Справа № 826/18143/14
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 вересня 2022 року

м. Київ

справа №826/18143/14

адміністративне провадження № К/990/18443/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу Офісом Генерального прокурора на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2022 року у справі №826/18143/14 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Прокуратури Хмельницької області про визнання протиправним та скасування наказу від 23 жовтня 2014 року № 1481к про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу Генерального прокурора (далі - відповідач 1), Прокуратури Хмельницької області (далі - відповідач 2), в якому просив суд:

- скасувати наказ Генерального прокурора України від 23 жовтня 2014 року № 1481-к про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника прокурора Хмельницької області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника прокурора Хмельницької області;

- стягнути з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 24 жовтня 2014 року і до моменту фактичного поновлення на публічній службі;

- зобов`язати Генеральну прокуратуру України проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України "Про очищення влади".

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 лютого 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Скасовано наказ Генерального прокурора України від 23 жовтня 2014 року № 1481-к про звільнення ОСОБА_1 з посади Першого заступника прокурора Хмельницької області. Поновлено ОСОБА_1 на посаді Першого заступника прокурора Хмельницької області. Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1876496 грн 40 копійок. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді Першого заступника прокурора Хмельницької області з 24 жовтня 2014 року та стягнення з Офісу Генерального прокурора середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 25067 грн 70 копійок. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 , Офіс Генерального прокурора подали апеляційні скарги.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , Офісу Генерального прокурора задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 лютого 2021 року змінено, виклавши абзац 4 резолютивної частини в такій редакції: " 4. Стягнути на користь ОСОБА_1 з Офісу Генерального прокурора середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 2 001 381,93 грн".

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням в частині задоволених вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, Офісом Генерального прокурора подано касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху, з підстав недотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Заявникові надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини 4 статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини 2 статті 330 КАС України.

Одночасно скаржнику роз`яснено, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення скаржником отримано ухвалу Верховного Суду від 08 серпня 2022 року - 12 серпня 2022 року.

18 серпня 2022 року від скаржника на виконання ухвали про залишення без руху надійшла уточнена касаційна скарга на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2022 року у справі №826/18143/14.

У зв`язку із перебуванням у відпустці суддів Єресько Л.О. (наказ від 10.08.22 №46-к) та Загороднюка А.Г. (наказ від 30.08.22 №130-кв), питання про наявність підстав для відкриття провадження за цією касаційною скаргою, з урахуванням заяви про усунення недоліків, вирішується колегією суддів в перший робочий день по виходу суддів з відпустки.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

В уточненій касаційній скарзі в обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України відповідно до якого відсутній висновок Верховного Суду з питань можливості застосування пункт 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок №100) при ухвалені рішення після втрати його чинності у справах щодо звільнення на підставі пункту 7-2 частини першої статті 36 КЗпП.

В уточненій касаційній скарзі заявник вказує на висновок Верховного Суду у справі №640/537/20, де викладено правову позицію про неможливість застосування пункту 10 Порядку №100 до похідних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу після скасування зазначеної норми. Водночас скаржник наголошує, що предметом розгляду справи № 640/537/20 є незаконне звільнення позивача з органів прокуратури у зв`язку з неуспішним проходженням ним атестації, а тому правовідносини у цій справі не є подібними до правовідносини у справі № 640/537/20, на думку скаржника, відсутній висновок Верховного Суду з цього питання.

Поряд із цим, в касаційній скарзі скаржник вказує на наявність висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 30 червня 2021 року у справі №826/17798/14, де Суд зазначив, що при визначенні редакції Порядку №100, яка підлягає застосуванню, судам слід враховувати дату постановлення рішення про поновлення незаконно звільненого працівника на роботі.

З урахуванням цих висновків Верховного Суду скаржник дійшов висновку, що вирішуючи питання щодо наявності або відсутності підстав для збільшення посадового окладу позивачу за правилами пункту 10 Порядку №100 необхідно виходити із змісту частини другої статті 235 КЗпП України, згідно якого рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу приймається одночасно з рішенням про поновлення на роботі.

Наведене свідчить про протиріччя в обгрунтуваннях підстав касаційного оскарження та невизначеність скаржника щодо наявності висновків Верховного Суду та/або їх відсутності, а тому Суд відхиляє посилання відповідача на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Інші наведені скаржником доводи стосуються здебільшого оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, а тому посилання скаржника в цій частині не узгоджуються з наведеною скаржником підставою касаційного оскарження судових рішень - пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Виходячи з визначених процесуальним законом меж, предметом касаційного перегляду можуть бути виключно питання права, а не факту.

Посилання на приписи статті 242 КАС України не підміняє визначення таких підстав касаційного оскарження.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Скаржнику було роз`яснено, що з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Таким чином, скаржником не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 08 серпня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху в частині визначення підстав та обґрунтувань підстав касаційного оскарження судових рішень.

Зазначене дає підстави вважати, що встановлений судом строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчено, проте виявлені недоліки скаржником не усунуто.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з пунктом першим частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини сьомої статті 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Суд роз`яснює скаржнику, що відповідно до положень частини восьмої статті 169 КАС України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332, 355 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Офісом Генерального прокурора на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2022 року у справі №826/18143/14 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Прокуратури Хмельницької області про визнання протиправним та скасування наказу від 23 жовтня 2014 року № 1481к про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.

Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Л.О. Єресько
А.Г. Загороднюк О.В. Калашнікова