Справа № 420/2529/22
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2022-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/2529/22
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Дата і місце ухвалення 13.04.2022р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року по справі №420/2529/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які викладені у листі №2301-225/Є-02/8-1500/22 від 01.02.2022 р., щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 недоотриманої пенсії після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 р. у адміністративній справі №420/1464/21 за період з січня 2018 року по червень 2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 недоотриманої пенсії після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 р. у адміністративній справі № 420/1464/21 за період з січня 2018 року по червень 2021 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 є правонаступником померлого ОСОБА_2 щодо отримання невиплачених за життя коштів, особою не надано, що було проігноровано судом першої інстанції. Судом першої інстанції проігноровано, що ОСОБА_1 не є стягувачем по справі №420/1464/21, тому для виплати недоотриманої доплати пенсії за зазначеним рішенням суду правові підстави відсутні. Апелянт вказує, що судом першої інстанції проігноровано, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, та відповідно й заміну сторони у виконавчому провадженні щодо виконання рішення суду в частині зобов`язання Головного управління здійснити перерахунок та виплату пенсії.

З огляду на зазначене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 року по справі №420/1464/21, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено.

Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_2 з 1 січня 2018 року з 86% до 70% сум грошового забезпечення під час перерахунку, та зобов`язав відповідача здійснити з 1 січня 2018 року перерахунок пенсії позивача, виходячи з 86% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Крім того, визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/2543 від 09.10.2020 року про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії позивача з 01.04.2019 року на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/2543 від 09.10.2020 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, виходячи з 86% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням вже виплачених сум.

Згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №N/A6757 сума доплати ОСОБА_2 за рішенням суду становить 221280,86 грн. (а.с. 23).

З наявних у справі матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 19.03.1956 року перебували у шлюбі.

03 грудня 2021 року ОСОБА_2 , з яким проживала позивач, помер.

05 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою щодо здійснення нарахування та виплати недоотриманої пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 , згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 року у адміністративній справі №420/1464/21(а.с. 24-25).

Однак відповідачем було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , оскільки вона не є стягувачем по справі №420/1464/21, тому для виплати недоотриманої доплати пенсії за зазначеним рішенням суду правові підстави відсутні (а.с. 26).

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , як дружина ОСОБА_2 відповідно до ч.1 ст.61 Закону №2262 має право на отримання нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_2 суми пенсії у розмірі 221 280,86 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ (далі за текстом - Закон №2262) суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 як дружина ОСОБА_2 відповідно до ч.1 ст.61 Закону №2262 має право на отримання нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_2 суми пенсії у розмірі 221 280,86 грн. При цьому, колегія суддів зауважує, що ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про виплату їй нарахованої ОСОБА_2 , але неодержаної суми пенсії з дотриманням шестимісячного строку встановленого ч.3 ст.61 Закону №2262.

Відповідач відмовив ОСОБА_1 у виплаті недоотриманої її чоловіком суми пенсії, так як вона не була стороною у справі №420/1464/21.

Колегія суддів вважає протиправними дії відповідача з відмови у виплаті ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої її померлому чоловіку пенсії, оскільки стаття 61 Закону №2262 покладає на органи Пенсійного фонду України обов`язок із виплати, зокрема дружині, суми пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

При цьому, позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати їй недоотриманої пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст.61 Закону №2262, а не щодо виконання рішення у справі №420/1464/21.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які викладені у листі №2301-225/Є-02/8-1500/22 від 01.02.2022 р., щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 недоотриманої пенсії після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 р. у адміністративній справі №420/1464/21 за період з січня 2018 року по червень 2021 р., та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 недоотриманої пенсії після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 р. у адміністративній справі № 420/1464/21 за період з січня 2018 року по червень 2021 року.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Судді: А.Г. Федусик

О.А. Шевчук