Справа № 640/5349/22
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2022 року м. Київ № 640/5349/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп»

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп» (далі по тексту - позивач), адреса: 01010, місто Київ, провулок Хрестовий, будинок 2, офіс 405 до Головного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту - відповідач), адреса: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, в якій позивач просить

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №, винесене Головним управлінням ДПС у м. Києві 08 жовтня 2021 року.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено про протиправність дій контролюючого органу щодо проведення фактичної перевірки позивача без достатніх на те підстав, наказ не містив строку, на протязі якого мала бути проведена така перевірки, крім того, згідно з копії додатку №1 до наказу про проведення перевірки, перевірці підлягав один об`єкт, а фактичну перевірку проведено на іншому. Також позивач зазначив, що факт відсутності режиму попереднього програмування товарної категорії УКТЗЕД контролюючим органом встановлено поза періоду, що підлягав перевірці та на підставі електронної копії розрахункових документів - касового чеку №4940, а тому висновки податкового органу в частині порушення позивачем вимог пункту 11 статті 3 Закону України №265, на переконання позивача, є підставними.

Позивачем також зазначено, що під час здійснення фактичної перевірки податковим органом не було отримано доказів видачі розрахункових документів споживачам не встановленої форми та змісту, а саме: у розрахункових документах (чеках) реєстратора розрахункових операцій зав.№ND04001486 фіск. № окремим рядком не зазначено літерного позначення розміру ставки акцизного податку за всіма зазначеними в чеках товарами, а тому висновки податкового органу щодо порушення позивачем пункту 1, пункту 2, пункту статті 3 Закону України №265, як вважає позивач, є безпідставними, а винесене податкове повідомлення-рішення є таким, що підлягає скасуванню.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що перевірку здійснено контролюючим органом в межах та у спосіб, визначений положеннями податкового законодавства.

Також, представник відповідача зазначив про обгрунтованість висновків фактичної перевірки, якими встановлено здійснення позивачем в період з 01 серпня 2020 року по 31 липня 2021 року реалізації тютюнових виробів та алкогольних напоїв без використання режиму попереднього програмування найменування цін товарів із зазначенням відповідних підкатегорій згідно УКТЗЕД для алкогольних напоїв та тютюнових виробів (вибірково 01 серпня 2020 року реалізовано енергетичний напій REVO о 22:34:25 год, цигарки Rotmans вартістю 56,0 грн реалізовано 27 липня 2021 року о 18:02:53 год., цигарки Winston вартістю 61,0 грн реалізовано 31 липня 2021 року о 22:53 год чек №4940), а так само за даними баз даних ДПС у розрахункових документах (чеках) РРО заводський номер НД04001486, фіскальний номер не зазначено окремим рядком літерне значення розміру ставки акцизного податку за всіма зазначеними в чеках товарами. Таким чином, як стверджує представник відповідача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є обгрунтованим.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, витребувано від Головного управління ДПС у м. Києві належним чином завірені копії документів, що стали підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Право платника податків оскаржити рішення контролюючого органу передбачено пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України.

Наказом Головного управління ДПС у Львівській області від 07 вересня 2021 року №2992-ПП на підставі статті 20 та підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) та на підставі службового допису відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Львівській області від 06 вересня 2021 року №239/13-0107-09-11, призначено фактичні перевірки суб`єктів господарювання, згідно з додатком 1, щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору. Перевірки провести за період діяльності відповідно до статті 102 ПК України з 09 вересня 2021 року.

Згідно з додатком 1 до наказу Головного управління ДПС у Львівській області від 08 вересня 2021 року №2992-ПП, яким визначено суб`єктів господарювання для проведення фактичних перевірок з 09 вересня 2021 року, перевірку призначено щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп» , магазин-кафе, Сколівський район, село Урич, вулиця Тустанівська, 5.

На виконання приписів вказаного наказу, Головним управлінням ДПС у Львівській області видано направлення на перевірку від 08 вересня 2021 року №9439 та №9440 щодо проведення фактичної перевірки ТОВ «Манго-Груп» з 09 вересня 2021 року тривалістю 10 днів.

За результатом проведення фактичної перевірки, податковим органом складено Акт (Довідка) фактичної перевірки від 14 вересня 2021 року №17728/13/01/РРО/39039648. Згідно з вказаним актом перевірку проведено за адресою: Львівська обл., Жидачівський район, місто Жидачів, вулиця Гніздичівська, 6.

