Справа № 640/23226/21
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2022-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 року м. Київ № 640/23226/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадження) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві

про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі також - відповідач), в якому просить:

- визнати рішення суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () від 19.07.2021 року №18828-15558/В-02/8-2600/21 щодо відмови у перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії протиправним;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати призначену ОСОБА_1 відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсію у розмірі 74% грошового забезпечення з 1 січня 2018 року, компенсувавши суми недоплати за період до дати прийняття судового рішення, та здійснити виплату перерахованої пенсії у розмірі 100% суми її підвищення (виключаючи поетапність виплат перерахованої пенсії), починаючи з 1 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року з урахуванням вже виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є пенсіонером, якому пенсію призначено відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з 74% сум грошового забезпечення. Втім, після проведення ГУ ПФУ у м. Києві перерахунку на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби», та деяким іншим особам" розмір пенсії встановлений при її призначені у відсотковому співвідношенні до суми грошового забезпечення зменшився з 74 % до 70%.

На думку позивача, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами, внесені зміни до частини другої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а має застосовуватися розмір грошового забезпечення у відсотках, який встановлено на момент призначення пенсії.

Окрім цього, позивач вважає, що положення постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 в частині відстрочення виплати належної позивачу пенсії суперечить вимогам частині третій статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з якою виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Також на обґрунтування своєї позиції, позивач звертає увагу, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року по справі за №826/3858/18, встановлено, що пункти 1 та 2 Постанови № 103, що передбачають відсоткове зменшення виплати пенсії військовослужбовцям (зокрема позивачу) та поетапну її виплату є протиправними та нечинними.

Отже, у позивача виникло право на перерахунок та виплату пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення в розмірі 74% грошового забезпечення без поетапності виплати пенсії з 01.04.2019 року.

Разом з тим, відповідач від обов`язку щодо перерахунку пенсії ухиляється, з огляду на що, позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.08.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Через канцелярію суду 04.10.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими проводиться перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України №2262, після набрання рішення суду у справі №826/3858/18 законної сили не приймалося. У зв`язку з цим, а також з урахуванням пункту 4 постанови №103, виплата пенсій продовжується у встановлених на цей час розмірах. Звертає увагу, що у зв`язку із скасуванням пунктів 1, 2 постанови №103, неможливо здійснити жодні перерахунки.

Через канцелярію суду 18.10.2021 року представником позивача подано відповідь на відзив, згідно з якою, посилаючись на протиправне застосування відповідачем статті 13 Закону №2262-ХІІ, наполягає на задоволенні своїх позовних вимог в повному обсязі.

Через канцелярію суду 16.05.2022 року надійшло клопотання позивача про пришвидшення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є військовим пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 13.08.1988 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до вимог Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Пенсію позивачу призначено та виплачувалася в розмірі 74% грошового забезпечення.

У 2018 році відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача. Підставою для перерахунку пенсії стала довідка Київського МВК, яку видано на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103.

Так, згідно з розрахунком пенсійного органу станом на 01.01.2018 року, розмір перерахованої пенсії зменшено до 70% та визначено з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням та 50% надбавки за вислугу років. Крім цього, виплата пенсії позивачу здійснювалася не в повному обсязі, а 50% (2018 рік) та 75% (2019 рік) суми підвищення до пенсії попереднього розміру.

У червні 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою (зареєстровано 26.06.2021 року за № 18558/В-2600-21) про проведення перерахунку його пенсії з урахуванням її основного розміру - 74% та виплати перерахованої пенсії в розмірі 100% суми її підвищення (виключаючи поетапність виплат перерахованої пенсії), починаючи з 01.01.2018 року із врахуванням вже виплачених сум.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 19.07.2021 року №18828-18558/В-02/8-2600/21 повідомлено позивача про відмову у задоволені його заяви про проведення перерахунку його пенсії з урахуванням її основного розміру - 74% та виплати перерахованої пенсії в розмірі 100% суми її підвищення (виключаючи поетапність виплат перерахованої пенсії), починаючи з 01.01.2018 року із врахуванням вже виплачених сум.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон № 2011-XII), Законом України від 09.04.1992 року№ 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №2262-ХІІ), Законом України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №1058-IV) та іншими нормативно-правовими актами України, прийняті відповідно до цих законів.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з витягом з Автоматизованої системи Розрахунку пенсій по пенсійній справі ФА 95443 для ОСОБА_1 (дата розрахунку 15.12.2016 року), при призначенні пенсії (з 13.08.1998 року) основний розмір пенсії складає 74% грошового забезпечення за 28 років вислуги.

Водночас, відповідно до витягу з Автоматизованої системи Розрахунку пенсій по пенсійній справі ФА 95443 для ОСОБА_1 (дата розрахунку 09.06.2021 року), при призначенні пенсії (з 13.08.1998 року) основний розмір пенсії пенсійним органом визначено як 70% грошового забезпечення.

Суд зауважує, що пенсію позивачу призначено до набрання чинності Законом №2262-ХІІ, статтею 13 якого встановлені розмірі пенсії за вислугу років.

Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, зміна максимального розміру пенсії, що відбулася у частині другої статті 13 Закону № 2262-XII після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

Так, відповідно до статті 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України дійшов висновку, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з вищевикладеного у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Статтею 63 Закону №2262-ХІІ визначено як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України 13.02.2008 року прийнято постанову № 45, якою затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 45).

Порядком №45 визначено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права.

У зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі також - Постанова №704), якою з 1 березня 2018 року змінено грошове забезпечення, зокрема, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Кабінетом Міністрів України затверджено постанову від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі також - Постанова №103), згідно з якою підлягав здійсню перерахунок призначених до 1 березня 2018 року на підставі Закону №2262-ХІІ пенсій з 1 січня 2018 року.

Статтею 13 Закону №2262-ХІІ врегульовано розміри пенсій, а статтею 63 визначено підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

В свою чергу, Порядок №45 та Постанова №103 також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.

Аналогічного висновку дійшла колегія суддів Верховного Суду в постанові від 24.04.2018 року у справі № 686/12623/17 (провадження №К/9901/849/17).

Крім того, в рішенні від 04.02.2019 року у зразковій справі №240/5401/18 Верховний Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі Постанови №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалось при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

З матеріалів справи висновується, що при призначенні пенсі, розмір пенсії позивача обчислювався, виходячи з 74% сум грошового забезпечення. Однак, з 01.01.2018 року розмір пенсії позивача обчислювався, виходячи з 70% відсотків сум грошового забезпечення.

За наведених вище обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.

Отже, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо перерахунку пенсії позивача та зменшення відсотку основного розміру пенсії з 74% на 70% від сум грошового забезпечення на підставі Постанови №103.

На переконання суду, з огляду на протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо перерахунку та зменшення основного розміру пенсії, позовні вимоги в частині визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у проведені перерахунку пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати пенсію у розмірі 74% грошового забезпечення з 01.01.2018 року підлягають задоволенню.

Щодо зобов`язання здійснити виплати перерахованої пенсії у розмірі 100% суми її підвищення (виключаючи поетапність виплат перерахованої пенсії), починаючи з 1 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року з урахуванням вже виплачених сум, суд зазначає наступне.

Статтею 51 Закону №2262-ХІІ (в редакції на дату перерахунку пенсії) визначено, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (в редакції від 24.02.2018) перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, проводиться на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 постанови №103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах:

з 1 січня 2018 року - 50 відсотків;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків;

з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Разом з тим, суд враховує, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45. Зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року набрало законної сили 05.03.2019 року.

Таким чином, у зв`язку із скасуванням пункту 2 постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.

До того ж рішення у справі № 826/3858/18 залишено без змін постановою Верховного Суду від 12.11.2019 року, в якій суд касаційної інстанції серед іншого вказав на те, що системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону № 2262-ХІІ свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.

Відтак позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, починаючи з 05.03.2019 року.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 06.08.2019 року (справа № 160/3586/19).

При цьому, згідно із частиною третьою статті 52 Закону № 2262-ХІІ виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

У той же час, в період з 21.02.2018 року по 05.03.2019 року пункти 1, 2 постанови №103 були чинними, з огляду на що, Головне управління Пенсійного Фонду України правомірно керувалось її положеннями, в тому числі і з урахуванням відсутності повноважень надавати правову оцінку нормативно-правовим актам, які регламентують його діяльність.

Отже, з 05.03.2019 року пенсія позивачу підлягала виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.

Враховуючи викладене, відповідач, не виплачуючи з 05.03.2019 перераховану пенсію позивача у розмірі 100% суми підвищення, діяв протиправно.

Разом з цим, 04.09.2019 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» (далі також - постанова № 804) згідно якої виплата пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ до 01.03.2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.03.2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 року відповідно до постанови №704, здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 року.

Вказана постанова №804 від 14.08.2019 року є чинною, тому підлягає обов`язковому застосуванню.

З огляду на зазначене, позовні вимоги в частині виплати 100% перерахованої пенсії (виключаючи поетапність виплат перерахованої пенсії) підлягають задоволенню за період з 05.03.2019 року по 03.09.2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо вимоги позивача в частині компенсації суми недоплати за період до дати прийняття судового, суд зазначає, що зобов`язання на підставі судового рішення відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу само по собі передбачає виплату заборгованості по ній без обмеження строком, а тому додаткового встановлення судовим рішенням не потребується. Водночас, спосіб виконання рішення про виплату коштів за рахунок Державного бюджету України визначається згідно чинного бюджетного законодавства та особливостей фінансування відповідних видатків, і суд не вважає за можливе визначати спосіб виконання судового рішення в даному випадку.

Вимоги допущення до негайного виконання рішення суду в частині виплати не донарахованої частини пенсії у межах суми стягнення за один місяць, задоволенню не підлягають, адже не є належним способом захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача, з огляду на те, що вказана вимога, у першу чергу, спрямована на встановлення способу та порядку виконання рішення, що не передбачено положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.

У той же час, суд звертає увагу, що згідно з пунктом 1 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Проте, у межах заявленого спору судом не присуджено виплату позивачу пенсії у фіксованому розмірі, а лише вказано не протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві під час здійснення її перерахунку, що, у свою чергу, унеможливлює зазначення виконання даного рішення, навіть у певній частині, негайно.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції №40884 від 16.08.2021 р., позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову частково з меж зобов`язальної частини, заявленої позивачем, яка є похідною позовною вимогою, суд дійшов висновку про відсутність підстав для пропоційного розподілу судового збору до розміру задоволених позовних вимог, позаяк судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок відповідача в повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 194, 205, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати рішення суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () від 19.07.2021 року №18828-15558/В-02/8-2600/21 щодо відмови у перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії протиправним.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати призначену ОСОБА_1 пенсію у розмірі 74% грошового забезпечення з 01.012018 року та здійснити виплату перерахованої пенсії у розмірі 100% суми її підвищення (виключаючи поетапність виплат перерахованої пенсії), починаючи з 05.03.2019 року по 03.09.2019 року, з урахуванням виплачених сум.

4. В решті відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, Код ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 гривні 00 копійок (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, Код ).

Повне рішення суду складено 14.09.2022 року.

Суддя Л.О. Маруліна