Справа № 280/3100/22
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 вересня 2022 року Справа № 280/3100/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі третя особа), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 28.01.2022 №о/05 щодо відмови в переведенні позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2;

зобов`язати відповідача перевести позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 21.01.2022, здійснивши перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум;

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з метою переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відповідну заяву, яка у свою чергу була залишена відповідачем без задоволення з мотивів недостатності у позивача належним чином підтвердженого пільгового стажу.

Ухвалою суду від 18.05.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач у поданому до суду письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що згідно доданих до заяви документів про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для признчення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 №637, страховий стаж позивача (на момент звернення) складає 38 років 01 місяць 26 днів. Пільговий стаж роботи за Списком №2 складає 08 років 05 місяців 22 дні. Відтак, відсутні підстави для переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за Списком №2 відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

До суду надійшли письмові пояснення від третьої особи, у яких зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області було уповноважено лише на розгляд заяви про підтвердження стажу роботи позивача для підтвердження періодів роботи, що дають право на призначенння пенсії на пільгових умовах. Відповідно до рішення про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 19.01.2022 №3354 на Комісії при ГУ ПФУ в Запорізькій області зараховано позивачу до пільгового стажу період роботи за Списком №2 раклістом з 17.08.1987 по 09.04.1995 у ВАТ «ІСКОЖ» (з урахуванням фактично відпрацьованого часу) та підтверджено стаж роботи. Підставою для прийняття цього рішення слугували, зокрема, архівні довідки від 02.12.2021 № 04-23/763, від 12.10.2021 № 04-23/662, 04-23/663, 04-23/664, 04-23/665, 04-23/666, 04-23/667, від 10.09.2021 № 04-25-/1714, 04-25-/1716, акти зустрічних перевірок пільгового стажу та заробітної плати від 02.12.2021 № 844/1 та 5720/1, наказ про результати атестації робочих від 09.12.1996 № 154. Також зазначено, що надати пояснення про причини врахування чи не врахування позивачу певних періодів, що слугували підставою для відмови у перерахунку пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» неможливо.

Від позивача надійшли пояснення в яких, серед іншого, зазначено що відповідачем у спірному рішенні не зазначено про виявлені проблеми з обчислення стажу роботи, на підставі документів, які було надано з заявою про призначення пенсії, які унеможливлюють визначення пільгового стажу роботи позивача (недоліки документів у вигляді відсутності відомостей про роботу на відповідній посаді, виравлення у трудовій книжці тощо). Відповідачем та третьою особою не заперечується факт роботи позивача на відповідних посадах у період з 31.05.1984 по 12.03.2003. Позивач вважає, що відповідачем та третьою особою не доведено правомірність оскарженого рішення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 у січні 2022 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про переведення на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2. На момент звернення із заявою позивачу виповнилося 56 років.

Рішенням про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 19.01.2022 №3354 на Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області зараховано ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи за Списком № 2 раклістом з 17.08.1987 по 09.04.1995 у ВАТ «ІСКОЖ» (з урахуванням фактично відпрацьованого часу) та підтверджено стаж роботи. Підставою для прийняття цього рішення слугували, зокрема, архівні довідки від 02.12.2021 № 04-23/763, від 12.10.2021 № 04-23/662, 04-23/663, 04-23/664, 04-23/665, 04-23/666, 04-23/667, від 10.09.2021 № 04-25-/1714, 04-25-/1716, акти зустрічних перевірок пільгового стажу та заробітної плати від 02.12.2021 № 844/1 та 5720/1, наказ про результати атестації робочих від 09.12.1996 № 154.

ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомлено, що надати пояснення про причини врахування чи не врахування ОСОБА_1 певних періодів, що слугували підставою для відмови у перерахунку пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» неможливо. Оскльіки, з метою збереження інформації про особу та недопущення незаконного використання персональних даних усі документи, які подавались до органів ПФУ у період до 24.02.2022 та були збережені у підсистемах ПФУ, а також документи, прийняті за їх розглядом, були заархівовані, доступ до них закрито.

Органи Пенсійного фонду України з 01.04.2021 застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій бекофісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №о/05 від 28.01.2022 позивачу відмовлено в переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №2. Зазначено, що відповідно до наданих документів та даних системи персоніфікованого обліку страховий стаж заявника становить 38 років 1 місяць 26 днів, в тому числі пільговий стаж роботи за Списком №2 8 років 5 місяців 22 дня. Право на пенсію ОСОБА_1 набуде по досягненню 57 років.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням, позивач оскаржив останнє до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

З матеріалів справи судом встановлено, що станом на час звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення йому пенсії на віком на пільгових умовах позивач досяг 55 річного віку та здобув загальний страховий стаж не менше 30 років.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 червня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі за текстом - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За приписами пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 судом встановлено, що ОСОБА_1 працював:

з 31.05.1984 по 20.11.1984 - слюсар по ремонту металургійного устаткування коксового пеху (Список №2 розділ V підрозділ «а» постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173), стаж складає 6 місяців 1 день;

з 17.08.1987 по 09.04.1995 ракліст текстильно-каландрового цеху (хімічне виробництво), Список №2 розд. X пiдроздiл Ап.1 шифр 2110А010 постанови КМУ від 11.03.1994 №162, стаж - 7 років 7 місяців 22 дні;

з 10.04.1995 по 24.09.1995 - майстер дільниці з переробки ПВХ і каландрової лінії, Список №2 розд. X підрозділ Ап. 1 шифр 2110А010, стаж - 5 місяців 14 днів;

з 25.09.1995 по 31.05.1998 - майстер дільниці з переробки ПВХ пластикату. Список №2 розд. X пiдроздiл Ап.1 шифр 2110А010, стаж 2 роки 8 місяців 6 днів. Записом у трудовій книжці №13 від 25.05.1998 підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком 2 на посаді майстра;

з 01.02.2000 по 09.12.2001 - ракліст каландової лінії з випуску ПВХ плівок цеху з переробки ПВХ пластикату, Список №2 розд. X пiдроздiл Ап.1 шифр 2110А010, стаж 1 рік 10 місяців 28 днів;

з 10.12.2001 по 12.03.2003 - старший ракліст цеху з переробки ПВХ пластикату Список №2 розд. Х постанови КМУ від 16.01.2003 №36, стаж - 1 рік 3 місяці 2 дні. Записом у трудовій книжці №17 підтверджено право на пiльгове пенсійне забезпечення за результатами атестації (наказ від 18.12.2001 № 112).

Рішенням про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 19.01.2022 №3354 на Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області зараховано ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи за Списком № 2 раклістом з 17.08.1987 по 09.04.1995 у ВАТ «ІСКОЖ» (з урахуванням фактично відпрацьованого часу) та підтверджено стаж роботи.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 31.01.2022 №3, ОСОБА_1 працював повний робочий день в ПрАТ «Запоріжкокс» з 31.05.1984 по 20.11.1984 (6 місяців 1 день), виконував роботу у виробництві коксопродуктів за професією слюсарем по ремонту металургійного устаткування коксового цеху, що передбачено Списком №2 розділ V підрозділ а постанови РМ СРСР від 22.08.1956 №1173 як слюсарі чергові та ремонтні, бригадири слюсарів. Підстава для видачі: особова картка, штатний розклад, особовий рахунок, постанова РМ СРСР від 22.08.1956 №1173. Додаткові відомості: відпустка без збереження заробітної плати не надавалась. Простоїв не було.

Відповідно до довідки, уточнююча особливий характер праці на відповідних видах робіт на посадах, що дають право на трудову пенсію за віком на особливих умовах вих.№191/с від 24.05.2006, виданої ВАТ «Іскож», ОСОБА_1 зайнятий повний робочий день на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці на Запорізькому заводі штучних шкір з 17.08.1987 по 09.04.1995, виробництво хімічне, цех - тиснильно-каландровий, за професією ракліст, що передбачено Списком №2 розділ Х підрозділ Ап.1, 2110А010. Пільговий стаж по Списку №2 складає 7 років 7 місяців 22 дні. Підстава для видачі довідки: особова справа, ЄТКД, штатний розклад, відомості про зарплату. Наказ атестації робочих місць від 09.12.1996 №154. Довідка видана до управління Пенсійного фонду України для призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 26.07.2021 №96, виданої ПрАТ «Іскож-2000», ОСОБА_1 працював повний робочий день на ЗАТ «Іскож-2000» в цехі з переробки ПВХ пластикату на дільниці кольорового друку, за період з 01.02.2000 по 09.12.2001, характер виконуваних робіт вироби гарячим способом поліхлорвінілового пластикату, за професією ракліст, що передбачено Списком №2 розділ Х.А п.1 2110А010, код КП 7346, постанова КМУ від 11.03.1994 №162. За період з 10.12.2001 по 12.03.2003 характер виконуваних робіт вироби гарячим способом поліхлорвінілового пластикату, за професією старший ракліст, що передбачено Списком №2 розділ Х.А п.1 2110А010, код КП 7346, постанова КМУ від 16.01.2003 №36. За період з 01.02.2000 по 12.03.2003 стаж 3 роки 12 днів. Підстава для видачі: ЄТКД, особова картка, відомості на заробітну плату, наказ про результати вперше проведеної атестації робочих місць від 18.12.2001 №112, висновок Державної експертизи умов праці Запорізької обласної державної адміністрації від 16.05.2002 №3-00646-5. Додаткові відомості: у відпустці без збереження заробітної плати не знаходився.

Відповідно до архівної довідки від 10.09.2021 №04-25/1717, виданої Запорізькою міською радою, в особистих рахунках нарахування заробітної плати працівників Орендне підприємство «Запорізький завод штучних шкір», 23.12.1993 - ЗАТ «РАМ», з 14.08.1998 ВАТ «ІСКОЖ» м.Запоріжжя за 1993-1998 роки значиться ОСОБА_1 1965 року народження.

Відповідно до архівної довідки від 12.10.2021 №04-23/666, виданої Запорізькою міською радою, у документах фонду ВАТ «ІСКОЖ», які надійшли на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради, відомості про роботу з неповним робочим днем, переведення на іншу робоу, надання відпусток без збереження заробітної плати не надходили.

Відповідно до довідки про заробіток для обчислення пенсії №199/с від 25.05.2006, виданої ВАТ «Іскож», заробіток ОСОБА_1 , який враховується при обчисленні пенсії за 1988-1993 роки склав 46 грн. 0,40508 коп. Довідка видана на підставі особових рахунків за 1988-1993 роки.

Відповідно до архівної довідки від 10.09.2021 №04-25/1718, виданої Запорізькою міською радою, ТОВ «Іскож» м. Запоріжжя до ліквідації у найменуваннi зазначеної юридичної особи відбулися наступні зміни: 24.01.1975 26.11.1992 - Запорізький завод штучних шкір науково-виробничого об`єднання всесоюзного науково-дослідного інституту плівкових матеріалів і штучних шкір; 26.11.1992 20.01.1993 - Товариство арендаторів «Запорізький завод штучних шкір»; 20.01.1993 23.12.1993 - Арендне підприємство «Запорізький завод штучних шкір»; 23.12.1993 14.08.1998 - Закрите акціонерне товариство «РАМ»; 14.08.1998 27.09.2001 - Вiдкрите акціонерне товариство «ІСКОЖ».

На переконання суду, посилання відповідача, третьої особи на неможливість надати пояснення про причини врахування чи не врахування позивачу певних періодів, що слугували підствою для відмови у перерахунку пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком №2 через те, що документи заархівовані та доступ до них закрито, вводять позивача у правову невизначеність.

Факт роботи позивача на відповідних посадах у період з 31.05.1984 по 12.03.2003 відповідачем, третьою особою не заперечується.

Таким чином, записами у трудовій книжці та вищезазначеними довідками підтверджується стаж роботи позивача на роботах, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, понад 12 років 6 місяців.

Наявність у позивача страхового стажу не менше 30 років відповідачем не заперечується.

Також, суд вважає за необідне зазначити, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови від 01.08.1992 № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41.

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Велика Палата Верховного Суду у справі №520/15025/16-а від 19.02.2020 сформулювала правовий висновок, згідно із яким особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочих місць, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до пункту «б» етап і 13 Закону №1788-XII.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Таким чином, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не на працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Отже, необхідними умовами для виникнення права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Таким чином, позивачем надано всі необхідні документи для зарахування періоду роботи з 31.05.1984 по 20.11.1984 - слюсар по ремонту металургійного устаткування коксового пеху, з 10.04.1995 по 24.09.1995 - майстер дільниці з переробки ПВХ і каландрової лінії, з 25.09.1995 по 31.05.1998 - майстер дільниці з переробки ПВХ пластикату, з 01.02.2000 по 09.12.2001 - ракліст каландової лінії з випуску ПВХ плівок цеху з переробки ПВХ пластикату, з 10.12.2001 по 12.03.2003 - старший ракліст цеху з переробки до пільгового стажу за Списком №2.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Вищевказані обставини свідчать про наявність, передбачених пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", умов для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає достатніми підстави для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 28.01.2022 №о/05 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

З метою ефективного, всебічного та повного захисту порушених прав позивача судом визнано за можливе скористатись правом, наданим частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, та вийти за межі позовних вимог, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 31.05.1984 по 20.11.1984 - слюсар по ремонту металургійного устаткування коксового пеху, з 10.04.1995 по 24.09.1995 - майстер дільниці з переробки ПВХ і каландрової лінії, з 25.09.1995 по 31.05.1998 - майстер дільниці з переробки ПВХ пластикату, з 01.02.2000 по 09.12.2001 - ракліст каландової лінії з випуску ПВХ плівок цеху з переробки ПВХ пластикату, з 10.12.2001 по 12.03.2003 - старший ракліст цеху з переробки, до пільгового стажу за Списком №2.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача перевести позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 23 вересня 2019 року, суд виходить з такого.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення

Адміністративний суд, приймаючи рішення стосовно заявлених позовних вимог, не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень в межах розгляду відповідної адміністративної справи. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення; при цьому суд не вправі перебирати на себе функції відповідного органу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що прийняття рішення про зобов`язання відповідача перевести позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах з 21.01.2022 віднесено до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України.

Відтак, зазначена позовна вимога задоволенню не підлягає.

На переконання суду належним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.01.2022 з урахуванням висновків суду.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України). Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м.Луцьк, вул.Кравчука, 22 в, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № о/05 від 28 січня 2022 року, яким відмовлено ОСОБА_1 в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 31.05.1984 по 20.11.1984, з 10.04.1995 по 24.09.1995, з 25.09.1995 по 31.05.1998, з 01.02.2000 по 09.12.2001, з 10.12.2001 по 12.03.2003 до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбачену Списком № 2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 січня 2022 року з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова