Справа № 200/1258/22.Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративн
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року справа №200/1258/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Байрака Романа Володимировича на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року (повне судове рішення складено 27 червня 2022 року у м. Слов`янську) у справі № 200/1258/22 (суддя в І інстанції Кониченко О.М.) за позовом ОСОБА_1 до Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження,

УСТАНОВИВ:

У січні 2022 року представник позивача Байрак Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Краматорського ВДВС у Краматорському районі Донецької області Східного МУ МЮ (м. Харків) про відкриття виконавчого провадження ВП № 67664799 від 29.11.2021 (далі Спірна постанова).

В обґрунтування позову представник позивача зазначав, що 19.01.2022 позивачем було отримано повідомлення банку, з якого вона дізналася про арешт свого рахунку на підставі постанови про арешт коштів боржника від 18.01.2022 ВП № 67664799.

Цього ж дня, за допомогою програми «ДІЯ», вона дізналася про дату відкриття виконавчого провадження у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, була ознайомлена зі Спірною постановою.

10.11.2021 начальником Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Краматорської міської ради прийнято постанову № 7 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Представник позивача зазначав, що дана постанова була винесена без присутності позивача та без її належного повідомлення про розгляд справи, та була отримана позивачем 15.11.2021 поштою.

Постановою визначено, шо вона набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження 19.11.2021.

25.11.2021 Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Краматорської міської ради звернувся до Краматорського ВДВС у Краматорському районі Донецької області Східного МУ МЮ (м. Харків) із заявою про примусове виконання постанови № 7 від 10.11.2021. Вказане підтверджується Інформацією про виконавче провадження № 67664799 .

29.11.2021 старшим державним виконавцем Краматорського ВДВС у Краматорському районі Донецької області Східного МУ МЮ (м. Харків) Шеховцовою О.М. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 67664799.

22.11.2021 позивачка звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Краматорської міської ради про скасування постанови № 7 від 10.11.2021.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 23.11.2021 по справі № 234/15953/21, було відкрито провадження у адміністративній справі за позовом позивача до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Краматорської міської ради про скасування постанови № 7 від 10.11.2021. Станом на дату подання цього позову, рішення по справі № 234/15953/21 не прийнято.

На думку представника позивача, вказані обставини свідчать про те, що станом на 25.11.2021 постанова № 7 від 10.11.2021, у відповідності до приписів ч. 1 ст. 291 КУпАП, є такою, що не набрала законної сили.

Таким чином, враховуючи те, що постанова № 7 від 10.11.2021 не набрала законної сили у встановленому законом порядку, відповідачем протиправно винесено Спірну постанову.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги фактично зазначені доводи, аналогічні висловленим у позовній заяві. Апелянт вказує на невідповідність висновків суду приписам законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини, й обставинам справи, зазначає про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того, представник позивача наголошує на порушення судом норм процесуального права:

порушено строки розгляду провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця;

безпідставно змінена форма адміністративного судочинства;

застосовані письмові пояснення (відзив на позовну заяву) відповідача, які не були надані (надіслані) для розгляду позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.

З тексту постанови № 7 від 10.11.2021 Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Краматорської міської ради по справі про адміністративне правопорушення, якою визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 КУпАП, накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн, встановлено, що вона набрала чинності 19.11.2021.

29.11.2021 старшим державним виконавцем Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шеховцовою О.М. прийнято Спірну прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа.

Перевіркою даних Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено наступні обставини справи.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 23.11.2021 по справі № 234/15953/21 визнано причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 до Краматорської міської ради Відділ державного архітектурно-будівельного контролю про скасування постанови № 7 від 10.11.2021 по справі про адміністративне правопорушення, поважними та поновлено строк звернення до адміністративного суду, відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Краматорської міської ради Відділ державного архітектурно-будівельного контролю про скасування постанови № 7 від 10.11.2021 по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 20 грудня 2021 року по справі № 234/15953/21 залучено до участі у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Краматорської міської ради Відділ державного архітектурно-будівельного контролю про скасування постанови № 7 від 10.11.2021 по справі про адміністративне правопорушення, у якості другого відповідача - Виконавчий комітет Краматорської міської ради, розгляд справи відкладено на 25.01.2022.

Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Вищезазначений Указ Президента України затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 року № 2119-IX.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року N 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2263-IX від 22.05.2022, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд розпорядженням від 15.03.2022 № 8/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області на Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Станом на 27 червня 2022 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформація про ухвалення рішення суду по справі № 234/15953/21 відсутня.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, обставини, викладені в адміністративному позові, визнаються відповідачем, та підтверджуються відповідними доказами, а тому не викликають у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, що відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України, є підставою для звільнення від доказування.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписи ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до приписів п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Положеннями ч.1 ст.4 Закону № 1404-VIII встановлено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Згідно ч. 2 ст. 291 КУпАП, постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови[…].

Відповідно до ст. 292 КУпАП, скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення розглядається правомочними органами (посадовими особами) в десятиденний строк з дня її надходження, якщо інше не встановлено законами України.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.4 Закону № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Згідно ч.ч.1,5 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону - за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Дослідивши зміст виконавчого документа та оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження, судами встановлено, що у виконавчому документі зазначено дату набрання ним законної сили - 19.11.2021.

Поряд з цим, слід звернути увагу, що виконавчий документ виданий не судовим органом, а Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Краматорської міської ради - адміністративним органом, тобто, перевірити на момент прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, чи оскаржено його в судовому порядку за допомогою даних Єдиного державного реєстру судових рішень у виконавця можливість відсутня, з огляду на відсутність номеру судової справи.

Поряд з цим, Державною судовою адміністрації України та Міністерством юстиції України прийнято Наказ № 177/2370/5 «Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих документів» від 14 червня 2022 року.

Цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування, крім пункту 1 цього наказу, який набирає чинності через 30 днів із дня опублікування повідомлення про початок функціонування Реєстру в газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України.

Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих документів розроблено на виконання вимог Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, КАС України та інших законодавчих актів», Закону України «Про виконавче провадження» та визначає порядок функціонування і ведення Єдиного державного реєстру виконавчих документів, а також порядок внесення виконавчих документів до Єдиного державного реєстру виконавчих документів.

На момент виникнення спірних правовідносин Наказ Державної судової адміністрації України та Міністерства юстиції України № 177/2370/5 «Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих документів» від 14 червня 2022 року, ще не був прийнятий.

Таким чином, місцевий суд дійшов правильного висновку, що до моменту початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, виконавець встановлює дату набрання законної сили рішенням адміністративного органу (посадової особи) на підставі відомостей виконавчого документа, яка відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону № 1404-VIII підлягає обов`язковому внесенню до виконавчого документу.

Поряд з цим, слід вказати, що спірні правовідносини врегульовані ст. 38 Закону № 1404-VIII, згідно якої виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Крім того, відповідно до ч.ч.4,5 ст.19 Закону № 1404-VIII, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що Спірна постанова містить всі необхідні реквізити, вчинена на підставі виконавчого документа винесеного та пред`явленого до органу ДВС в установленому законом порядку, уповноваженою на вчинення таких дій посадовою особою та відповідає вимогам, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України.

Щодо порушення, на думку апелянта, судом норм процесуального права, вказані порушення не є підставою для скасування оскарженого рішення.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах даної адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, а відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, довів суду правомірність оскаржуваних рішень, натомість доводи позовної заяви не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та є безпідставними.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Байрака Романа Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року у справі № 200/1258/22 залишити без змін.

Повне судове рішення 20 вересня 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді Т. Г. Гаврищук

А. А. Блохін