Справа № 203/2237/22
Суддя: Колесніченко О. В.
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/2237/22
Провадження № 2-а/0203/42/2022
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Колесніченко О.В.,

при секретарі - Погібному О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі у спрощеному провадженні адміністративну справу у паперовій формі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Киселиця Іван Юрійович, до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору поліцейський Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровський області старшого сержанта поліції Мошко Артем Сергійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції в особі Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області з вимогою скасувати постанову серії БАБ № 777035 від 29 червня 2022 року старшого сержанта поліції СРПП ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про накладення адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. у зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху України водій автомобіля не був пристебнутим ременем безпеки. Третьою особою у позові зазначається поліцейський Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Мошко А.С. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час зупинки його транспортного засобу поліцейські жодним чином не пояснили причину зупинки, після чого безпідставно склали постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Окрім цього позивач зазначає, що на місці зупинки він пояснював поліцейським, що він був пристебнутий ременем безпеки, однак поліцейські спростовували цей факт, не надаючи жодних доказів, на підтвердження викладеним у постанові обставинам, а також не прийняли до уваги пояснення позивача. Також, на думку позивача, була порушена процедура розгляду справи, оскільки позивача позбавили можливості скористуватися наданими йому правами, зокрема й юридичною допомогою. Таким чином, постанова ґрунтується на неналежних доказах, у зв`язку з чим подія проступку не доведена, тому позивач просив суд скасувати постанову серії БАБ № 777035 від 29 червня 2022 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Так, первісно відповідачем у позові був зазначений Департамент патрульної поліції в особі Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровський області, однак 18 липня 2022 року від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позов, в якому останній просив замінити відповідача Департамент патрульної поліції в Дніпропетровській області у даній справі на належного відповідача Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, оскільки поліцейський, який виносив постанову є посадовою особою ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яке в свою чергу підпорядковане ГУНП в Дніпропетровській області.

01 серпня 2022 року від представника позивача Киселиці І.Ю. надійшло клопотання про заміну відповідача, яке ухвалою Кіровського районного суду від 01 серпня 2022 року задоволене та у зазначеній адміністративній справі замінено відповідача Департамент патрульної поліції на належного відповідача Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Відповідач поліцейський Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровський області старшого сержанта поліції Мошко А.С. відзив не подавали.

22 серпня 2022 року від представника ГУНП в Дніпропетровській області Штирхунової А.Д. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначається, що постанова серії БАБ № 777035 від 29 червня 2022 року старшого сержанта поліції СРПП ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Мошка А.С. складена у відповідності до вимог наказу МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» та ст. 283 КУпАП. Вважає, що у справі про адміністративне правопорушення зібрано всі необхідні та допустимі докази у розумінні ст. ст. 251, 252 КУпАП, у діях позивача ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а тому за наслідками розгляду справи поліцейським, за внутрішнім переконанням та на підставі зібраних доказів було винесено законну та обґрунтовану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Щодо судових витрат, які просить стягнути позивач на свою користь у розмірі 3 000 грн. на правничу допомогу за рахунок державних асигнувань ГУНП в Дніпропетровській області, представник позивача вважає, що такі судові витрати є завищеними, з огляду на те, що зазначена адміністративна справа є незначної складності, а тому з урахуванням цього складання позовної заяви не може становити 3 000 грн. На підставі викладеного, представник відповідача просила суд у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі (а.с. 60-72).

14 вересня 2022 року через канцелярію суду представником позивача подано відповідь на відзив, в якому останній зазначає, що відзив представника відповідача не заслуговує на увагу, з огляду на те, що він не містить доказів, що підтверджують правомірність винесеної постанови, а саме доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а лише містить цитування норм діючого законодавства. Щодо заперечень стягнення судових витрат на користь позивача, представник позивача зазначає, що матеріали справи містять всі необхідні документи про витрати на правничу допомогу, які поніс позивач. Також представник позивача, із доданими до відповіді на відзив актом приймання-передачі наданих послуг, детального опису робіт (наданих послуг) від 12 вересня 2022 року 2/Д1 та квитанції № 59818 від 12 вересня 2022 року, просить суд стягнути на користь позивача за рахунок державних асигнувань ГУНП в Дніпропетровській області ще додатково судові витрати у розмірі 2 500 грн. за два візити адвоката Киселиці І.Ю. до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з метою представництва інтересів позивача у судових засіданнях 18 липня 2022 року та 12 вересня 2022 року, які не відбулися через неявку представника відповідача та третьої особи, та за підготовку (складання) відповіді на відзив ГУНП в Дніпропетровській області. Таким чином, у загальному розмірі представник позивача просив стягнути з ГУНП в Дніпропетровській області витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 5 996,20 грн., з яких: 496,20 грн. судовий збір та 5 500 грн. витрати на правничу допомогу (а.с. 76-84).

