Справа № 947/32616/21
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2022-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 р. м.ОдесаСправа № 947/32616/21
Головуючий першої інстанції Луняченко В.О.

Час та місце ухвалення судового рішення « 16:27», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 30.05.2022р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №7 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кірова Сергія Сергійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

01.10.2021р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №7 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кірова С.С., Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАБ №115362 від 12.10.2021р. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.6 ст.122 КУпАП, за зупинку чи стоянку транспортного засобу на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, 1.30 «місце стоянки транспортного засобу які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю», накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700грн.; закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, так як 12.10.2021р. він здійснив стоянку транспортного засобу на місці, що позначене дорожньою розміткою 1.30 «місце стоянки транспортного засобу які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» у зв`язку із перевезення до приміщення Приморського районного суду м. Одеси в якості пасажира особи, що має третю групу інвалідності з дитинства, та чекав останнього для подальшого транспортування.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.05.2022р. позов задоволено, оскільки факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху не підтверджується належними та допустимими доказами.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на те, що факт порушення позивачем Правил дорожнього руху повністю підтверджується відеозаписом портативного відеореєстратора інспектора патрульної поліції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.10.2021р. інспектором роти №7 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кіровим С.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАБ №115362, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення положень ч.6 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700грн.

Як вбачається зі змісту постанови, інспектором встановлено, що 12.10.2021р. о 13:21 водій ОСОБА_1 здійснив паркування транспортного засобу BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , на місці, що позначене дорожньою розміткою 1.30 «місце стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» та не мав на транспортному засобі розпізнавального знаку відповідно до пп. «ґ» п.30.3 ПДР. /а.с.6/

Не погоджуючись з притягненням до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, за змістом ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зокрема порушення ч.1 ст.122 КУпАП).

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 258 КУпАП передбачено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Частиною 2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених ч.ч.1 та 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (ч.5 ст.258 КУпАП).

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015р. №1395.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст.ст.80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), ч.ч.1, 2, 3, 5, і 6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1, 2 і 3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.124-1, ст.ст.125, 126, ч.ч.1, 2 і 3 ст.127, ст.ст.128, 129, ст.132-1, ч.ч.6 і 11 ст.133-1, ч.ч.1, 2 і 3 ст.140 КУпАП.

Частиною 6 ст.122 КУпАП встановлено, що зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знаку «Водій з інвалідністю» тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст.14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (надалі - ПДР, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно пп. «ґ» п.30.3 ПДР на відповідних транспортних засобах установлюються такі розпізнавальні знаки, зокрема, як «Водій з інвалідністю» - квадрат жовтого кольору із стороною 150 мм і чорним зображенням символу таблички 7.17. Знак розміщується спереду і ззаду на механічних транспортних засобах, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю.

Згідно дорожньої розмітки 1.30. ПДР, вона позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю».

Отже, з огляду на наведені обставини та законодавчі приписи, виходячи з того, що позивач притягався до адміністративної відповідальності за скоєння порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), передбаченого ч.6 ст.122 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський мав право винести постанову без складання відповідного протоколу, оскільки відповідач є уповноваженим працівником підрозділу Національної поліції, який має право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення від імені органів Національної поліції.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.6 ст.122 КУпАП, є паркування транспортного засобу BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , на місці, що позначене дорожньою розміткою 1.30 «місце стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» та відсутність на транспортному засобі BMW X5 розпізнавального знаку відповідно до пп.«ґ» п.30.3 ПДР.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018р. №1026, портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратори та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вчинення позивачем адміністративного правопорушення зафіксовано на портативний відеореєстратор інспектора патрульної поліції №001628. /а.с.6/

З відеозапису вищезазначеного відеореєстратора вбачається, що 12.10.2021р. о 13:21 транспортний засіб BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , був припаркований за адресую: м. Одеса, вул. Балківська, 33 на місці, що позначене дорожньою розміткою 1.30 «місце стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» та на транспортному засобі був відсутній розпізнавальний знак відповідно до пп. «ґ» п.30.3 ПДР. /а.с.75/

Позивач зазначає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки 12.10.2021р. він здійснив стоянку транспортного засобу на місці, що позначене дорожньою розміткою 1.30 «місце стоянки транспортного засобу які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» у зв`язку із перевезення до приміщення Приморського районного суду м. Одеси пасажира, який має третю групу інвалідності з дитинства.

На підтвердження перевезення позивачем особи з інвалідністю під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надано заперечення на постанову ОСОБА_2 та довідку МСЕК серії 10ААВ №18056 від 08.09.2015р. /а.с.7, 11/

Відповідно до підпункту «ґ» п.30.3 ПДР, розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» розміщується спереду і ззаду на механічних транспортних засобах, які, зокрема, перевозять пасажирів з інвалідністю.

Тобто, у разі перевезення позивачем особи з інвалідністю він був зобов`язаний розмістити на транспортному засобі розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю».

Однак, як вбачається з матеріалів справи, такий розпізнавальний знак на транспортному засобі позивача в момент притягнення до адміністративної відповідальності був відсутній.

Крім того, з відеозапису портативного відеореєстратору інспектора патрульної поліції №001628 наглядно вбачається, що позивач у дійсності не перевозив особу з інвалідністю, а скоїв адміністративне правопорушення з причин того, що не помітив дорожню розмітку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.6 ст.126 КУпАП, є правомірною.

З огляду на викладене, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, тому в порядку ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.272, 286, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції задовольнити, рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 травня 2022 року скасувати.

Ухвалити у справі постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №7 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кірова Сергія Сергійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Єщенко О.В. Яковлєв О.В.