Справа № 620/3951/22
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2022-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
16 вересня 2022 року Чернігів Справа № 620/3951/22
Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Баргаміна Н.М., перевіривши матеріали заяви представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу, викладеної в протоколі № 14 про відмову в призначенні пенсії від 25.04.2022, стосовно призначення позивачу пенсії за вислугою років; зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років на пільгових умовах із 03.09.2021.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.07.2022 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, оформленого протоколом № 14 від 25.04.2022, про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з її пільгового обчислення з 03.09.2021 та виплатити виниклу заборгованість.

12.09.2022 представником позивача було надіслано суду заяву про стягнення на користь позивача з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

В силу частин першої, третьої п`ятої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на приписи частини третьої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України докази на підтвердження судових витрат можуть бути подані після закінчення судових дебатів та ухвалення рішення лише за наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі таких доказів до закінчення судових дебатів. При цьому суд враховує, що у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, докази судових витрат за загальним правилом мають бути надані до вирішення справи по суті.

Проте, представником позивача до розгляду справи по суті не було надано доказів сплати витрат на правничу допомогу, заяви, в якій в порядку частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, було б повідомлено, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, будуть надані докази для розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу також не було подано, як і не повідомлено суд про поважні причини, які зумовили неможливість подання таких доказів до прийняття рішення в справі.

Суд звертає увагу, що зазначення в позовній заяві клопотання про стягнення витрат на правову допомогу без зазначення інформації про надання правничої допомоги та/або зазначення орієнтовного розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, ненадання до позовної заяви жодних документів на представництво інтересів позивача адвокатом не є заявою в розумінні частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, рішення суду у даній справі було прийнято 14.07.2022, однак представником позивача заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу було подано до суду лише 12.09.2022, тобто з порушенням строку, визначеного частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що порядок поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано статтею 121 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно частини четвертої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою (частина шоста статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд зазначає, що представник позивача є адвокатом, та йому, як фахівцю у галузі права, було достеменно відомо про строк подання доказів про понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Разом з тим, представником позивача не було заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, не наведено жодних причин та не надано доказів пропуску строку подання заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин, враховуючи, що заява про стягнення витрат на правничу допомогу подана з порушенням встановленого судом строку її подання, представником позивача не заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на її подання, суд приходить до висновку про залишення без розгляду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 121, 134, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.М. Баргаміна