Позивач та його представник в судове засідання не прибули та у поданій відповіді на відзив від 14 вересня 2022 року просили справу розглядати за їх відсутності.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, у відзиві на позов просив розглядати справу за відсутності представника ГУНП в Дніпропетровській області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору поліцейський СРПП ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Мошко А.С. у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких заяв або клопотань від нього не надходило.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії БАБ № 777035 від 29 червня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 29 червня 2022 року о 17:30 год. в с. Єлизаветівка по Єлизаветівському шосе водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Nissan Pathfinder» з реєстраційним номером НОМЕР_1 та не був пристебнутим ременем безпеки, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим поліцейським Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Мошко Артемом Сергійовичем була винесена вказана постанова, за якою на ОСОБА_2 було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн (а.с. 12).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_2 категорично заперечує факт вчинення інкримінованого йому порушення Правил дорожнього руху, стверджуючи, що 29 червня 2022 року приблизно о 17:20 год. він рухався по Єлизаветському шосе в с. Єлизаветівка і його автомобіль зупинили працівники поліції з метою перевірки документів (полісу обов`язкового страхування, водійського посвідчення та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу). Вказані вимоги поліцейських позивачем були виконані та під час перевірки документів позивач намагався з`ясувати у поліцейських причину зупинки його транспортного засобу, однак працівники поліції наголосили на тому, що позивач забагато запитує, за що відносно нього винесена постанова за ч. 5 ст. 121 КУпАП. На прохання позивача надати докази вчинення відповідного правопорушення працівники поліції не реагували, а лише через деякий час видали позивачу копію постанови. Окрім цього, жодної підготовки до розгляду справи працівниками поліції не вчинялося, що позбавило позивача скористуватися наданими йому законом правами, зокрема правовою допомогою. Позивач також стверджує, що він не порушував Правила дорожнього руху України та керував транспортним засобом, використовуючи ремінь безпеки, яким він і був пристебнутий.

У той же час, поліцейський СРПП ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровський області старший сержант поліції Мошко А.С., отримавши судову повістку і матеріали адміністративного позову, ознайомившись із їх змістом, не з`явився до суду і не надав пояснень з приводу своїх дій щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивача, правомірність та законність яких останній ставить під сумнів, а також не надав будь-яких доказів, а тому суд вважає, що відповідач своєю пасивною поведінкою щодо реалізації наданих йому процесуальних прав фактично висловив мовчазну згоду з вимогами позивача.

Представником відповідача ГУНП в Дніпропетровській області надано суду відзив на позовну заява, під час дослідження якого суд дійшов висновку, що встановити чи був пристебнутий позивач ОСОБА_1 ременем безпеки під час керування транспортним засобом неможливо, оскільки жодних доказів вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КК України представником відповідача суду не надано (відеозапису із вчиненим правопорушенням тощо).

З урахуванням зазначених обставин суд вважає, що відповідачами не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови, оскільки викладені у ній обставини належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 72 КАС України не підтверджені.

Крім того, як вбачається із постанови серії БАБ № 777035 від 29 червня 2022 року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 2 розділу ІV наказу МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити, зокрема: зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2.3 (в) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

В той же час, у постанові серії БАБ № 777035 від 29 червня 2022 року відсутнє посилання на пункт Правил дорожнього руху України, який саме порушив позивач ОСОБА_1 .

