Справа № 331/2517/22
Суддя: Жукова О. Є.
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 331/2517/22
Провадження № 2-а/331/32/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Жукової О.Є.

за участю секретаря : Мироненко О.В.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті, старшого інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті Савченка Владислава Олеговича про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 11.08.2022 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ВМ № 00008712 від 21.01.2022 про накладення на нього адміністративного стягнення за ст. 132-1 ч.2 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до постанови серії ВМ № 00008712 від 21.01.2022 р. він - відповідальна особа за транспортний засіб, 21.01.2022 р. о 10:85 год. за адресою М-03 Київ- Харків- Джанкой, км 81+000, допустив рух транспортного засобу DAF FT 95.430, державний номерний знак: НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів,визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме навантаження на строєні осі транспортного засобу на 9% (6,554 тон).

Вважає зазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

19.01.2022 р. у м. Запоріжжі в цеху готової продукції на ПАТ «Запоріжсталь» було завантажено на транспортний засіб DAF FT 95.430, державний номерний знак: НОМЕР_1 ,

для перевезення з м. Запоріжжя до м. Бровари Київської області наступний вантаж:

-ряд гарячекатаний прокат тонкий вагою 6 980,00 кг;

-ряд гарячекатаний прокат товстий вагою 7 815,00 кг;

-ряд гарячекатаний прокат товстий вагою 7 795,00 кг, загальною вагою 22 590,00 кг.

При завантаженні працівниками ЦГП ПАТ «Запоріжсталь» було перевірено стан елементів кріплення вантажу, відповідність навантаження на осі автомобіля, повна маса автомобіля з вантажем та в розділі «Відомості про навантаження» товарно-транспортних накладних № 982 та № 983 від 19.01.2022 р. поставлено відповідний штамп підприємства на підтвердження достовірності викладених відомостей.

Перевезення вантажу здійснював спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е марки DAF моделі FT 95.430, реєстраційний номер НОМЕР_1 , масою без навантаження 7500 кг з загальним напівпричепом бортовим тентованим марки BURG моделі BPDO-1227, реєстраційний номер НОМЕР_2 , масою без навантаження 6600 кг, зі строєними осями.

Згідно з даними товарно-транспортних накладних № 982 і № 983 від 19.01.2022 р. та подорожнього листа вантажного автомобіля №003017 за січень 2022 р. загальна маса транспортних засобів з вантажем не перевищувала вагових параметрів, визначених п. 22.5. ч 1 Правил дорожнього руху України, та становила 36 690 кг, тобто при перевезенні вантажу перевищення вагових параметрів транспортних засобів були відсутні, так як фактична дозволена маса транспортних засобів для здійснення дорожнього перевезення без спеціального дозволу визначена законодавством для подібних транспортних засобів до 40 000 кг.

Вважає, що прийнята Постанова не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки не містить повної маси транспортних засобів з вантажем; їх ширини, висоти, довжини; розподілу навантаження на строєні вісі напівпричепу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількості коліс) на вісі.

Постанова не містить інформації про результати зважування (загальної маси автомобіля, напівпричепа та зважування по осях), а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

В Постанові суть порушення викладена неповно, неточно і не зовсім зрозуміло, а також відсутні назви підпунктів частин та абзаців порушеної норми права (п. 22.5. Правил дорожнього руху України).

Ухвалою судді від 12 серпня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті, старшого інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті Савченка Владислава Олеговича про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою судді Жовтневого районного м. Запоріжжя 22 серпня 2022 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з вказаним позовом .

Ухвалою судді Жовтневого районного м. Запоріжжя 22 серпня 2022 року провадження по справі відкрито.

Предстаник відповідача Державної служби з безпеки на транспорті надав відзив на позов, в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити з тих підстав, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, відповідає всім критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП, пунктом 17 Порядку № 1174, в ній зазначені виміряні, з урахуванням похибки, вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищували нормативні вагові та / або габаритні параметри транспортного засобу, а долучені позивачем товарно-транспортні накладні не є первинними документами , що підтверджують фактину вагу товарно-матеріальних цінностей.

В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача Державної служби з безпеки на транспорті та відповідач старший інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті Савченко В.С. належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, у зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 205, ч.3 ст. 268 КАС України справу розглянуто у їх відсутність.

У відповідності до вимог ч. 9 ст. 205 КАС України , оскільки всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд розглянув справу у письмовому провадженні .

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Так, положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.5 ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п.1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.22.5 ПДР України, рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Частиною 2 ст.132-1 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч.2 ст.122-2, ч.2 і 3 ст.132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Відповідно до ч.7 ст.258 КУпАП, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого ст.132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення такої постанови, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 279-1 цього Кодексу.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019р. №1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021р. № 623).

Згідно п. 2 Порядку №1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційної телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п.7 Порядку №1174).

Так, відповідно до п.п.1,2,5 Розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021р. №512, уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені ч.2 ст.122-2, ч.2 та 3 ст.132-1 КУпАП (далі - адміністративні правопорушення).

Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - cистема), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова).

На першому етапі (рівні) за результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа, за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у ч.ч.1 та 2 ст.14-3 КУпАП, щодо відповідності символів номерного знака зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та відповідальну особу або особу, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки.

Вимогами ст.283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

- найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

- дату розгляду справи;

- відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

- опис обставин, установлених під час розгляду справи;

- зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

- прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

- дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

- транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

- технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

- розмір штрафу та порядок його сплати;

- правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

- відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Як встановлено судом, відповідно до постанови серії ВМ № 00008712 від 21.01.2022 р. ОСОБА_1 - відповідальна особа за транспортний засіб, 21.01.2022 р. о 10:85 год. за адресою М-03 Київ- Харків- Джанкой, км 81+000, допустив рух транспортного засобу DAF FT 95.430, державний номерний знак: НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме навантаження на строєні осі транспортного засобу на 9% (6,554 тон).

Відповідач зазначає, що вказане правопорушення зафіксовано за допомогою технічних засобів WIMЗ, 3.

Суд звертає увагу, що у спірній постанові відсутні відомості щодо максимального дозволеного навантаження на вісь, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за осями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількість коліс) на вісі, виміряних з урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також щодо допустимих габаритно-вагових параметрів транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.

Враховуючи, що сформована системою в автоматичному режимі постанова виноситься без складання протоколу про адміністративне правопорушення, що передбачено пунктом 3 Розділу ІІ Інструкції №512, а також враховуючи, що ні Порядком №1174, а ні Інструкцією №512 не передбачено перед винесенням постанови складення будь-яких інших матеріалів (актів, довідок зважування тощо), зазначення відповідних відомостей в постанові є обов`язковим та надає можливість перевірити правомірність притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Суд зазначає, що відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як вбачається з наданого відповідачем відзиву, згідно Свідоцтва про повірку регульованого засобу вимірювальної техніки № 35-02/6014, чинного до 26.10.2022 , прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIMЗ, відповідає вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010.

Натомість, суд звертає увагу, що відповідачем в якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення надано інформаційну картку ГВК, в якій лише зазначено, що маса транспортного засобу склала 42,936.

Суд звертає увагу, що позивачем надані докази того, що перевезення вантажу здійснював спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е марки DAF моделі FT 95.430, реєстраційний номер НОМЕР_1 , масою без навантаження 7500 кг з загальним напівпричепом бортовим тентованим марки BURG моделі BPDO-1227, реєстраційний номер НОМЕР_2 , масою без навантаження 6600 кг, зі строєними осями.

Згідно з даними товарно-транспортних накладних № 982 і № 983 від 19.01.2022 р. та подорожнього листа вантажного автомобіля №003017 за січень 2022 р. загальна маса транспортних засобів з вантажем не перевищувала вагових параметрів, визначених п. 22.5. ч 1 Правил дорожнього руху України, та становила 36 690 кг.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова містить масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак відповідачем належним чином не обґрунтовано відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження, зазначеному розміру перевищення навантаження визначеному в тоннах.

Отже, суд вважає недоведеним факт порушення позивачем Правил дорожнього руху наданими стороною відповідача доказами.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладено на суб`єкта владних повноважень. Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання постанови про притягнення позивача до відповідальності, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Із наявних матеріалів справи не вбачається можливим з`ясувати, на основі чого уповноважена особа прийшла до висновку про перевищення навантаження транспортного засобу.

Отже, відповідач не надав суду належних доказів, які свідчили б про фактичне порушення позивачем положень пункту 22.5 ПДР України, оскільки не надано документів, які б містили інформацію про визначення типу транспортного засобу, та відповідно не було враховано цю інформацію під час розгляду справи, також відсутній відеозапис руху транспортного засобу.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду при винесенні постанови від 28.04.2022 року у справі № 540/383/21 (адміністративне провадження № К/9901/33394/21).

Суд зауважує, що сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.

За таких обставин, суд перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, приходить до висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача щодо протиправності оскаржуваної постанови.

Таким чином , відповідно до вимог ч.3 ст. 286 КАС України , суд приходить до висновку , з урахуванням вимог ст. 247 КУпАП про наявність підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд зазначає наступне.

Пунктом 9 частини першої статті 4 КАС України, встановлено, що відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно з положень статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Так, чинним законодавством України уповноваженим працівникам Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті, які займають посади інспекторів, надано право від імені органів Департаменту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення зокрема за адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-1 КУпАП.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені статтею 132-1 КУпАП, інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме - від імені Державної служби України з безпеки на транспорті.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені цим кодексом Кодексу.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені центрального органу виконавчої влади із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових (службових) відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2019 року по справі № 724/716/16-а.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що старший інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті ОСОБА_2 не є належним відповідачем по справі, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. при поданні позовної заяви.

За наслідками судового розгляду, позовні вимоги позивача до Державної служби України з безпеки на транспорті задоволені повністю.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, яківикладені у постанові від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17, які є обов`язковими для врахування в силу ч.5 ст.242 КАС України, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Розмір судового збору за подання позовної заяви у справах щодо накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ставки судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення визначені Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 01 січня 2022 року становить 2481 грн.

Розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, розмір судового збору,який підлягав сплаті при поданні позовної заяви, становить 496 грн. 20 коп.

Як наслідок, саме вказана сума судового збору у розмірі 496 грн. 20 коп. є такою, що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті .

Керуючись ст.ст. 77,205, 241 , 268,271, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 21.01.2022 серії ВМ № 00008712 про притягнення ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті Савченка Владислава Олеговича про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби з безпеки на транспорті (місце знаходження: 03135 м. Київ, вул. Перемоги, буд.14, ) на користь ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 496,20 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

На підставі ч.2 ст. 271 КАС України копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Суддя: О.Є. Жукова