Справа № 420/27537/21
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2022-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/27537/21
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Дата і місце ухвалення 29.03.2022р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року по справі №420/27537/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області №64 від 20.07.2021 року про відмову ОСОБА_1 , у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 12.07.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року позов частково задоволено.

Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області №64 від 20.07.2021 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути подану позивачем заяву про призначення пенсії. В задоволенні іншої частині позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, стало відсутність у останнього необхідного пільгового стажу, в тому числі, з підстав не зарахування до нього періоду роботи з 27.11.1987 по 01.06.1988 роки, у зв`язку з не засвідченням підприємством у трудовій книжці запису про звільнення, з 07.09.2020 по 30.09.2020 роки з підстав не проведення підприємством атестації робочого місця.

З огляду на зазначене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що суд першої інстанції вірно встановив усі обставини справи та надав їм належну правову оцінку, у зв`язку з чим просив залишити судове рішення без змін.

Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності подану позивачем заяву було передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

20 липня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийнято рішення №64, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, з підстав відсутність у нього необхідного пільгового стажу.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що формальні неточності у поданих заявником документах, а також не проведення роботодавцем атестації робочого місця не можуть позбавляти позивача права на зарахування до його пільгового стажу період роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід скасувати, та зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути подану позивачем заяву, з урахуванням зазначених судом висновків.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Так, згідно частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Вказані норми кореспондуються з нормами Закону №1788-ХІІ.

Так, згідно з пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону № 1788-ХІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Працівникам інших виробництв, професій та посад дострокові пенсії залежно від умов праці (але не раніш як після досягнення 55 років чоловіками і 50 років жінками) можуть встановлюватися за результатами атестації робочих місць за рахунок коштів підприємств та організацій, призначених на оплату праці, які перераховуються до Пенсійного фонду України на виплату пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Статтею 1 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

У відповідності до частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 3 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Таким чином до 01.01.2004 стаж підтверджується документально, в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, в тому числі стало неврахування пенсійним органом до страхового та пільгового стажу позивача періоди його роботи з 27.11.1987 по 01.06.1988 р. в Чорноморському морському пароплавстві, на посаді мотопедиста 2 класу, та з 07.09.2020 по 30.09.2020 року в Акціонерному товаристві «Одеський припортовий завод» на посаді слюсар-ремонтник з ремонту технологічного устаткування в цехах виробництва аміаку, карбаміду і перевантажень хімпродукції ремонтного цеху.

В свою чергу, статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 2 Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином основним документом, який підтверджує наявний стаж роботи є трудова книжка, а інші документи приймаються до уваги виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Зі змісту трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що 12.05.1969 року його було прийнято на посаду мотопедиста 2-го класу Чорноморського морського пароплавства (наказ від 22.11.1987р. №702), та 01.06.1988р. звільнено з роботи (наказ від 01.06.1988 №349).

Записи трудової книжки виконані чітко, зрозуміло, містять інформацію про період роботи та займану посаду, реквізити наказів, на підставі яких вони внесені, підписи уповноваженої особи.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що формальні неточності у поданих заявником документах не можуть позбавляти позивача права на зарахування до його трудового стажу період роботи в Чорноморському морському пароплавстві.

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача період його роботи в Акціонерному товаристві «Одеський припортовий завод», судова колегія зазначає.

Окрім трудової книжки в матеріалах справи наявні довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній №32 та 33 від 07.07.2022 року, зі змісту яких вбачається, що у період з 07.04.2003 по 14.01.2019р., та з 07.09.2020 по 31.05.2021р. ОСОБА_1 виконував роботи з ремонту технологічного устаткування (насосів, компресорів, турбін, трубопроводів, теплообмінних апаратів, судин працюючих під тиском, колон синтезу, запорної арматури, запобіжних клапанів, підйомних споруд та інші) з використанням ручного, електричного, пневматичного, гідравлічного, ударного інструментів в працюючому цеху виробництва карбаміду, за професією, посадою слюсар-ремонтник з ремонту технологічного устаткування в цехах виробництва аміаку, карбаміду і перевантажень хімпродукції ремонтного цеху, що передбачена Списком №1 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461.

Таким чином, наявні у сукупності документи підтверджують факт роботи позивача в Акціонерному товаристві «Одеський припортовий завод» на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Поряд з цим, судова колегія вважає, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у зарахуванні до пільгового стажу роботи позивача з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову щляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області №64 від 20.07.2021 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.07.2021 року про призначення пенсії за віком за Списком №1, відповідно до п. 1 ч.2 статті 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Судді: А.Г. Федусик

О.А. Шевчук