За результатом фактичної перевірки податковим органом встановлено наступні порушення:

- Згідно даних бази АІС «Податковий блок» підприємством за період з 01 серпня 2020 року по 31 липня 2021 року здійснювалась реалізація тютюнових виробів та алкогольних напоїв без використання режиму попереднього програмування найменування цін товарів із зазначенням кодів відповідної підкатегорії згідно з УКТЗЕД для алкогольних напоїв та тютюнових виробів (вибірково: 01 серпня 2020 року реалізовано енергетичний напій REVO о 22:34:25 год., цигарки Rotmans вартість 56,0 грн., реалізовані 29 липня 2021 року о 18:02:53 год. цигарки Winston вартістю 61,0 грн реалізовані 31 липня 2021 року, 22:53год. чек №4940);

- Згідно даних бази АІС «Податковий блок» встановлено видачу розрахункових документів споживачам не встановленої форми та змісту, а саме: у розрахункових документах (чеках)реєстратора розрахункових операцій зав. №ND04001486 фіск. № окремим рядком не зазначено літерного позначення розміру ставки акцизного податку за всіма значеннями в чеках товарами. Підприємство здійснює реалізацію підакцизних товарів та зареєстровано платником акцизного податку. За період використання вищезазначеного РРО підприємством було реалізовано підакцизних товарів без зазначення акцизного податку та розміру ставки акцизного податку в чеках РР на загальну суму 1 356 203,85 грн.

На підставі викладеного, контролюючим органом здійснено висновок про порушення позивачем вимог пунктів 1, 2, 11 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року №265/95-ВР (далі по тексту - Закон №265).

Позивачем подано до Головного управління ДПС у Львівській області заперечення №635/9 від 13 вересня 2021 року на даний акт перевірки.

Рішенням від 04 жовтня 2021 року №28683/6/13-01/07-09-10 Головним управлінням ДПС у Львівській області висновок акта перевірки від 14 вересня 2021 року №17728/13/01/РРО/39039648 залишено без змін.

На підставі вказаного акта перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві 08 жовтня 2021 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким за порушення пунктів 1,2,11 статті 3 Закону №265 на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 ПК України, згідно пункту 1, пункту 7 статті 17 Закону України №265 до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 683 201,93 грн. Згідно з розрахунком штрафних санкцій ТОВ «Манго-Груп» (акт перевірки від 14 вересня 2021 року №17728/13/01/РРО/39039648) 5 100,0 грн за порушення пункту 7 статті 17 Закону №265, за порушення пункту 1 статті 17 Закону №265 застосовано штрафну санкцію у розмірі 10% вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше та 50% вартості проданих з порушенням встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення, вираховане з суми 1 303 425,82 грн.

Позивачем оскаржено вказане податкове повідомлення-рішення до Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України від 03 лютого 2022 року №2147/6/99-00-06-03-01-06 «про результати розгляду скарги», податкове повідомлення-рішення від 08 жовтня 2021 року № залишено без змін, а скарга без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні скарги, Державною податковою службою України зазначено про наявність порушення пунктів 1, 2 статті 17 Закону України №265 в частині невидачі в паперовому вигляді відповідних розрахункових документів відповідних розрахункових документів при продажу підакцизних товарів (алкогольні напої та тютюнові вироби) на загальну суму 1 356 203,85 грн, а саме в розрахункових документах (чеках) з РРО зав. №НД04001486, фіскальний номер № окремим рядком не зазначено літерного позначення розміру акцизного податку за всіма значеними в чеках товарами, що підтверджується електронними копіями чеків з РРО (за даними інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС України (СЗЗД РРО), інформаційних даних показників Z-звітів з РРО. Податковим органом також встановлено порушення п.11 ст. 3 Закону №265 в частині проведення розрахункових операцій при продажу підакцизних товарів (алкогольних напоїв та тютюнових виробів)через РРО без режиму попереднього програмування коду товару згідно з УКТЗЕД при продажу, зокрема, 01 серпня 2020 року о 22:39:25 год. енергетичного напою REVO, 27 липня 2021 року о 18:02:55 цигарок Rotmans та о 22:53:12 цигарок Winston (чек № 4940).

Не згода позивача з податковим повідомленням-рішенням від 08 жовтня 2021 року № 748710707 стала підставою для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовано Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України).

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, яка визначає права контролюючих органів, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Водночас, згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з наказом від 07 вересня 2021 № 2992-ПП, в основу проведення фактичної перевірки позивача податковим органом покладено підпункт 80.2.2, підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Зазначеними пунктами передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності таких обставин:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що право на проведення фактичної перевірки виникає у посадових осіб контролюючого органу за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

В даному випадку працівниками Головного управління ДПС у Львівській області в період з 09 вересня 2021 року по 13 вересня 2021 року проведено фактичну перевірку господарської одиниці автозаправна станція розташованої за адресою: Львівська обл., Жидачівський район, місто Жидачів, вулиця Гніздичівська, 6, коли згідно з наказом на перевірку визначено господарську одиницю магазин-кафе розташований за адресою: Сколівський район, село Урич, вулиця Тустанівська, 5 , об`єкта господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп».

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

З викладеного вбачається, що податковим органом здійснено фактичну перевірку іншої господарської одиниці Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп», ніж визначено наказом про перевірку, тобто, податковим органом здійснено перевірку автозаправної станції розташованої за адресою: Львівська обл., Жидачівський район, місто Жидачів, вулиця Гніздичівська, 6 об`єкта господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп» за відсутності підстав проведення такої перевірки.

При цьому, суд звертає увагу, що контролюючий орган було допущено до проведення до фактичної перевірки, а також бере до уваги правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2021 року № 816/228/17, де зазначено, що згідно з пунктом 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому, підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Як зазначено у пункті 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.8 статті 86 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.

Відповідно до пунктів 1, 2, 11 статті 3 Закону №265, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, серед іншого:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

- проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями

Як вбачається з матеріалів справи, перед початком фактичної перевірки 09 вересня 2021 року посадовими особами контролюючого органу на підставі пункту 80.4 статті 80, підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України була проведена контрольна розрахункова операція, а саме придбано каву з молоком на загальну суму 22,0 грн. В пункті 2.2.13 акту перевірки «надання розрахункового документа встановленої форми і змісту» зазначено «надаються».

В пункті 2.2.15 акту перевірки «використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку кількості» зазначено «з порушенням» та містить посилання на п. 2.2.20.

Суд звертає увагу, що розрахункового документа за результатом контрольної закупки до акт перевірки податковим органом не додано, проте в акті зазначено про надання останнього суб`єктом господарювання за результатом здійснення контролюючим органом контрольної операції.

Згідно з пунктом 2.2.20 акта перевірки «додаткова інформація про факти, встановлені в ході перевірки» зазначено, що згідно даних бази АІС «Податковий блок» підприємством за період з 01 серпня 2020 року по 31 липня 2021 року здійснювалась реалізація тютюнових виробів та алкогольних напоїв без використання режиму попереднього програмування найменування цін товарів із зазначенням кодів відповідної підкатегорії згідно з УКТЗЕД для алкогольних напоїв та тютюнових виробів (вибірково: 01 серпня 2020 року реалізовано енергетичний напій REVO о 22:34:25 год., цигарки Rotmans вартість 56,0 грн., реалізовані 29 липня 2021 року о 18:02:53 год. цигарки Winston вартістю 61,0 грн реалізовані 31 липня 2021 року, 22:53год. чек №4940); Згідно даних бази АІС «Податковий блок» встановлено видачу розрахункових документів споживачам не встановленої форми та змісту, а саме: у розрахункових документах (чеках)реєстратора розрахункових операцій зав. №ND04001486 фіск. № окремим рядком не зазначено літерного позначення розміру ставки акцизного податку за всіма значеннями в чеках товарами. Підприємство здійснює реалізацію підакцизних товарів та зареєстровано платником акцизного податку. За період використання вищезазначеного РРО підприємством було реалізовано підакцизних товарів без зазначення акцизного податку та розміру ставки акцизного податку в чеках РР на загальну суму 1 356 203,85 грн.

У якості додатків до акту перевірки податковим органом зазначено Х-звіт та копії Z-звітів на 28 аркушах

З наведеного вбачається встановлення податковим органом наступних порушень:

-відсутність режиму попереднього програмування найменування цін товарів із зазначенням кодів відповідної підкатегорії згідно з УКТЗЕД для алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що встановлено на підставі чеку№4940, який відсутній у якості додатку до акта перевірки

- видача розрахункових документів споживачам не встановленої форми та змісту, а саме: у розрахункових документах (чеках) реєстратора розрахункових операцій зав. №ND04001486 фіск. № окремим рядком не зазначено літерного позначення розміру ставки акцизного податку за всіма значеннями в чеках товарами, що підтверджується електронними чеками РРО (за даними інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС (СЗЗД РРО), інформаційних даних показників Z-звітів з РРО.

При цьому, до позивача застосовано штрафні санкції, передбачені пунктом 1 та пунктом 7 статті 17 Закону №265.

Приписами статті 17, з урахуванням положень пункту 11 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону №265 визначено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Зі змісту вказаної норми вбачається застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій за вчинення порушень, об`єктивна сторона яких полягає у:

проведенні розрахункових операцій з використанням РРО або розрахункових книжок на неповну суму вартості товару (наданих послуг) - згідно акту перевірки такого порушення податковим органом не встановлено;

непроведення розрахункових операцій через РРО та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи - згідно акту перевірки такого порушення податковим органом не встановлено;

невидачі (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання - згідно п.2.2.13 акту перевірки встановлено надання розрахункового документа встановленої форми та змісту і як вже раніше досліджено судом, що вказаний розрахунковий документ податковим органом не додано до акта перевірки.

Як вбачається з розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення від 08 жовтня 2021 року №, до позивача застосовано штрафні санкції передбачені пунктом 1 статті 17 Закону №265 за порушення пунктів 1, 2 статті 3 вказаного Закону. При цьому, саме порушення податковим органом описано наступним чином - у розрахункових документах (чеках) реєстратора розрахункових операцій зав.№НД04001486, фіскальний № окремим рядком не зазначено літерного позначення розміру ставки акцизного податку за всіма зазначеними в чеках товарами. Підприємство здійснювало реалізацію підакцизних товарів та зареєстровано платником акцизного податку. За період використання вищезазначеного реєстратора розрахункових операцій підприємством було реалізовано підакцизних товарів без зазначення акцизного податку та розміру ставки акцизного податку в чеках реєстратора розрахункових операцій на загальну суму 1 356 203,85 грн.

Як вже було зазначено судом, положеннями пункту 1 статті 17 Закону № 265 визначено вичерпний перелік порушень, за вчинення яких, до суб`єкта господарювання можливе застосування штрафних санкцій, і такого порушення як відсутність у розрахункових документах (чеках) реєстратора розрахункових операцій окремим рядком не зазначено літерного позначення розміру ставки акцизного податку диспозицією даної норми не передбачено.

Крім того, суд звертає вагу, що відповідно до положень статті 2 Закону №265, фіскальний звітний чек - документ встановленої форми, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний фіскальний звітний чек) реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час створення якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься відповідно до фіскальної пам`яті реєстратора розрахункових операцій або фіскального сервера контролюючого органу.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме копій Z-звітів, що є додатками до акта перевірки і на підставі чого в межах перевірки податковий орган міг зробити висновки щодо наявності/відсутності ставок акцизного податку, останні містять окремим рядком суми акцизних податків. При цьому суд звертає увагу, що даний звіт містить відомості про данні денного звіту, а не по кожній операції окремо. А тому, в даному випадку, оскільки Z-звіти мають запис окремим рядком про суми акцизних податків, на підставі вказаних звітів податковий орган не міг встановити відсутність зазначення акцизного податку та розміру ставки акцизного податку в чеках реєстратора розрахункових операцій по кожній операції.

Також суд приймає до уваги доводи позивача щодо належного обліку акцизного податку та його сплати, що підтверджується матеріалами справи.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про безпідставність та необгрунтованість висновків податкового органу щодо наявності в діях позивача порушення, передбаченого пункту 1 статті 17 Закону №265, оскільки такі висновки не підтверджено жодним належним та допустимим доказом і спростовується безпосередньо актом перевірки, висновок якого взагалі не містить інформації щодо наявності такого порушення.

Згідно з пунктом 7 статті 17 Закону №265, за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах - триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Як вбачається з розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення від 08 жовтня 2021 року №, до позивача застосовано штрафні санкції передбачені пунктом 7 статті 17 Закону №265 за порушення пункту 11 статті 3 вказаного Закону. При цьому, саме порушення податковим органом описано наступним чином - встановлено порушення режиму попереднього програмування найменування товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД при продажу: напій енергетичний REVO 01 серпня 2020 року 22:39:25; цигарки Rotmans вартістю 56,0 грн 27 липня 2021 року 18:02:55; цигарки Winston вартістю 61,0 грн 29 липня 2021 року 22:53:12 чек РРО №4940.

Жодних документів на підтвердження таких висновків податковим органом не додано. Чек №4940 у якості додатка до акта перевірки відсутній. А тому, відсутні будь-які належні і допустимі докази щодо вчинення даного порушення позивачем.

Отже, враховуючи необгрунтованість та недоведеність висновків акта перевірки, підстави для нарахування позивачеві штрафних (фінансових) санкцій відсутні.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірності вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 10249,00 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 10249,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-245, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 08 жовтня 2021 року, винесене Головним управлінням ДПС у м. Києві.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп» (01010, Київ, провулок Хрестовий, будинок 2, офіс 405, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у м. Києві (04116, Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 249,0 грн (десять тисяч двісті сорок дев`ять гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя К.Ю. Гарник