Суд також зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку поліцейським СРПП ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровський області старшим сержантом поліції Мошком А.С.) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16-а, який суд першої інстанції враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин у цій адміністративній справі з огляду на приписи ч. 5 ст. 242 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення ним вимог Правил дорожнього руху України не підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови та відомості про наявність і дослідження яких повинні бути внесені до змісту такої постанови.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Зважаючи на викладене, оскільки вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення не підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Крім того, позивач просив суд стягнути на його користь судові витрати у загальному розмірі 5 996,20 грн., які складаються із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 500 грн., а також зі сплати судового збору в розмірі 496,20 грн.

Так, згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Судом встановлено, що під час звернення з позовом до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 496,20 грн, що підтверджується відповідною квитанцією АТ «АБ «РадаБанк» № 53628 від 04 липня 2022 року, доданою до позову (а.с. 20).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин у цій адміністративній справі з огляду на приписи ч. 5 ст. 242 КАС України.

З матеріалів справи вбачається, що 01 липня 2022 року позивач ОСОБА_3 уклав із адвокатом Киселицею І.Ю. договір про надання правової допомоги, повноваження останнього підтверджуються свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4165 та ордером серії АЕ № 1112008 від 01 липня 2022 року (а.с. 13-14, 17, 18).

Із наданого представником позивача акту приймання-передачі наданих та детального опису робіт (наданих послуг) послуг №1/Д1 до договору про надання правничої допомоги № 76 від 01 липня 2022 року вбачається, що в межах виконання умов Додаткової угоди № 1 по договору про надання правової допомоги № 76 від 01 липня 2022 року в період з 01 липня по 04 липня 2022 року Адвокатське бюро «Кислиці Івана Юрійовича» надало позивачу наступні послуги: підготовка (складання) позовної заяви про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАБ № 777035 від 29 червня 2022 року. Вартість наданих послуг (правової допомоги) склала 3 000 грн., сплата яких підтверджується квитанцією АТ «АБ «РадаБанк» № 53662 від 04 липня 2022 року (а.с. 15, 16, 19).

Також, надаючи суду відповідь на відзив представник позивача просив суд стягнути ще 2 500 грн., які складаються із: 1 000 грн. візит адвоката Киселиці І.Ю. до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з метою представництва інтересів позивача 18 липня 2022 року, 1 000 грн. візит адвоката Киселиці І.Ю. до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з метою представництва інтересів позивача 12 вересня 2022 року, 500 грн підготовка (складання) відповіді на відзив ГУНП в Дніпропетровській області, на складання якого адвокатом Киселицею І.Ю. витрачено 40 хв. На підтвердження викладеного представником позивача надані суду акт приймання-передачі наданих послуг, детальний опису робіт (наданих послуг) від 12 вересня 2022 року 2/Д1 та квитанція АТ «АБ «РадаБанк» № 59818 від 12 вересня 2022 року (а.с. 78, 79, 80).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення поліцейські відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері безпеки дорожнього руху.

Виходячи з цього, відповідні поліцейські не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідні органи Національної поліції, на які, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП, покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені, крім іншого, ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 у справі № 724/716/16-а.

В той же час, з огляду на предмет позову, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів, а також з урахуванням того, що зазначена адміністративна справа розглядається в порядку спрощеного провадження, а також те, що представником позивача не надано доказів щодо часу, поведеного у судових засіданнях, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимогу про витрати на правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн., що буде достатнім та співмірним до понесених фактично позивачем витрат на правову допомогу.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, понесені позивачем судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути на користь останнього за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яке є відповідачем у справі, і посадовою особою якого була винесена оскаржувана позивачем постанова, у розмірі 3 000 грн., оскільки на думку суду саме така сума є співмірною оплатою послуг адвоката з урахуванням проведеної ним роботи.

Керуючись ст. ст. 6-9, 77, 90, 132, 134, 139, 143, 229, 241-246, 250, 251, 255, 286, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Киселиця Іван Юрійович, до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору поліцейський Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровський області старшого сержанта поліції Мошко Артем Сергійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову поліцейського Сектора реагування патрульної поліції Відділу поліції № 1 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровський області старшого сержанта поліції Мошка Артема Сергійовича серії БАБ № 777035 від 29 червня 2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн, а відповідну справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (, адреса: м. Дніпро, вул. Троїцька, 20-А) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 3 000 грн. (трьох тисяч гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Колесніченко