Справа № 640/13384/21
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2022 року м. Київ № 640/13384/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві вчинити дії, а саме повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та врахувати стаж підземних робіт з 08.02.1985 по 14.09.1986 та з 03.10.1986 по 31.07.1990.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що має необхідний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1; під час звернення до відповідача за призначенням пенсії ним надані всі необхідні документи, які підтверджують наявність стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.05.2021 відкрито спрощене провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, правомірно відмовив позивачу призначення йому пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 з огляду на те, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Із заявою про розгляд справи у судовому засіданні учасники справи до суду не звертались.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 22.04.1963 Свердловським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області.

Відповідно до відомостей про роботу, які містяться у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , зокрема:

- з 12.04.1982 по 26.10.1982 позивач працював слюсарем другого розряду (27.09.1982 позивачу присвоєно третій розряд слюсаря-станочника) Харцизького ремонтно-будівельного управління п/о «Октябрьуголь»;

- з 27.10.1982 по 20.12.1984 проходив військову службу у лавах Радянської Армії;

- з 08.02.1985 по 04.08.1985 позивач працював підземним учнем електрослюсаря з повним робочим днем у шахті Шахтоуправління «ЯСИНОВСКОЕ»;

- з 05.08.1985 по 16.01.1986 позивач працював підземним електрослюсарем третього розряду з повним робочим днем у шахті Шахтоуправління «ЯСИНОВСКОЕ»;

- з 17.01.1986 по 14.09.1986 позивач працював підземним електрослюсарем четвертого розряду з повним робочим днем у шахті Шахтоуправління «ЯСИНОВСКОЕ»;

- з 03.10.1986 по 30.07.1990 позивач працював електрослюсарем підземним четвертого розряду з повним робочим днем у шахті Виробного об`єднання з видобування вугілля «Октябрьуголь» шахти «Жданівська» №3-4;

- з 31.07.1990 по 26.11.1990 позивач працював електрослюсарем підземним п`ятого розряду з повним робочим днем у шахті Виробного об`єднання з видобування вугілля «Октябрьуголь» шахти «Жданівська» №3-4;

- з 12.12.1990 по 30.08.1991 позивач працював слюсарем-станочником в Кооперативному центрі «Шахта Жданівська»;

- з 31.08.1991 по 31.01.1992 позивач працював слюсарем концерну «Жданівський»;

- з 03.02.1992 по 08.10.1992 позивач працював слюсарем п`ятого розряду в столярному цеху Малого підприємства «Явир»;

- з 10.10.1992 по 19.03.1993 позивач працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЯСОН»;

- з 01.04.1993 по 04.10.1994 позивач працював інженером по менеджменту на Харцизькому ливарному заводі високовольтної арматури «Армліт»;

- з 05.10.1994 по 01.11.1994 позивач працював на посаді заступника директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Метенергокомплект»;

- з 02.11.1994 по 20.10.2005 позивач працював на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Метенергокомплект».

Згідно із записами військового квитка позивача серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 у період з 27.10.1982 по 20.12.1984 проходив військову строкову службу.

Відповідно до довідки Державного підприємства «Торезантрацит» від 29.01.2020 № 13-8/2.3-26 підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно працював в Харцизькому ремонтно-будівельному управлінні п/о «Октябрьуголь», зокрема: 12.04.1982 прийнятий слюсарем другого розряду на підставі наказу №16 від 09.04.1985; 27.09.1982 працював слюсарем-станочником третього розряду; 26.10.1982 звільнений у зв`язку з призовом до Радянської Армії на підставі наказу №68к від 25.10.1982.

Відповідно до довідки Адміністрації міста Харцизьк від 07.02.2020 № 01.06-11/177 установлено, що в архівному фонді №225 Товариства з обмеженою відповідальністю «Армліт» підтверджено, що ОСОБА_1 з 01.04.1993 по 04.10.1994 працював інженером по маркетингу в бюро по зовнішньо-економічним зв`язкам. При цьому, вказана довідка також містить відомості про те, Харцизький ливарний завод високовольтної арматури реорганізовано з 1974 року в Харцизький ливарно-механічний завод «Армліт», з 30.12.1992 в Орендне підприємство «Харцизький ливарний завод високовольтної арматури «Армліт», з 27.12.1995 в Відкрите акціонерне товариство «Армліт», з 19.09.2001 в Товариство з обмеженою відповідальністю «Армліт-Донбас».

Довідкою від 03.02.2020 №05-02/414 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою ПАТ «Орендне підприємство «Шахта Жданівська» підтверджено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в Публічному акціонерному товаристві «Орендне підприємство» Шахта «Жданівська» та виконував підземні гірничі роботи, зокрема: у період з 08.10.1986 по 26.11.1990 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем, що передбачена Списком № 1.

ОСОБА_1 16.12.2019 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Судом з матеріалів справи установлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.10.2020 № 54 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 » позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи (5 років).

Листом від 05.11.2020 №2600-0303-8/157896 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві позивачу повідомлено, що відповідно наданих до заяви документів про стаж (ідентифікаційний код, трудова книжка, військовий квиток, дипломи) загальний страховий стаж складає 25 років 7 місяців 29 днів, пільговий стаж відсутній. Додатково повідомлено, що не враховано до страхового стажу період роботи з 12.12.1990 по 30.08.1991, оскільки відсутні дата та номер наказу при звільненні з роботи. Оскільки відсутній необхідний пільговий та страховий стаж, у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно заяви від 23.10.2020 № 7227 відмовлено.

Вважаючи таку відмову протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2019 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 статті 114 Закону № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок №383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно з пунктом 8 цього Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються "Список № 1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах" і "Список № 2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах", затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 № 1173.

Крім цієї постанови Списки № 1 та № 2 були затверджені постановами:

- Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.91 № 10;

- Кабінету Міністрів України від 11.03.94 № 162;

- Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36;

- Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

Як вбачається з рішення від 28.10.2020 № 54 відповідача про відмову у призначенні пенсії та листа від 05.11.2020 №2600-0303-8/157896, що відповідач не заперечує наявність у позивача достатнього загального стажу та досягнення позивачем віку для призначення пенсії на пільгових умовах, спірним є наявність у позивача стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2

Судом установлено, що до пільгового стажу позивача відповідачем не були враховані такі періоди його роботи:

- з 08.02.1985 по 04.08.1985 на посаді підземного учня електрослюсаря з повним робочим днем у шахті Шахтоуправління «ЯСИНОВСКОЕ»;

- з 05.08.1985 по 16.01.1986 на посаді підземного електрослюсаря третього розряду з повним робочим днем у шахті Шахтоуправління «ЯСИНОВСКОЕ»;

- з 17.01.1986 по 14.09.1986 на посаді підземного електрослюсаря четвертого розряду з повним робочим днем у шахті Шахтоуправління «ЯСИНОВСКОЕ»;

- з 03.10.1986 по 30.07.1990 на посаді електрослюсаря підземного четвертого розряду з повним робочим днем у шахті Виробного об`єднання з видобування вугілля «Октябрьуголь» шахти «Жданівська» № 3-4;

- з 31.07.1990 по 26.11.1990 на посаді електрослюсаря підземного п`ятого розряду з повним робочим днем у шахті Виробного об`єднання з видобування вугілля «Октябрьуголь» шахти «Жданівська» №3-4.

Суд звертає увагу, що в зазначені періоди роботи позивача чинним був Список № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими і в гарячих цехах, зайнятість в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 № 1173

Відповідно до пункту 1 розділу І "Гірничі роботи" Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими і в гарячих цехах, зайнятість в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 № 1173, до професій і посад, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах належать: гірничі роботи: всі робочі, інженерно-технічні робітники і службові, які зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобування вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних та нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівельних шахтах, рудників та інших підземних будівель, а також усі працівники, які зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робочих та службовців (медперсонал підземних (медпунктів, робітники підземного телефонного зв`язку та ін.).

Наведене дає підстави для висновку, що професія підземного електрослюсаря внесена до Списку №1, а отже відповідно до пункту 3 Порядку №383, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професією за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Порядку №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії позивачем подана копія трудової книжки, в якій містяться записи про спірні періоди роботи позивача підземним електрослюсарем, а також посилання на відповідні накази, як на підставу внесення записів, записи завірені підписом повноважних осіб та печаткою, не містять виправлень, тобто оформлені належним чином.

Необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що використання норм Порядку №637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

У свою чергу, позивачем надано трудову книжку, яка є єдиним і беззаперечним доказом, що останній має право на пенсію відповідно до вищезазначених правових норм чинного законодавства.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі №156/173/17.

З урахуванням зазначеного, з огляду на те, що трудова книжка позивача містить належні записи, що засвідчують вищевказані періоди роботи позивача на підземних роботах з повним робочим днем, вказані періоди роботи позивача підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача на підставі відомостей трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 .

Окрім того, з рішення відповідача від 28.10.2020 № 54 про відмову у призначенні пенсії установлено, що відповідачем не зараховано до страхового стажу позивача період трудової діяльності з 12.12.1990 по 30.08.1991 з тих підстав, що у трудовій книжці позивача відсутні дата та номер наказу при звільненні з роботи.

Так, відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 у період з 12.12.1990 по 30.08.1991 працював слюсарем-станочником в Кооперативному центрі «Шахта Жданівська». Вказаний запис завірено печаткою підприємства та підписом директора.

Суд зазначає, що відсутність в трудовій книжці запису про дату та номер наказу про звільнення позивача 30.08.1991 не можуть бути підставами для неврахування спірних періодів у складі страхового стажу, позаяк саме на роботодавця законодавством покладено обов`язок як з ведення трудових книжок, так й ведення кадрової та бухгалтерської документації.

Відтак, певні недоліки у заповненні трудової книжки та первинних документах, на підставі яких позивачу видані архівні довідки, як правильно зазначено судом першої інстанції, фактично покладають на позивача додатковий тягар відповідальності за можливі недоліки у веденні кадрової документації допущені роботодавцем.

Що стосується доводів відповідача про те, що надані позивачем довідки про заробітну плату видані підприємством, яке знаходиться на окупованій території України, є недійсними і не можуть використовуватися на підконтрольній території України і тому не може здійснюватися перерахунок пенсії на підставі таких довідок, то суд такі вважає неприйнятними, оскільки факт непереміщення підприємства на територію, підконтрольну українській владі, не впливає на право на пенсійне забезпечення позивача.

Суд звертає увагу, що відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27.02.2019 у справі № 423/3544/16-а та від 11.07.2019 у справі № 242/1484/17.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У позовній заяві позивач просить суд визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

Частиною другою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як було установлено судом вище, що відмова відповідача у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 оформлена рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.10.2020 № 54 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ».

У зв`язку з цим, з метою належного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 28.10.2020 № 54 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 », яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Підсумовуючи викладене, враховуючи встановлену протиправність рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , а також беручи до уваги дискреційність повноважень органів Пенсійного фонду з питань призначення громадянам пенсійних виплат, суд вважає, що для відновлення порушених прав позивача слід зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 23.10.2020 № 7227 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та додані до неї документи та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зарахувавши при вирішенні питання до його пільгового стажу періоди роботи з 08.02.1985 по 14.09.1986 та з 03.10.1986 по 26.11.1990.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, доказів, які б спростовували доводи позивача, не надав.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні з адміністративним позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню йому у повному обсязі за рахунок відповідача. Доказів понесення позивачем інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.10.2020 № 54 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 » про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код 42098368) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.10.2020 № 7227 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та додані до неї документи та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, при вирішенні питання зарахувати до його пільгового стажу періоди роботи з 08.02.1985 по 14.09.1986 та з 03.10.1986 по 26.11.1990.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код 42098368) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Т.П. Балась