Справа № 500/9823/21
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/9823/21 пров. № А/857/7302/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.,

розглянувши у порядку письсьмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року, ухвалене суддею Подлісною І.М. у м.Тернополі о 11:54, повний текст якої складений 24 березня 2022 року, у справі №500/9823/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до відповідача - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, у якій просив визнати протиправними та скасувати накази №3422 від 30.11.2021 про притягнення до дисциплінарної відповідальності, №370 о/с від 07.12.2021 про звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію»; поновити на посаді оперуповноваженого зонального сектору №1 відділу кримінальної поліції Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області з 08 грудня 2021 року, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізує програми професійно - технічного навчання, підготовки та перепідготовки кадрів відповідно до суспільних програм. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 55 Конституції України). Кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Загальні правові засади і гарантії здійснення громадянами України свого конституційного права на працю визначає Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України).

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпПУкраїни правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 07 листопада 2016 року по 07 грудня 2021 року проходив службу в Національній поліції України.

Судом встановлено, що 14.11.2021 о 06 год. 29 хв. в м. Тернополі по вул. Танцорова, 22, екіпажем «ЮПІТЕР - 0101» зупинено автомобіль марки «BMW 530 І», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням оперуповноваженого зонального сектору №1 відділу кримінальної поліції Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, що є грубим порушення службової та транспортної дисципліни.

Наказом ГУНП в Тернопільській області №3278 від 15.11.2021 призначено службове розслідування по даному факту.

У ході проведення службового розслідування встановлено, що своїми діями лейтенант поліції ОСОБА_1 свідомо проігнорував вимоги керівництва МВС України, Національної поліції України та ГУНП в Тернопільській області щодо необхідності неухильного дотримання службової та транспортної дисципліни, а також допустив свідоме ігнорування вимог ст.12, п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», ст.1 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, оскільки будучи працівником поліції зобов`язаний був дотримуватись законодавства, неухильно виконувати накази начальників та бути прикладом у дотриманні законності та службової дисципліни.

Враховуючи викладене, відповідно до п.1 наказу ГУНП в Тернопільській області від 30.11.2021 №3422 «Про порушення службової дисципліни та покарання винних», було вирішено за скоєння грубого дисциплінарного проступку, порушення службової та транспортної дисципліни, вимог керівництва МВС України, Національної поліції України, ГУНП в Тернопільській області щодо суворого дотримання законності та службової дисципліни, вимог ст. 12, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, що виразилось у невиконанні законних вимог поліцейських щодо проходження огляду на предмет встановлення ступені алкогольного сп`яніння та вчиненні дій, що підривають авторитет Національної поліції України, оперуповноваженого зонального сектору № 1 відділу кримінальної поліції Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції.

У відповідності до п. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, з метою виконання дисциплінарного наказу ГУНП в Тернопільській області від30.11.2021 №3422 ГУНП в Тернопільській області, видано наказ ГУНП від 07.12.2021 № 370 о/с, яким позивача з 07.12.2021 звільнено зі служби в поліції за п.б.ч. 1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію».

Позивач, вважаючи накази Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №3422 від 30.11.2021 «Про порушення службової дисциплвіни та покарання винних», №370 о/с від 07.12.2021 про звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію» лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0142838), оперуповноваженого зонального сектору №1 відділу кримінальногї поліції Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області протиправними звернувся до суду з вимогами про їх скасування.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII).

Згідно з ч.1 ст.48 Закону України «Про Національну поліцію» призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у ст.47 вказаного Закону.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 статті 18 цього ж Закону визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до 19 Закону №580-VIII поліцію передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначаєтьсяЗаконом України «Про Дисциплінарний Статут Національної поліції України» (далі - Закон № 2337-VIII).

В розумінні частини 1 статті 1 Закону № 2337-VIII службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно з ч.2 цієї статті службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно з ст.12 Закону № 2337-VIII дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч.3 ст.13 Закону № 2337-VIII).

Тобто, законодавством встановлено підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку та недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини першої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Статтями 14-19 Дисциплінарного статуту унормовано порядок призначення та проведення службового розслідування, створення, повноваження дисциплінарних комісій, строки проведення службового розслідування, відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади), забезпечення поліцейському права на захист, порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (частини перша-шоста ст.14 Дисциплінарного статуту).

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції (ч.7 ст.19 Дисциплінарного статуту).

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 №893, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок №893).

Пунктом 1 розділу 2 Порядку №893 передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за нанявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 розділу 5 Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: - наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; - наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; - ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; - обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; - відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; - вид і розмір заподіяної шкоди; - причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 Розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

За приписами пункту 1 Розділу VIІ Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч.1, ч.4 ст.16 Закону № 2337-VIII).

Згідно з ч.3 ст.19 Закону № 2337-VIII під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Пунктами 2, 4, 5 Розділу VI Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія. В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення. В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні. У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положеннязакону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що притягненню до дисциплінарної відповідальності повинно передувати встановлення факту невиконання (неналежного виконання) особою рядового і начальницького складу обов`язків або вчинення ним дисциплінарного проступку, а вид дисциплінарного стягнення повинен обиратись з врахуванням характеру та обставин вчиненого проступку, його наслідків, попередньої поведінки, кваліфікації тощо та бути співмірним дисциплінарному проступку.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з ч.3 ст.22 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Слід зазначити, що відповідно до аналізу положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України накладенню дисциплінарного стягнення має передувати доведення вини працівника у вчиненні дисциплінарного проступку.

В той же час, суд звертає увагу на те, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни.

Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни, свідоме допущення настання несприятливих наслідків внаслідок вчинення особою певних дій чи бездіяльності.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку оскаржуваних наказів щодо їх відповідності критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Судом встановлено, що дисциплінарне стягнення «звільнення зі служби в поліції» накладене на позивача п.1 наказу ГУНП в Тернопільській області №3422 від 30.11.2021 «Про порушення службової дисципліни та покарання винних» за скоєння грубого дисциплінарного проступку, порушення службової та транспортної дисципліни, вимог керівництва МВС України, Національної поліції України, ГУНП в Тернопільській області щодо суворого дотримання законності та службової дисципліни, вимог ст.12, п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», ст.1 Дисциплінарного Статуту НП України, Присяги працівника поліції, що виразилось у невиконанні законних вимог поліцейського щодо проходження огляду на предмет встановлення ступені алкогольного сп`яніння та вчинення дій, що підривають авторитет Національної поліції.

Звільнення позивача з служби в поліції реалізовано наказом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області «По особовому складу» від 07.12.2021 №370 о/с.

Підставою для видання спірних наказів є висновок службового розслідування.

Так, зі змісту висновку службового розслідування слідує, що 14.11.2021 о 05:37 від гр. ОСОБА_2 на лінію «102» надійшло повідомлення про те, що у м.Тернополі по вул. Чумацька, біля нічного клубу «Ріверсайд», троє невідомих чоловіків, на автомобілі «BMW 530 І», д.н.з. НОМЕР_1 , в нетверезому стані, ведуть себе неадекватно, вчиняють конфлікти з перехожими. Дане повідомлення було зареєстроване в ІТС ІПНП Тернопільського РУП за № 46616

Відповідачем на розгляд суду разом з відзивом було надано копії пояснень відібраних у гр. ОСОБА_2 , в яких він описує причину свого звернення на лінію «102», а також вказує, що ОСОБА_1 був водієм автомобіля марки «BMW 530 І» та перебував на час його звернення в нетверезому стані. Крім того, на диску, який також доданий відповідачем до відзиву на позовну заяву міститься аудіозапис телефонної розмови з гр. ОСОБА_2 щодо факту його звернення на лінію «102».

В ході реагування на повідомлення гр. ОСОБА_2 поліцейськими УПП в Тернопільській області виявлено автомобіль марки «BMW 530 І», д.н.з. НОМЕР_1 , який прямував в сторону вул. Руська у м. Тернополі. На вимогу зупинитися позивач, який перебував за кермом даного транспортного засобу, не реагував, тому за допомогою іншого екіпажу патрульної поліції вищевказаний автомобіль був зупинений по вул. Танцорова, 22, м. Тернопіль. Після зупинки працівники поліції представились та назвали причину зупинки, а саме: виклик на лінію «102» з повідомленням, що водії вказаного транспортного засобу порушують громадський порядок та ображають перехожих громадян. Після чого, попросили надати для перевірки документи на автомобіль, проте позивач не зміг надати патрульним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.1.6 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Інспектором УПП в Тернопільській області ст.лейтенант поліції Андрусишин Іриною Зеновієвною було виявлено дане порушення правил дорожнього руху та винесено відносно позивача постанову серії ЕАО № 5026416 від 14.11.2021 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Після перевірки водійського посвідчення ОСОБА_1 в нього були запідозрені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6820 ARBF 0422 (повірка дійсна до 26.05.2022) та огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР позивач категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, на лейтенанта поліції ОСОБА_1 був складений адміністративний протокол серії ААБ №306348 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознайомлюватись та підписувати складені відносно нього адміністративні матеріали лейтенант поліції ОСОБА_1 свідомо відмовився, що є зафіксованим на відео.

Відмовляючись від виконання законних вимог поліцейських при виконанні ними службових обов`язків та порушенням транспортної дисципліни, що призвело до порушення вимог п. 9.2.6 ПДР України, лейтенант поліції ОСОБА_1 вчинив дисциплінарні проступки, несумісні з подальшим проходженням служби в Національній поліції України.

Так, згідно вимог Голови НПУ від 10.02.2017 № 1529/01/12-2017 щодо проведення комплексу заходів, спрямованих на дотримання працівниками поліції вимог транспортної дисципліни, доповідної записки НПУ від 06.02.2019 № 3964 «Про заходи реагування, вжиті до поліцейських, відносно яких у 2018 році складалися протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП», листа НПУ від 18.02.2019 №1884/01/12-2019 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та законності в діяльності поліції», протоколу наради керівництва НПУ від 05.06.2019 № 13, передбачено вжиття заходів дисциплінарного впливу до поліцейських, які керують транспортними засобами у стані сп`яніння, або відмовляються пройти огляд на проходження огляду на стан сп`яніння, у вигляді безальтернативного звільнення зі служби в поліції, а щодо їх безпосередніх керівників підлягає вирішенню питання їхнього звільнення з посади.

Позивачем власноруч засвідчено у відомості про те, що він попереджений, що у разі допущення ним факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, до нього буде застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Будь-яких інших нормативних документів, які регламентують законну відмову водію транспортного засобу не проходити такого огляду, законодавством України не передбачено.

Лейтенанту поліції Криницькому П.Ф. з даного приводу було надано можливість надати пояснення, однак позивач відмовився надавати будь-які письмові чи усні пояснення, що зафіксовано на долученому до відзиву DVD- R диску (відеозапис , дата та час - 14.11.2021 « 06 год. 51 хв. 18 сек.»).

Таким чином, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у недотриманні службової дисципліни, вчинення дій, які підривають авторитет Національної поліції України, суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського.

Суд зауважує, що висновок про результати службового розслідування підписано усіма членами дисциплінарної комісії, які несуть персональну відповідальність за достовірність викладених у ньому фактів. Окремої думки жоден з членів комісії не висловив. Висновок затверджено т.в.о. начальника ГУНП в Тернопільській області.

У свою чергу, висновок за результатами службового розслідування містить повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку щодо встановлення наявності вини порушника.

В даному випадку в межах спірних правовідносин підлягає оцінці наявність (відсутність) обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку.

Відсутність факту притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ст.130 КУпАП, на що зокрема покликається позивач в обгрунтування протиправності оскаржуваних наказів, не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який в порядку, визначеному Дисциплінарним статутом, відповідач має право застосувати дисциплінарне стягнення.

Зважаючи на викладене, відповідачем в повній мірі дотримано порядок та процедуру проведення службового розслідування, накладення дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби у зв`язку із реалізацією такого стягнення. Вина позивача у порушенні службової дисципліни повністю доведена в ході службового розслідування.

Прийнята позивачем при вступі на службу в поліції присяга відповідно до статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає взяття на себе обов`язків поваги та охорони прав і свобод людини, честі держави, несення високого звання поліцейського з гідністю та сумлінного виконання своїх службових обов`язків.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Проступком, який ганьбить честь і гідність, порочить поліцейського та підриває авторитет Національної поліції України, є дія чи бездіяльність, яка за своїм характером несумісна з високим званням поліцейського і робить неможливим виконання ним своїх службових обов`язків, грубе порушення загальноприйнятих норм і правил поведінки, що принижує авторитет державної служби Національної поліції.

Європейський суд з прав людини зазначив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (рішення від 12 січня 2012 року у справі "Горовенки та Бугара проти України" (Заяви №№36146/05 та 42418/05) п. 38).

В ході судового розгляду справи наданими відповідачем доказами підтверджено, що при проведенні службового розслідування та оформлення його результатів висновком від 30.11.2021 відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з дотриманням необхідної процедури та з урахуванням всіх обставин справи. При цьому слід зазначити, що висновок службового розслідування позивачем не оскаржено.

Виданий на підставі висновку службового розслідування наказ № 3422 від 30.11.2021 «Про порушення службової дисципліни та покарання винних» та наказ №370 о/с від 07.12.2021, яким його реалізовано, відповідають критеріям правомірності, встановленим в частині другій статті 2 КАС України.

Доводи позивача не спростовують правомірності поведінки відповідача у спірній ситуації та не підтверджують протиправності оскаржених наказів.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, приймаючи оскаржувані накази, діяв у відповідності та в межах повноважень, а застосування крайнього заходу дисциплінарного стягнення є співмірним вчиненому позивачем проступку та відповідає ст.13 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України». Таким чином, позовні вимоги про їх скасування є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно відсутні правові підстави для задоволення позову в частині зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого зонального сектору №1 відділу кримінальної поліції Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, як похідних вимог.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 242, 308, 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року у справі №500/9823/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель