Справа № 380/4661/21
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 вересня 2022 року

м. Київ

справа №380/4661/21

адміністративне провадження №К/990/23425/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Мартинюк Н.М.,

перевіривши матеріали касаційної скарги адвоката Цвікілевича Мирослава Степановича - представника ОСОБА_1

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2022 року

у справі №380/4661/21

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові Ляшка Руслана Володимировича

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові Ляшка Руслана Володимировича, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати наказ директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові полковника Державного бюро розслідувань Р. Ляшка від 19 лютого 2021 року № 42-о/с «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові або на іншій рівнозначній посаді;

- стягнути з Територіального управління Державного Бюро розслідувань, розташованого у місті Львові на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2022 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано наказ директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові полковника Державного бюро розслідувань Р. Ляшка від 19 лютого 2021 року № 42-о/с «Про звільнення ОСОБА_1 ».

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

29 серпня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга адвоката Цвікілевича Мирослава Степановича - представника ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі №380/4661/21.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Згідно пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, представник позивача, посилаючись на пункт 3 частини четвертої статі 328 КАС України, вказує на відсутність висновку Верховного Суду стосовно питання застосування частин першої та третьої статті 87 Закону України «Про державну службу» (в редакції після внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади» від 19 вересня 2019 року №117-IX); частин четвертої статті 40 та частини шостої статті 49-2 КЗпП України (в редакції після внесення змін Законом України «Про внесення змін до КЗпП України від 12 грудня 2019 року №378-IX); підпункту 4 пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення діяльності Державного бюро розслідувань» від 03 грудня 2019 року №305-IX); статей 9, 12, 14, 14-3 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» від 12 листопада 2015 року №794-VIII (у редакції Закону України від 03 грудня 2019 року №305-IX); підпункту 8 пункту 3 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відновлення проведення конкурсів на зайняття посад державної служби та інших питань державної служби» від 23 лютого 2021 року №1285-IX стосовно наявності чи відсутності у директора територіальних управлінь Державного бюро розслідувань наданих законом повноважень по здійсненню процедури звільнення працівників управлінь, посади яких віднесено до категорії державної служби, а не до осіб рядового чи начальницького складу Державного бюро розслідувань.

Отже, доводи, які викладені в матеріалах касаційної скарги, вказують на наявність обставин, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, що є підставою для відкриття касаційного провадження з метою перевірки обставин вказаних скаржником.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

У касаційній скарзі позивачем порушено питання про визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновлення такого строку.

В обґрунтування такого клопотання скаржник зазначає, що вперше з касаційною скаргою звернувся до Верховного Суду у строк, передбачений статтею 329 КАС України, проте ухвалами Верховного Суду від 07 липня 2022 року та 10 серпня 2022 року вперше та вдруге подані касаційні скарги були повернуті скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

24 серпня 2022 року касаційну скаргу було втрете подано до поштового відділення.

Скаржник зазначає, що після повернення касаційної скарги її повторно було направлено до Верховного Суду в межах присічного строку та без суттєвих затримок і зайвих зволікань.

Вказані обставини підтверджуються даними комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» та матеріалами касаційної скарги.

Відповідно до вимог частини другої та третьої статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

За наведених обставин, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, в зв`язку з чим такий строк слід поновити.

Керуючись статтями 328, 329, 330, 334, 340 КАС України в редакції Закону №2147-VІІІ, Суд-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання адвоката Цвікілевича Мирослава Степановича - представника ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

2. Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити процесуальний строк.

3. Відкрити касаційне провадження за скаргою адвоката Цвікілевича Мирослава Степановича - представника ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі №380/4661/21.

4. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.

5. Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду справу №380/4661/21.

6. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко

Н.М. Мартинюк ,

Судді Верховного Суду