Справа № 420/13303/21
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до вислуги років на військовій службі періоду навчання за денною формою на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого з 01 вересня 1998 року до 31 липня 2002 року та внесенні, у зв`язку з цим, відповідних змін до послужного списку першого примірнику облікової справи офіцера запасу ОСОБА_1 ;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років на військовій службі період навчання за денною формою на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого з 01 вересня 1998 року по 31 липня 2002 року та внести, у зв`язку з цим, відповідні зміни до послужного списку першого примірнику облікової справи офіцера запасу ОСОБА_1 , шляхом включення до Розділу 9 «Проходження дійсної військової служби у Збройних Силах України» послужного списку запису наступного змісту: «з 01.09.1998 року по 31.07.2002 року проходження військової служби на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 28.07.2021 року об 11:51:12 справа №420/13303/21 розподілена на суддю ОСОБА_2 . Ухвалою суду від 02.08.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходить службу в органах прокуратури та наразі займає посаду начальника відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону та є офіцером запасу. З метою з`ясування кількості років його вислуги, ОСОБА_1 звернувся до відповідача, та з листа ІНФОРМАЦІЯ_3 дізнався, що до вислуги років позивача на військовій службі не зараховано період його навчання на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім.Ярослава Мудрого з 01.09.1998 року по 31.07.2002 року. На звернення позивача до відповідача про внесення змін до послужного списку та зарахування до вислуги років на військовій службі всього періоду його навчання на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого тобто з 01.09.1998 року по 31.07.2002 року, відповідач пояснив, що це не є його повноваженням (лист від 15.06.2021 № 904). Такі дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до вислуги років на військовій службі періоду навчання позивача з 01.09.1998 року по 31.07.2002 року та внесенні змін до послужного списку суперечать вимогам законодавства, порушують права позивача, через що підлягають визнанню протиправними, оскільки початок проходження військової служби відраховується з 01.09.1998 року та саме цей відповідач має компетенцію щодо вчинення відповідних дій.

Ухвалою суду від 04.10.2021 року постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 21.10.2021 року; витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів особової справи позивача.

Підготовче засідання, призначене на 21.10.2021 року не відбулось у зв`язку з карантинними обмеженнями відповідно до наказу голови суду №20-ОС від 18.10.2021 року та було перенесено на 09.11.2021 року.

Від відповідача 01.11.2021 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено,що облік особового складу Збройних Сил України в мирний час, складання та ведення особових справ офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил здійснюється у відповідності до пункту З розділу II «Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України», затвердженої наказом Міністерства оборони України №333 від 26 05.2014 року. Зазначеною інструкцією передбачено, що під час проходження військової служби ведення особових справ, підрахунок або перерахунок вислуги років військовослужбовцям здійснюють кадрові органи військових частин, установ та військових навчальних закладів у яких військовослужбовці проходять військову службу. В наказі Міністра оборони України по особовому складу №447 від 10.09.2020 року про звільнення ОСОБА_1 зазначено, що у Збройних Силах він перебував з серпня 2002 року по серпень 2012 року та з січня 2015 року по день звільнення. Районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки не мають повноважень здійснювати перерахунок вислуги років військовозобов`язаним, які перебувають в них на військовому обліку.

В додатки до відзиву надано копію послужного списку позивача.

Підготовче засідання, призначене на 09.11.2021 року не відбулось у із перебування судді ОСОБА_2 у відпустці та було перенесено на 25.11.2021 року.

10.11.2021 року позивач подав суду відповідь на відзив, у якій, зокрема, зазначив, що звільнення його у вересні 2020 року з військової служби, направлення його особової справи до Київського РТЦК, припинення діяльності військової прокуратури та відсутності у Спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Південного регіону посад військовослужбовців після реформування органів прокуратури унеможливлює внесення змін в його послужний список будь-яким іншим органом, аніж відповідачем, у якого зберігається особова справа ОСОБА_1 , що містить оригінал послужного списку.

23.11.2021 року позивач подав суду заяву, в якій просив провести засідання 25.11.2021 року за його відсутності.

Підготовче засідання, призначене на 25.11.2021 року не відбулось у зв`язку з карантинними обмеженнями відповідно до наказу голови суду №20-ОС від 18.10.2021 року.

Ухвалою суду від 25.11.2021 року закрите підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 15.12.2021 року.

У судове засідання 15.12.2021 року представники учасників справи не з`явились.

Судове засідання, призначене на 02.03.2022 року не відбулось у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні та припиненням розгляду справ у відкритих судових засіданнях в Одеському окружному адміністративному суді.

17.08.2022 року у справі було призначене судове засідання на 15.09.2022 року.

13.09.2022 року позивач та представник відповідача подали суду клопотання та заяви (відповідно), в яких просили розглянути справу в порядку письмового провадження.

У судове засідання, призначене на 15.09.2022 року представники учасників справи не з`явились, були повідомлені про час та місце проведення судового засідання.

Керуючись ч.3 ст.194 КАС України судом було прийнято рішення продовжити розгляд справи в письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Наказом ректора Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого (наразі - Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого» № 142-С від 30.07.1998 ОСОБА_1 зараховано з 01.09.1998 року на денний факультет №6 (військово-юридичний) (а.с.15) НЮА ім. Ярослава Мудрого.

Наказом ректора Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого №286-С від 27.06.2003 ОСОБА_1 відраховано з вказаного навчального закладу у зв`язку із закінченням навчання і отриманням повної вищої освіти за спеціальністю «Правознавство» та здобуттям кваліфікації юриста - спеціаліста з 30.06.2003 року (а.с.16).

Згідно диплома спеціаліста НОМЕР_3 від 30.06.2003 року ОСОБА_1 закінчив у 2003 році Національну юридичну академію України ім. Ярослава Мудрого і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобув кваліфікацію юриста (а.с.16а).

Згідно диплома спеціаліста НОМЕР_4 від 30.06.2003 року ОСОБА_1 закінчив у 2003 році Національну юридичну академію України ім. Ярослава Мудрого і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобув кваліфікацію юриста, офіцера військового управління тактичного рівня (а.с.17).

14.06.2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив зарахувати йому до вислуги років на військовій службі навчання за денною формою на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого, з 01.09.1998 року по 31.07.2002 року та внести у зв`язку із цим відповідні зміни до послужного списку облікової справи офіцера запасу (а.с.11).

15.06.2021 року відповідач надав позивачу відповідь листом №904, в якій зазначив, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки не мають повноважень здійснювати перерахунок вислуги років військовозобов`язаним, які перебувають в них на військовому обліку. З метою вирішення питання по суті позивачу рекомендовано звернутися до кадрових органів навчального закладу, в якому ОСОБА_1 проходив навчання (а.с.13).

Згідно довідки НЮА ім. Ярослава Мудрого №Г-228/ від 11.05.2017 року, наказом №142-С від 30.07.1998 року ОСОБА_1 був зарахований на денний факультет № 6 (військово-юридичний) Національної юридичної академії України імені ОСОБА_3 з 01 вересня 1998 року. Наказом № 286-С від 27.06.2003 року він був відрахований з академії у зв`язку з закінченням навчання і отриманням повної вищої освіти за спеціальністю «Правознавство» та здобуттям кваліфікації юриста з 30 червня 2003 року. 30 червня 2003 року ОСОБА_1 було видано диплом спеціаліста НОМЕР_3 . Відповідність печатки на дипломі та наявність розпису в журналі видачі дипломів підтверджено. Указом Президента України № 1194/2010 від 24.12.2010 року та Розпорядженням Кабінету Міністрів України №2213-Р від 08.12.2010 року здійснено реорганізацію академії шляхом, перетворення її в Національний університет «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого». Наказом Міністерства освіти і науки України № 1697 від 04.12.2013 року Національний університет «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого» перейменовано у Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого (а.с.14).

Відповідно до довідки Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого №54/72 від 02.07.2021 року ОСОБА_1 дійсно з 01 серпня 2002 року по 27 липня 2003 року навчався на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого. 01 серпня 2002 року ОСОБА_1 , добровільно, через Жовтневий РВК міста Харкова, був призваний на військову службу та призначений на посаду курсанта військово-юридичного факультету Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого. Наказом Міністра оборони України від 20 червня 2003 року № 225 ОСОБА_1 , у зв`язку із закінченням військово-юридичного факультету Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого, присвоєно офіцерське звання «лейтенант юстиції» (а.с.20).

Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Південного регіону повідомлено позивачу, що відповідно до п. 1.8 розділу ІV Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 333 від 26.05.2014р., у зв`язку із звільненням з військової служби його особову справу направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому зазначено про відсутність у Спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Південного регіону посад військовослужбовців, в зв`язку з чим остання наразі не має повноважень (компетенції) щодо здійснення обчислення та зарахування вислуги років військової служби шляхом внесення змін до послужного списку облікової справи офіцера запасу після звільнення позивача з військової служби та виключення зі списків особового складу Військової прокуратури Південного регіону (а.с. 23-24).

Відповідно до відомостей послужного списку позивач з 01.08.2002 року призваний на військову службу, прийняв військову присягу 12.09.2002 року у ВЮФ НЮАУ ім.Ярослава Мудрого, з 01.08.2002 року є курсантом Академії, 28.07.2003 року закінчив навчання у ВЮФ НЮАУ та був відряджений до Генеральної прокуратури України.

Наказом Міноборони України №447 від 10.09.2020 року та наказом ВП ПРУ №893-к від 10.09.2020 року звільнений з військової служби та посади начальника секретаріату Військової прокуратури ПРУ, виключено зі списків особового складу, всіх видів грошового забезпечення, направлено для зарахування та військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При цьому період його навчання в Академії з 01.09.1998 року по 31.07.2002 року до вислуги років на військовій службі не був зарахований.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.09.1992 р. № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону № 2232-XII порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 40 Закону № 2232-XII гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України"; Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"; Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Відповідно до пункту "а" ч. 1 ст. 17 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до вислуги років для призначення пенсії зараховується, зокрема, військова служба.

При цьому ст. 2 Закону № 2232-XII визначено види військової служби, серед яких, зокрема військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Відповідно до п.2.9 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014р., обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється за послужним списком з особової справи військовослужбовця.

Відповідно до п. 1.8 розділу ІV Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 333 від 26.05.2014р., при звільненні офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу з військової служби в запас без права на пенсійне забезпечення їхні особові справи пересилаються до районних (міських) військових комісаріатів за вибраним місцем проживання.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №941 від 18.06.2021р. полковник юстиції запасу ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах з 01.08.2002 року по 14.08.2012 року та з 31.01.2015 року по 10.09.2020 року (а.с. 27).

Позивач вважає, що саме відповідачем протиправно не зараховано йому до вислуги років на військовій службі період навчання на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого з 01.09.1998 року по 31.07.2002 року.

Обставини навчання ОСОБА_1 військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого висвітлені судом вище у тексті рішення суду та не оспорюються відповідачем.

Указом Президента № 1105/96 від 20.11.1996р. «Про заходи щодо підготовки кадрів військової юстиції та організації науково-дослідних робіт у галузі військового законодавства» підтримано пропозицію Міністерства оборони України, погоджену з Міністерством освіти України, Національною юридичною академією України імені Ярослава Мудрого та Академією правових наук України, щодо підготовки в єдиному навчальному закладі фахівців для роботи в органах військової юстиції та організації наукових досліджень у галузі військового законодавства; визначено Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого розглянути в установленому порядку питання щодо утворення у складі Академії факультету військової юстиції.

Наказом ректора №45 від 23.11.1996р. створено факультет військової юстиції Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого (а.с. 21).

За змістом п. 15 Тимчасового положення про організацію підготовки офіцерів у цивільних вищих навчальних закладах, затвердженого спільним наказом Міністра освіти України та Міністерства оборони України №360/342 від 28.12.1995р. (чинного на момент проходження позивачем навчання на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого), військові інститути, військові відділення, військові факультети при цивільних вищих навчальних закладах є вищими військово-навчальними закладами Міністерства оборони України, що створені для підготовки офіцерів з вищою освітою з залученням професорсько-викладацького складу і навчально-матеріальної бази цивільних вищих навчальних закладів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1410 від 15.12.1997р. «Про створення єдиної військової освіти» передбачалось, що єдина система військової освіти має таку структуру: Міносвіти та інші центральні органи виконавчої влади, яким підпорядковані вищі навчальні заклади; вищі навчальні заклади, в яких здійснюється підготовка військових фахівців; науково-методичні установи.

Згідно Указу Президента України № 1105/96 від 20.01.1998р. утворено військово-юридичний факультет Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого.

Згідно п.1.7 Інструкції про організацію освітньої діяльності у вищих військових навчальних закладах Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 399 від 30.10.1998р. (чинного на час виникнення спірних правовідносин), до вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України належали такі військові структури: військові академії, військові університети, військові інститути, військові коледжі, а також військові інститути (факультети) при цивільних вищих навчальних закладах (далі - ВНЗ). ВВНЗ становлять основу системи військової освіти, яка є складовою частиною державної системи освіти.

Факультет військової юстиції Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого відноситься до єдиної системи військової освіти, згідно із переліком вищих навчальних закладів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1410 від 15 грудня 1997 року.

Згідно приписів абз.4 ч.1 ст. 24 Закону № 2232-XII (у редакції на час зарахування позивача з 01.09.1998р. на навчання) початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.

Згідно абз.3 п. 4 Тимчасового положення про проходження військової служби громадянами України, затвердженого Указом Президента України №174/93 від 13.05.1993р. (чинного на час зарахування позивача з 01.09.1998р. на навчання), початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом - для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.

Аналіз наведених приписів законодавства свідчить, що станом на день зарахування позивача на навчання на факультет № 6 (військової юстиції, військово-юридичний) Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого (01.09.1998р.) чинним на той час законодавством встановлювалось, що початком проходження військової служби є день прибуття на навчання до військово-навчального закладу.

За приписами п.2.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005р., до заяви про призначення пенсії за вислугу років, крім документів, передбачених підпунктами 1-4 пункту 2.1 цього розділу, надаються також документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії.

Згідно п. 6 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993р., для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються військові квитки.

Відповідно до п.п. 1, 2 Положення про військовий квиток офіцера запасу, затвердженого Указом Президента України №582/2016 від 30.12.2016р., військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - військовий квиток) є документом, що посвідчує особу військовослужбовця (військовозобов`язаного) та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.

Військовий квиток є єдиним для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України та інших військових формувань, створених відповідно до законів України, Державної спеціальної служби транспорту, а також для військовозобов`язаних.

Військові квитки видаються, зокрема, районними (міськими) військовими комісаріатами під час призову або прийняття громадян на військову службу, зарахування в запас, поновлення військового квитка у разі його втрати або пошкодження, зарахування до військового навчального закладу, звільнення у запас або зняття з військового обліку за станом здоров`я (п. 3 Положення про військовий квиток офіцера запасу, затвердженого Указом Президента України № 582/2016 від 30.12.2016р.).

Положенням про військовий квиток офіцера запасу, затвердженого Указом Президента України № 582/2016 від 30.12.2016р., визначено, що друга - дванадцята сторінки військового квитка призначені для внесення записів про належність власника військового квитка до військової служби, а тринадцята - п`ятнадцята сторінки - записів про облік у запасі.

Відповідно до п.1 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014р., цим Положенням визначається, зокрема, порядок обчислення вислуги років (загального страхового стажу) для призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим з військової служби, оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення та перерахунку пенсій за вислугу років.

При вирішенні спору суд враховує, що позивач звільнений з військової служби в запас без права на пенсійне забезпечення, тому перший примірник його особової справи було направлено відповідно до п. 1.8 розділу ІV Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 333 від 26.05.2014р., до ІНФОРМАЦІЯ_1 (за обраним місцем проживання), а відтак обчислення вислуги років для призначення пенсії фінансово-економічним управлінням командувань Збройних Сил України за поданням відповідних управлінь (відділів) персоналу не здійснювалось.

Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що позивач в період з 01 вересня 1998 року по 31 липня 2002 року навчався у військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу, має право на зарахування спірного періоду до строку безперервної військової служби відповідно до статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п. 1.2 розділу ІV Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 333 від 26.05.2014р., серед основних завдань обліку особового складу є: документальне відображення проходження військової служби військовослужбовцями, а також трудової діяльності працівників Збройних Сил України; ведення довідкової роботи з питань проходження військової служби особовим складом і розшуку військовослужбовців.

Відповідно до п. 1.6 розділу ІV Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 333 від 26.05.2014р., організація і стан обліку особового складу покладаються:

у підрозділах - на командирів підрозділів;

на кораблях - на старших помічників (помічників) командирів кораблів;

у військових частинах і з`єднаннях - на начальників штабів військових частин і з`єднань;

у військових частинах і на кораблях, де посади начальника штабу і старшого помічника (помічника) командира корабля штатом не передбачені, - на командирів військових частин, кораблів;

у військових навчальних закладах, установах і організаціях - на начальників штабів, а там, де вони штатами не передбачені, - на керівників закладів, установ і організацій;

у військових комісаріатах - на військових комісарів;

в органах військового управління - на начальників штабів, а там, де вони штатами не передбачені, - на командира (керівника) органу військового управління;

у кадрових органах - на керівників кадрових органів;

у структурних підрозділах Генерального штабу і Міністерства оборони - на керівників цих структурних підрозділів.

За змістом п.п. 1, 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №154 від 23.02.2022р., територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: беруть участь разом з відповідними органами управління у сфері освіти у повсякденному керівництві допризовною підготовкою; за сприяння місцевих держадміністрацій, виконавчих органів міських рад виконують рішення призовних комісій про призов громадян на строкову військову службу; взаємодіють з місцевими держадміністраціями з питань залучення громадян на військову службу та проходження громадянами альтернативної (невійськової) служби; ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; забезпечують захист цілісності бази Реєстру, його апаратного та програмного забезпечення, достовірності даних Реєстру, захист від несанкціонованого доступу, незаконного використання, копіювання, спотворення, знищення даних Реєстру, безпеку персональних даних відповідно до Законів України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах, Про захист персональних даних та міжнародних договорів у сфері захисту інформації, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; взаємодіють з місцевими держадміністраціями, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування з питань військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; проводять серед населення рекламно-агітаційну роботу із залучення на військову службу за контрактом, службу у військовому резерві, вступу до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти; проводять агітацію, відбір, вивчення, оформлення документів кандидатів на військову службу за контрактом, у тому числі осіб офіцерського складу, та їх направлення до військових частин, навчальних військових частин (центрів); здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період; здійснюють заходи щодо виявлення та попереднього відбору кандидатів для направлення до вступу на навчання у вищих військових навчальних закладах або військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; надають командирам військових частин інформацію про військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку, з метою добору громадян для проходження служби у військовому резерві та військової служби за контрактом; розробляють плани проведення мобілізації людських і транспортних ресурсів, удосконалення системи оповіщення, збору та поставки зазначених мобілізаційних ресурсів на відповідній території; ведуть на відповідній території облік підприємств, які залучаються до виконання мобілізаційних завдань, а також облік людських і транспортних ресурсів, призначених для задоволення потреб оборони держави; здійснюють контроль за проведенням на підприємствах, у закладах освіти роботи з ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; взаємодіють з підприємствами єдиної транспортної системи України під час її підготовки і функціонування в особливий період; взаємодіють з місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування та беруть участь у здійсненні контролю за підготовкою підприємств до виконання мобілізаційних завдань (замовлень) щодо задоволення в особливий період потреб Збройних Сил, інших військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецзв`язку, зокрема з питань оповіщення та збору військовозобов`язаних та резервістів, виділення необхідних споруд та об`єктів інфраструктури, утримання запасу матеріально-технічних ресурсів, постачання техніки на збірні пункти та до військових частин, розгортання спеціальних формувань, призначених для передачі до складу Збройних Сил та інших військових формувань під час мобілізації, виконання інших завдань згідно з мобілізаційними планами; беруть у межах своїх повноважень участь у здійсненні контролю за виконанням мобілізаційних заходів у місцевих держадміністраціях, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, а також на підприємствах, здійснюють заходи, спрямовані на задоволення потреб Збройних Сил, інших військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецзв`язку у людських і транспортних ресурсах; забезпечують згідно із законодавством організацію соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів та членів їх сімей; організовують роботу з вручення нагород громадянам, які перебувають у запасі та відставці; складають атестаційні матеріали для присвоєння первинних і чергових військових звань офіцерського складу запасу, резервістів; беруть участь у роботі центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування з увічнення пам`яті осіб, які загинули, померли від поранень, контузій, каліцтва або захворювань, отриманих внаслідок виконання обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини та участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи; ведуть облік осіб, звільнених з військової служби із Збройних Сил в запас або у відставку (далі - особи, звільнені з військової служби), які проживають на відповідній території, для оформлення документів, що додаються до пенсійної справи відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; забезпечують підготовку та подання документів, необхідних для призначення органами Пенсійного фонду України пенсій особам, звільненим з військової служби (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки; повідомляють органам Пенсійного фонду України про повторне прийняття на військову службу осіб, яким призначено пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; видають довідки громадянам про проходження військової служби, зокрема про період участі у бойових діях для врахування до стажу; оформлюють документи для виплати компенсаційних сум військовослужбовцям Збройних Сил, які стали особами з інвалідністю, членам сімей військовослужбовців, які загинули під час виконання обов`язків військової служби у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 5 травня 1994 р. № 290 (ЗП України, 1994 р., № 8, ст. 214; Офіційний вісник України, 2015 р., № 18, ст. 490; 2020 р., № 95, ст. 3080); оформлюють документи для призначення та виплати Міноборони одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на збори чи для проходження служби у військовому резерві; надають довідки дружинам (чоловікам) військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, про період проживання разом з чоловіком (дружиною) в місцевостях, де не було можливості працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років, для його зарахування до загального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком; беруть участь у роботі місцевих держадміністрацій, органів місцевого самоврядування, військових частин та підприємств з військово-патріотичного виховання громадян України; інформують місцеві держадміністрації, органи місцевого самоврядування про стан призовної роботи та мобілізаційної підготовки, з питань залучення громадян на військову службу за контрактом, з інших питань, що належать до їх компетенції, і подають пропозиції щодо поліпшення такої роботи; вивчають питання щодо потреби в комплектуванні штатних посад територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки військовослужбовцями, державними службовцями та працівниками, вносять пропозиції щодо їх підготовки та підвищення кваліфікації, проводять роботу з персоналом; проводять моніторинг суспільно-політичної обстановки на відповідній території та налагодження цивільно-військових відносин; звертаються до Національної поліції або її територіальних підрозділів щодо надання відомостей стосовно призовників про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості; звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення; розглядають справи про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення; виконують інші функції відповідно до законодавства.

З урахуванням викладеного, враховуючи звільнення ОСОБА_1 у вересні 2020 року з військової служби та направлення його особової справи до ІНФОРМАЦІЯ_1 , припинення діяльності військової прокуратури та відсутності у Спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Південного регіону посад військовослужбовців після реформування органів прокуратури, є неможливим внесення змін до послужного списку будь-яким іншим органом, аніж відповідачем, у якого зберігається особова справа позивача, яка містить оригінал послужного списку.

За правилами ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правового захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату вирішення справи.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства та встановлені обставини, з метою ефективного захисту прав позивача, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправними дій відповідача у вигляді відмови у внесенні запису про зарахування позивачу до вислуги років на військовій службі періоду навчання ОСОБА_1 за денною формою на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого з 01 вересня 1998 року до 31 липня 2002 року та внесенні відповідних змін до послужного списку першого примірнику облікової справи офіцера запасу ОСОБА_1 , та зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до вислуги років на військовій службі період навчання за денною формою на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого з 01 вересня 1998 року по 31 липня 2002 року та зобов`язання внести відповідні зміни до послужного списку першого примірнику облікової справи офіцера запасу ОСОБА_1 , шляхом включення до Розділу 9 «Проходження дійсної військової служби у Збройних Силах України» послужного списку запису наступного змісту: «з 01.09.1998 року по 31.07.2002 року проходження військової служби на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого».

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем законність оскаржуваних дій не доведена, а його доводи суд відхиляє з вищенаведених мотивів.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи викладене позов підлягає задоволенню повністю, а вимога подати звіт може бути розглянута в порядку ст.382 КАС України після ухвалення рішення.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», інші витрати для розподілу відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді відмови у внесенні запису про зарахування ОСОБА_1 до вислуги років на військовій службі періоду навчання за денною формою на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого з 01 вересня 1998 року до 31 липня 2002 року та внесенні відповідних змін до послужного списку першого примірнику облікової справи офіцера запасу ОСОБА_1 .

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до вислуги років на військовій службі період навчання за денною формою на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого з 01 вересня 1998 року по 31 липня 2002 року та внести відповідні зміни до послужного списку першого примірнику облікової справи офіцера запасу ОСОБА_1 , шляхом включення до Розділу 9 «Проходження дійсної військової служби у Збройних Силах України» Послужного списку запису наступного змісту: «з 01.09.1998 року по 31.07.2002 року проходження військової служби на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого».

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст.293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян