Справа № 420/1447/22
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1447/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Ананьївської міської ради (вул. Незалежності, буд. 51, м. Ананьїв, 66400) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

21.01.2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Ананьївської міської ради (далі АМР), в якому позивач просить:

- визнати протиправним п.1 рішення АМР від 28.12.2021 року №511 VIII «Про відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок передачі їх безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів» в частині відмови ОСОБА_1 у надані дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ананьївської міської територіальної громади за межами населених пунктів, у зв`язку з тим, що бажане місце розташування земельної ділянки, зазначене в графічних матеріалах, знаходиться в межах земель, право власності на які посвідчено державним актом на право колективної власності на землю колишнього КСП ім. Ілліча;

- зобов`язати АМР надати ОСОБА_1 , дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га. у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України (Далі - Дозвіл), за рахунок несформованої земельної ділянки комунальної власності АМР Подільського району Одеської області, яка знаходиться за межами села Байтали, Ананьївського (Подільського) району Одеської області позначена на Публічної кадастровій карті: ІКК Район: Ананьївський КОАТУУ: Зона: 01 Квартал: 001, та межує з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0007.

Також, позивач просить стягнути на її користь з відповідача витрати за подання правничої допомоги у розмірі 4 000 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2022 року головуючим по справі визначений суддя Бутенко А.В.

Ухвалою суду від 27.01.2022 року (суддя Бутенко А.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2022 року головуючим по справі визначений суддя Катаєва Е.В.

Ухвалою суду від 22.06.2022 року прийнято до провадження справу, вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивачка зазначила, що 17.09.2021 року подала клопотання до Ананьївської міської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок несформованої земельної ділянки комунальної власності АМР Подільського району Одеської області, яка знаходиться за межами села Байтали, Ананьївського (Подільського) району Одеської області та позначена на Публічній кадастровій карті: ІКК Район: Ананьївський КОАТУУ: Зона: 01 Квартал: 001, та межує з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0007.

28.09.2021 року Ананьївською міською радою листом № 3078 надано відповідь та повідомлено, зокрема, що згідно наданого картографічного матеріалу земельна ділянка знаходиться в межах земель, право власності на які посвідчено державним актом на право колективної власності на землю колишнього КСП «ім. Ілліча». Відповідно до п.21 «Перехідних положень» ЗК України землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені, вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Протягом 7 років з дня державної реєстрації права комунальної власності на землю, сформовану з невитребуваної земельної частки (паю), забороняється передача її у приватну власність (крім передачі її власнику не витребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємця).

Одеський окружний адміністративний суд 13.12.2021 року у справі №420/18801/21 ухвалив рішення, яким задовольнив її позов та визнав протиправною бездіяльність АМР щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 від 17.09.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства. Зобов`язав Ананьївську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 від 17.09.2021 року та вирішити питання про надання або відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства.

28.12.2021 року АМР розглянула клопотання та прийняла рішення «Про відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок передачі їх безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів», яким відмовила їй у задоволенні клопотання у зв`язку з тим, що бажане місце розтушування земельної ділянки, зазначене в графічних матеріалах, знаходиться в межах земель, право власності на які посвідчено державним актом на право колективної власності на землю колишнього КСП «ім. Ілліча».

Позивачка вважає протиправним вказане рішення відповідача, оскільки вказана відмова не передбачена ч.7 ст.118 ЗКУ.

На думку позивачці відповідно до п. 21 «Перехідних положень» ЗКУ вказана земельна ділянка КСП «ім. Ілліча», що припинено, стало власністю Ананіївської територіальної громади та може передаватися у власність.

Ефективним способом захисту своїх прав позивачка вважає зобов`язання відповідача надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га. у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України (Далі - Дозвіл), за рахунок несформованої земельної ділянки комунальної власності АМР Подільського району Одеської області, яка знаходиться за межами села Байтали, Ананьївського (Подільського) району Одеської області позначена на Публічної кадастровій карті: ІКК Район: Ананьївський КОАТУУ: Зона: 01 Квартал: 001, та межує з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0007.

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що вважає поданий адміністративний позов не обґрунтованим.

Представник зазначив, що в самому клопотання позивач просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га. у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок несформованої земельної ділянки комунальної власності Ананьївської міської ради (Ананьївського) Подільського району Одеської області, яка знаходиться за межами с. Байтали, Подільського району Одеської області та позначена на Публічній кадастровій карті : ІКК Район: Ананьївський КОАТУУ: Зона: 01 Квартал: 001, та межує з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0007.

У той же час в своєму клопотанні від 17.09.2021 року до АМР, позивачка зазначила, «Якщо надати Дозвіл за рахунок вказаних земельних ділянок неможливо у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів......... то прошу запропонувати іншу вільну земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Ананьївської міської ради».

На думку представника відповідача позивачці заздалегідь було відомо про невідповідність місця розташування даної земельної ділянки.

Зазначена земельна ділянка за вказаними координатами обліковується за колишнім КСП «Ім. Ілліча» згідно державного Акту на право постійного користування землею, виданого КСП ім. Ілліча Ананьївського району Одеської області (Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №3).

Це стало підставою для відмови у задоволенні клопотання позивачці.

На базі колишніх колгоспів, радгоспів, інших сільськогосподарських підприємств були створені колективні сільськогосподарські підприємства, яким землю передано на підставі державного акта на право колективної власності на неї. Державний акт на право колективної власності на землю видається КСП із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства і в колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Колективні землі - це землі, які перебувають (перебували) у власності колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств.

Водночас, стаття 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначає, що нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).

Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження.

З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності.

У разі якщо до 1 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки.

Така невитребувана земельна частка (пай) після формування її у земельну ділянку за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (у разі необхідності формування) за заявою відповідної ради на підставі рішення суду передається у комунальну власність територіальної громади, на території якої вона розташована, у порядку визнання майна безхазяйним.

Органам місцевого самоврядування забороняється протягом 7 років з дня державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку, яка сформована з невитребуваних часток (паїв), передавати у приватну власність. За винятком, передачі таких ділянок власникам або спадкоємцям цих земель.

На теперішній час, за рішеннями ОМС нерозподілені та невитребувані земельні частки (паї) можуть передаватись в оренду після їх формування в окремі земельні ділянки на строк до дня державної реєстрації права власності спадкоємцями, про що зазначається обов`язково у договорі.

Доповнено також статтею 14-1Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», якою конкретизовано використання та розпорядження землями КСП, сільгоспкооперативів та інших сільгосппідприємств. Зазначається, що власники земельних часток (паїв) мають у строк до 01.01.2025 року прийняти рішення про розподіл інших земель, які залишились у колективній власності діючого (не ліквідованого) підприємства.

Представник вказує, що Ананьївською міською радою не приймалось рішення про прийняття у комунальну власність Ананьївської міської територіальної громади земельні ділянки, що обліковувалась за колишнім КСП «ім. Ілліча».

Тому зазначена позивачем земельна ділянка не належить до земель комунальної власності та відповідно АМР не вирішує питання по суті клопотання позивачці.

Позивачка подала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що неприйняття відповідачем рішення про прийняття в комунальну власність земель КСП та не реєстрація їх як земель комунальної власності не повинна порушувати її права. Також вважає необґрунтованими мотиви клопотання представника відповідача щодо відмови у стягнення витрат на правничу допомогу.

Позивачка просила задовольнити позовні вимоги.

Справа розглянута у письмовому проваджені.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подала 17.09.2021 року клопотання до Ананьївської міської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок несформованої земельної ділянки комунальної власності Ананьївської міської ради Подільського району Одеської області, яка знаходиться за межами села Байтали, Ананьївського (Подільського) району Одеської області та позначена на Публічній кадастровій карті: ІКК Район: Ананьївський КОАТУУ: Зона: 01 Квартал: 001, та межує з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0007. Позивачка у клопотанні іказала, що вважає вказану земельну ділянку комунальною власністю у відповідності до положень п. 21 «Перехідних положень» ЗКУ. Також позивачка вказала, що якщо надати дозвіл за рахунок вказаних земельних ділянок неможливо запропонувати іншу земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Ананьївської міської ради, яка була би придатна для вирощування сільськогосподарської продукції та за її рахунок надати дозвіл.

Позивач надав згоду на обробку своїх персональних даних.

До заяви додано копія паспорту та ІПН, графічні матеріали із офіційної кадастрової карти Держгеокадастру вказаних у заяві земельних ділянок на 1 арк (а.с.7)

28.09.2021 року Ананьївською міською радою листом № 3078 надано відповідь та повідомлено, що земельна ділянка знаходиться в межах земель, право власності на які посвідчено державним актом на право колективної власності на землю колишнього КСП «ім. Ілліча».

Позивачка оскаржила дії відповідача до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 року у справі №420/18801/21 задоволений частково позов ОСОБА_1 . Визнана протиправною бездіяльність Ананьївської міської ради щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 від 17.09.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства. Зобов`язано Ананьївську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 від 17.09.2021 року та вирішити питання про надання або відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства (а.с.11-13).

Згідно зі змістом рішення суду визнана протиправною діяльність у зв`язку з не розглядом у відповідності до законодавства на сесії ради та неприйняття вмотивованого рішення за клопотання позивачці.

Листом від 30.12.2021 року позивачку повідомлено, що на виконання рішення суду від 13.12.2021 року у справі №420/18801/21 Ананьївська міська рада розглянула клопотання на сесії ради прийняла рішення від 28.12.2021 року №511 VIII «Про відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок передачі їх безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів» в частині відмови ОСОБА_1 у надані дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ананьївської міської територіальної громади за межами населених пунктів, у зв`язку з тим, що бажане місце розташування земельної ділянки, зазначене в графічних матеріалах, знаходиться в межах земель, право власності на які посвідчено державним актом на право колективної власності на землю колишнього КСП ім. Ілліча (а.с.14-15).

Позивачка вважаючи вказане рішення протиправним звернулась до суду з вказаним позовом.

Спірні правовідносини між позивачем та відповідачем виникли з підстав реалізації позивачем свого права на отримання земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з частиною 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення зокрема особистого селянського господарства подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених норм ЗК України свідчить про те, що законодавством встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам зазначеним у ЗК України документів, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Крім того, ст.79-1 ЗКУ визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: - у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; - шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; - шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; - шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; - за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно з ч.6 ст.79-1 ЗКУ формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально.

Земельні ділянки можуть бути об`єднані, якщо вони мають однакове цільове призначення. У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення.

Частиною 7 ст.79-1 ЗКУ встановлено, що винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Верховний Суд у своїх рішеннях від 03.10. 2019 року по справі №823/1172/17, від 21.08.2018 у справі №823/1179/17, від 12.03.2020 року дійшов висновку, що виходячи з аналізу положень ч.5-10 ст.79-1 ЗКУ підставою для формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.

Таким чином, у залежності від того, яку земельну ділянку бажає отримати громадянин він повинен дотриматися відповідної процедури та надати відповідні заяви та документи.

По даній справі №420/1447/22 позивачка подала 17.09.2021 року клопотання до Ананьївської міської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок несформованої земельної ділянки комунальної власності Ананьївської міської ради Подільського району Одеської області, яка знаходиться за межами села Байтали, Ананьївського (Подільського) району Одеської області та позначена на Публічній кадастровій карті: ІКК Район: Ананьївський КОАТУУ: Зона: 01 Квартал: 001, та межує з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0007. Позивачка у клопотанні вказала, що вважає вказану земельну ділянку комунальною власністю у відповідності до положень п. 21 «Перехідних положень» ЗКУ. Також позивачка вказала, що якщо надати дозвіл за рахунок вказаних земельних ділянок неможливо запропонувати іншу земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Ананьївської міської ради, яка була би придатна для вирощування сільськогосподарської продукції та за її рахунок надати дозвіл.

Тобто заява не була чіткою та містила у собі вимоги до відповідача у разі неможливості надати їй дозвіл на земельну ділянку запропонувати їй іншу земельну ділянку.

Між тим, наведені судом норми ЗКУ встановлюють процедуру набуття громадянином права на земельну ділянку, яка включає у себе надання клопотання та до додане до нього викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Таким чином, законом визначено, що позивач визначає місце розташування бажаної земельної ділянки. При цьому аналіз вказаної статті свідчить про те, що визначається саме одна бажана земельна ділянка, а не безмежна їх кількість. Відповідно саме за вказаною земельною ділянкою громадянином суб`єкт владних повноважень вирішує питання у відповідності до вимог законодавства.

Частиною 2 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд вважає необхідним застосувати висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17.12.2018 року по справі №509/4156/15 та від 23.01.2018 року по справі 369/3184/14а.

Так, Верховний Суд у постановах від 23.01.2018 року по справі 369/3184/14а зазначив, що в ч.7 ст.118 ЗКУ зазначено, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в ст.118 ЗКУ органи приймають одне з відповідних рішень.

При цьому, зазначення на карті бажаного місця розташування земельної ділянки має значення для надання об`єктивної оцінки та відповіді на клопотання заявника, оскільки пошук такої ділянки до повноважень ради не віднесено.

Між тим, як вбачається з графічних матеріалів, доданих позивачем до клопотання, та дослідженими судами попередніх інстанцій, вони не можуть вважатися такими, що містять місце розташування бажаної земельної ділянки, оскільки містять графічні межі території села Гатне, до складу якої входять окремі земельні ділянки, а не конкретно визначена земельна ділянка, яку позивач прагне отримати у власність.

Окрім того, підтвердженням цьому є невідповідність зазначеної площі бажаної земельної ділянки у розмірі 0,25 га в аспекті доданої до клопотання графічної схеми.

Таким чином, правова підстава відмови у задоволенні заяви, викладена у прийнятому рішенні Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, що є предметом оскарження у справі, повністю узгоджується з приписами ч.7 ст.118 ЗКУ.

Не зазначення місця розташування є порушенням порядку звернення та відповідно підставою для відмови в наданні земельної ділянки через її фактичну відсутність.

Також Верховний Суд у постанові від 17.12.2018 року (п.60-71) по справі №509/4156/15 зазначив, що ч.6 ст.118 ЗКУ передбачає відповідний перелік документів, що має бути поданий до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність. Отже, якщо особою, яка звернулася до відповідного суб`єкта владних повноважень виконані всі передумови для отримання відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, підстави для відмови у наданні такого дозволу відсутні.

Частиною 7 ст.118 ЗКУ перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним.

Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

З іншого боку, подання зацікавленою особою документів, необхідних для розгляду клопотання, не в повному обсязі або виявлення у документах, поданих замовником, недостовірних відомостей об`єктивно перешкоджають розгляду та винесенню законного рішення про надання дозволу/вмотивованої відмови на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У разі надання особою пакету документів, необхідних для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з недоліками щодо комплектності, форми чи змісту, відповідний орган має право звернутися до заявника з пропозицією усунути виявлені недоліки. Така дія є правомірним способом поведінки органу і має на меті створення громадянам умов для реалізації їх прав на землю. Зазначена пропозиція щодо усунення недоліків не може вважатися «відмовою у наданні дозволу» у розумінні ч.7 ст.118 ЗКУ. Проте, звернення з такою пропозицією не звільняє відповідний орган від обов`язку прийняти рішення щодо надання дозволу (або відмову) в межах встановленого законом місячного строку.

Відсутність рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу і надає особі право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу відповідно до абзацу 3 ч.7 ст.118 ЗКУ.

Разом з тим, з урахуванням наведеного, враховуючи обмежений строк розгляду клопотання, а також положення ч.6 ст.118 ЗКУ, яка містить імперативні вимоги щодо обов`язковості додавання до клопотання зацікавленої особи графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб), Суд у контексті спірних правовідносин дійшов висновку, що недодержання вимог щодо змісту клопотання, ненадання належним чином оформлених графічних матеріалів або погодження землекористувача, якщо бажана земельна ділянка не є вільною, може бути самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Таким чином, Верховний Суд надавши аналіз правовим нормам ЗКУ визначив взаємний обов`язок як громадянина, так і суб`єкта владних повноважень дотримуватись чітко норм законодавства.

Недотримання норм законодавства особою, яка звертається для вирішення питання до суб`єкта владних повноважень повинна дотримуватись вимог ЗКУ щодо обов`язковості додавання до клопотання зацікавленої особи графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Оскільки положення ЗКУ у разі недотримання заявником вимог ЗКУ не звільняє орган від прийняття рішення по суті заявленого клопотання у місячний строк, що може трактуватись як протиправна бездіяльність, Верховний Суд дійшов висновку, що це може бути самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Але у той же час вказав, що вказані мотиві повинні бути зазначені у рішенні суб`єкта владних повноважень.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позивачем не дотримано норми ЗК України щодо змісту заяви та доданих до неї документів, оскільки заявник у клопотанні зазначив, якщо надати дозвіл за рахунок земельних ділянок КСП «ім. Ілліча» неможливо, то їй запропонувати іншу земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Ананьївської міської ради, яка була би придатна для вирощування сільськогосподарської продукції та за її рахунок надати дозвіл.

Сільська рада не наділена повноваженнями вибору земельної ділянки для заявника.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем при зверненні до відповідача не дотримано вимог законодавства.

Крім того, позивач звертався до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства достовірно знав, що земельна ділянка обліковувалась за колишнім КСП. Проте згідно з ч.7 ст.118 ЗКУ відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право передавати у власність громадянам земельні ділянки державної чи комунальної власності.

З цих підстав суд не приймає до уваги доводи позивачці викладені у відповіді на відзив, що неприйняття відповідачем рішення про прийняття в комунальну власність земель КСП та не реєстрація їх як земель комунальної власності не повинна порушувати її права, а свідчить про те, що позивачка зверталась з клопотанням достовірно усвідомлювала про те, що землі на час її звернення не визнані в установленому порядку комунальною власністю.

Крім того, судом встановлено, що згідно автоматизованої системи діловодства суду позивачка з клопотання про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га. у власність для ведення особистого селянського господарства паралельно зверталась з таким клопотання до Куяльніцької сільської ради Подільського району Одеської області (справи №420/4025/21, №420/19332/21).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 року, яке набрало законної сили 24.01.2022 року, задоволений частково позов ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії та, зокрема, визнати протиправним та скасувати п. 1 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської пасті від 28.09.2021 року №2520-VIII та зобов`язано Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства, за рахунок інших земель запасу із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області за межами населених пунктів у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок сформованих земельних ділянок, які передані в комунальну власність Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, кадастровий номер: :01:002:0206 61,482 га, або земельної ділянки кадастровий номер: :01:001:0527 34,5556 га за межами села Качурівка, або земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0385 113,66 га за межами населеного пункту Мардарівка, або іншої земельної ділянки комунальної власності Куяльницької сільської ради, за межами населеного пункту в Подільському районі, Одеської області.

С урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачка намагається у судовому порядку вирішити питання щодо реалізації свого права на отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства з різними відповідачами, тобто у різних районах Одеської області.

Враховуючи, що набрало законної сили рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 року щодо зобов`язання Куяльницької сільської ради надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства, суд дійшов висновку, що вказані обставини є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову по даній справі, оскільки позивач реалізовувати своє право лише на одну земельну ділянку.

Згідно з ч.2,3 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ананьївської міської ради (вул. Незалежності, буд. 51, м. Ананьїв, 66400, ) про визнання протиправним п. 1 рішення Ананьївської міської ради від 28.12.2021 року №51-VIII «Про відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок передачі їх безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів» в частині відмови ОСОБА_1 у надані дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ананьївської міської територіальної громади за межами населених пунктів, у зв`язку з тим, що бажане місце розташування земельної ділянки, зазначене в графічних матеріалах, знаходиться в межах земель, право власності на які посвідчено державним актом на право колективної власності на землю колишнього КСП ім. Ілліча; зобов`язання надати ОСОБА_1 , дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га. у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок несформованої земельної ділянки комунальної власності АМР Подільського району Одеської області, яка знаходиться за межами села Байтали, Ананьївського (Подільського) району Одеської області позначена на Публічної кадастровій карті: ІКК Район: Ананьївський КОАТУУ: Зона: 01 Квартал: 001, та межує з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0007.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.