Справа № 160/4007/22
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2022 року м. Дніпросправа № 160/4007/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Дніпровської митниці на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року (суддя Конєва С.О.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАКТ» до Дніпровської митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови №UA110130/2022/000030 від 24.01.2022,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАКТ» звернулося до суду з адміністративним позовом до Дніпровської митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови №UA110130/2022/000030 від 24.01.2022.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 травня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАКТ» про ухвалення додаткового судового рішення задоволено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці (на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАКТ» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. 00 коп. (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

Не погодившись з додатковим рішенням суду, Дніпровською митницею подано апеляційну скаргу, згідно якої відповідач просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що з наданих позивачем документів не вбачається, які дії виконував саме адвокат при підготовці позовної заяви. Крім того, витрати понесені позивачем не доведені та не підтверджені документально.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшов таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно змісту наданої суду копії додаткової угоди №000030 від 01.03.2022 до договору №01/2019 від 07.12.2018 (в редакції додаткової угоди від 27.07.2021) слідує, що між адвокатом Бичковим Володимиром Вячеславовичем, який здійснює індивідуальну адвокатську діяльність та ТОВ «ТАКТ» була укладена додаткова угода щодо надання клієнту професійної правничої допомоги (адвокатських послуг) з питання судового оскарження картки відмови Дніпровської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2022/000030 від 24.01.2022, в якій визначено фіксований розмір гонорару адвоката у сумі 2500,00 грн., якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.57). Форма оплати гонорару безготівкова, на поточний банківській рахунок виконавця.

У позовній заяві заявлено клопотання про стягнення на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу та 05.05.2022 представником позивача подано заяву щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу (вх. №33364/22), до якої додані докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у справі №160/4007/22, а саме: платіжне доручення №469 від 14.02.2022.

Надаючи оцінку встановленим обставинам, колегія суддів зазначає таке.

Частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України.

Відповідно до частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення витрат.

Частина 4 статті 134 КАС України передбачає, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною 5 статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України, в разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 статті 134 КАС України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, відповідно до частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи встановлено, що у позовній заяві заявлено клопотання про стягнення на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу (а.с. 10) та 05.05.2022 подано заяву щодо витрат на правничу допомогу (а.с. 88).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

На підтвердження надання правничої допомоги до суду надано лише копію довіреності від 09.07.2021 на ім`я адвоката Бичкова Володимира В`ячеславовича, копію свідоцтва №1763 від 19.11.2007 про право на заняття адвокатською діяльністю, копію додаткової угоди №000030 від 01.03.2022 до договору №01/2019 від 07.12.2018 (в редакції додаткової угоди від 27.07.2021) та платіжне доручення №469 від 14.02.2022 суму 2500 грн.

Виходячи з вищевикладеного, суд апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав для відшкодування визначених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн.

Аналіз наведених вище норм статті 134 КАС України в їх сукупності дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Таким чином, посилання в додатковій угоді №000030 від 01.03.2022 до договору №01/2019 від 07.12.2018 (в редакції додаткової угоди від 27.07.2021) на фіксований розрахунок гонорару та незалежність його від обсягу та витраченого адвокатом часу, порушує вимоги ст. 134 КАС України, відповідно до яких розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

В даному випадку, докази, які б підтверджували фактичне надання адвокатом послуг в межах додаткової угоди від 01.03.2022, позивачем не подані, в матеріалах справи відсутні. Сама по собі додаткова угода таким доказом не є, оскільки свідчить лише про певну домовленість між клієнтом та адвокатом та узгодження послуг, які належить надати відповідно до укладеного договору, а не їх фактичне надання. Також не є таким доказом і платіжне доручення від №469 від 14.02.2022 без документу, що містив би інформацію, які саме послуги надані адвокатом на вказану вище суму і яким чином здійснювалось представництво інтересів позивача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що витрати на професійну правничу допомогу є недоведеними та відсутні документи на підтвердження надання такої допомоги.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про наявність для задоволення апеляційної скарги, скасування додаткового рішення та відмову в задоволенні заяви позивача.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці задовольнити.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року скасувати.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАКТ» про ухвалення додаткового судового рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко