Справа № 440/2784/21
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2022-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2022 р.Справа № 440/2784/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Любчич Л.В. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 по справі № 440/2784/21

за позовом ОСОБА_1

до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Центр нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 позовні вимоги задоволено.

За наслідками апеляційного оскарження Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2021 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 по справі № 440/2784/21 скасовано.

Прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Апеляційним судом не вирішувалось питання про судові витрати.

21.02.2022 Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області подав до апеляційного суду заяву про стягнення судового збору в розмірі 1 362,00 грн за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України, розгляд заяви здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, наведені в заяві доводи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Згідно ч.5 ст.139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, загальне правило розподілу судових витрат полягає в тому, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При цьому відповідачу - суб`єкту владних повноважень, можуть компенсуватись лише документально підтвердженні витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, оскільки суб`єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов`язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді. Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних відносинах із владою.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 29.04.2020 у справі № 817/66/16, Верховного Суду, викладеною в постанові від 30.10.2018 у справі №161/14389/16-а.

Враховуючи те, що інших судових витрат (пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз), окрім судового збору, відповідач не зазнав, а сплачена сума судового збору відповідачу як суб`єкту владних повноважень компенсації не підлягає, тому відсутні підстави для задоволення заяви Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про стягнення на його користь судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 362,00 грн, за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України .

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволені заяви щодо розподілу судових витрат слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про ухвалення додаткового рішення у справі № 440/2784/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Любчич Л.В. П`янова Я.В.