру до сум, зазначених у довідці, не включені. Періодів відволікання від основної діяльності не маються.
Відповідно до архівної довідки Адміністрації Терського району Мурманської області №108 від 25.03.2020 - в документах архівного фонду Риболовецького колгоспу «Волна», в протоколах загальних зборів членів колгоспу, протоколах засідання правління колгоспу по. особовому складу, в особистих картонках ф.Т- 2 маються відомості про роботу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в колгоспі: прийнята в члени колгоспу «Волна» - дата прийому не вказана (протокол загальних зборів членів колгоспу від 23.03.1985 року № 1); виведена із членів колгоспу - дата звільнення не вказана, за власним бажанням, за переведенням до колгоспу «Біломорський рибак» (протокол засідання правління колгоспу від 09.07.1985 року № 10). В розрахункових відомостях по нарахуванню заробітної плати робітникам за 1984 рік маються відомості про нарахування заробітної плати (суми зазначені в рублях): Січень - 22 р/д (126,00 руб.), лютий - 20 р/д (126,00 руб.), березень - 23,5 р/д (253,61 руб.), квітень - 22 р/д (126,00 руб.), травень - 24 р/д (126,00 руб), червень - 25 р/д (126,00 руб.), липень - 8 р/д (37,42 руб.). Районний коефіцієнт 40 %. Компенсаційні виплати та виплати разового характеру до сум, зазначених у довідці, не включені. Періодів відволікання від основної діяльності не маються.
Відповідно до довідки №06 від 21.04.2020 Риболовецького колгоспу «Біломорський рибак» м.Мурманськ, Терського району Мурманської області - позивач працювала повний робочий день в районах Крайньої Півночі у сільгосподарському виробничому кооперативі риболовецькому колгоспі «Біломорський рибак». З 17.07.1985 наказ 12 лс від 17.07.1985 по 25.10.1987. Наказ №10 від 14.10.1987. В якості завідуючою молокопунктом. Робота в зазначеному районі дає право на дострокове пенсійне забезпечення за Законом Російської Федерації від 28.12.2013. №400-ФЗ «Про страхові пенсії». З 17.07.1985 по 05.10.1986. З 26.11.1986 по 25.10.1987. Періоди відпустки без збереження заробітної плати - відсутні. Періоди роботи за ініціативою адміністрації організації в режимі неповного робочого тижня за іншими причинами, або в режимі неповного робочого дня - відсутні. Курси підвищення кваліфікації з відривом від виробництва - відсутні. Дорожні дні, надані для проїзду до місця відпочинку та назад - відсутні. Відсторонення від роботи, в зв`язку з перебуванням на роботі в стані алкогольного, наркотичного , токсичного сп`яніння - ні. Перебування жінки в декретній відпустці - ні. У відпустці по догляду за дитиною до 1.5 років - ні. Інші періоди (знаходження на військових зборах, виконання держ. обов`язків в якості народних засідателів, участь у виборних компаніях) - ні. Довідка видана на підставі документів: Накази по особовому складу за 1985 - 1987 р.р., особові рахунки за 1985-1987 р.р., картка форми Т-2.
З огляду на викладене, безпідставним є посилання відповідача на недостатність записів у трудовій книжці про періоди роботи позивача в районах Крайньої Півночі для обчислення пільгового стажу.
Також, суд зазначає, що пільгове обчислення трудового стажу поширюється на всіх осіб, які працювали на державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а не окремі професії, посади, тощо.
Відповідно, на підставі п.5 розд. XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", стаж роботи позивача за періоди з 21.09.1984 по 28.12.1984. з 02.01.1985 по 10.07.1985 таз 17.07.1985 по 25.10.1987 мають бути зараховані в пільговому обчисленні з застосуванням коефіцієнту 1.5, як роботи у районах Крайньої Півночі.
Щодо зарахування відомостей про отримані позивачем доходи (заробітну плату) за період з вересня по грудень 1984 року, з січня по липень 1985 року, з липня 1985 року по грудень 1986 року, квітень-травень 1987 року, суд зазначає наступне.
Згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.
Наведена законодавча норма встановлює порядок зарахування стажу роботи в районах Крайньої Півночі, а не розмір заробітної плати при розрахунку пенсії.
Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу PCP від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».
Відповідно до Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій від 03 серпня 1972 року Законом СРСР від 15 травня 1990 року № 1480-I (далі - Закон СРСР № 1480-I) «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» особам, які проживали у районах, де до заробітної плати робітників і службовців встановлено районні коефіцієнти, при призначенні пенсії враховувалася фактична заробітна плата, обчислена із застосуванням районного коефіцієнта та північної надбавки.
Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
При цьому, статтею 78 діючого на той час Закону СРСР № 1480-I було передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески.
Відповідно до підпункту «д» пункту 15 Інструкції «Про порядок утримання страхових внесків і використання коштів державного соціального страхування», затвердженої Постановою Президії ВЦРПС від 29 лютого 1960 року, в загальну суму заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески, включалися процентні надбавки за роботу на Крайній Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а також районний та поправочний коефіцієнт.
Разом з тим, частиною третьою статті 96 Закону СРСР № 1480-I передбачено, що при вибутті таких осіб за межі районів Крайньої Півночі чи прирівняних до них районів, у райони, де коефіцієнт до заробітної плати не встановлений, пенсія за їх вибором обчислюється в такому ж порядку, але з виключенням з фактичного заробітку виплат за районними коефіцієнтами, або із заробітку, обчисленого відповідно до статей 76 та 78 цього Закону.
Крім того, суд зазначає, що ні Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ні Законом України «Про пенсійне забезпечення» не передбачено включення в заробітну плату для обрахунку пенсії північної надбавки та районного коефіцієнту.
Отже, враховуючи вищенаведене, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» північна надбавка та районний коефіцієнт при обчисленні пенсії зараховується до заробітної плати за періоди роботи в районах Крайньої Півночі та місцевості прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP до 01.01.1992.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV, за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
За загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.
Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, відповідач має врахувати відомості про отримані позивачем доходи (заробітну плату) за період з вересня по грудень 1984 р., з січня 1985 р. по липень 1985 р., з липня 1985 р. по грудень 1986 р., квітень-травень 1987 р„ зазначені в довідці РК «Біломорський рибак» Терського району Мурманської області № 6 від 15.06.2020 , довідці Адміністрації Терського району №107 від 25.03.2020 та довідці Адміністрації Терського району № 108 від 25.03.2020.
Що стосується дати, з якої в спірному випадку має бути здійснений перерахунок пенсії позивача з врахуванням пільгового обчислення стажу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Статтею 45 Закону №1058-IV визначені строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії.
Так, як встановлено вище, пенсію позивачу призначено з 29.04.2020.
Листом від 26.06.2022 відповідач повідомив позивача, що надані довідки потребують перевірки заявлених у них даних первинним документам. Головним управлінням 15.09.2020, 08.07.2021, 17.11.2021 направлено запити до Державної установи - відділу Пенсійного фонду Російської Федерації Терському районі Мурманської області щодо проведення перевірки достовірною видачі зазначених довідок.
Таким чином, довідки №107, №108, №6 позивачем були надані разом з заявою про призначення пенсії.
Доказів протилежного сторонами не надано.
Отже, спірний перерахунок пенсії має бути проведений починаючи із 29.04.2020, тобто з дати звернення позивача до органу ПФУ та надання нею відповідних довідок.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.
Частиною 2 ст. 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з вимогами частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період з вересня 1984 року по грудень 1986 рік, з квітня по травень 1987 року та із зарахуванням стажу роботи за період з 21.09.1984 по 28.12.1984, з 02.01.1985 по 10.07.1985 та з 17.07.1985 по 25.10.1987 в пільговому обчисленні із застосуванням коефіцієнту 1.5, як роботи в районах Крайньої Півночі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 19 вересня 2022 року.

Суддя Н.Є. Калугіна