Справа № 500/2661/22
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2661/22

19 вересня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Керівника апарату Тернопільського міськрайонного суду Солонинка Степана Михайловича Голови Тернопільського міськрайонного суду Вийванко Олега Михайловича третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Тернопільський міськрайонний суд , Державна судова адміністрація України , Офіс Генерального прокурора про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 через адвоката Балик І.М. з адміністративним позовом до Керівника апарату Тернопільського міськрайонного суду Солонинки Степана Михайловича, Голови суду Тернопільського міськрайонного суду Вийванко Олега Михайловича, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Тернопільського міськрайонного суду, Державної судової адміністрації України, Офісу Генерального прокурора про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.06.2022 адвокатом Балик І.М. захисником підозрюваного Вардинця Ігоря Степановича, в інтересах останнього, у порядку ч.І ст. 193 КПК України до Тернопільського міськрайонного суду направлено клопотання про участь підозрюваного у розгляді клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції в Тернопільської області Зубка А.Є. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_1 , у кримінальному провадженні № 0000082 від 11.02.2015р. (справа № 607/6671 /15-к).

Вказане клопотання зареєстровано канцелярією суду 05.07.2022р. та замість того, щоб здійснити установлену законодавством процедуру розподілу судової справи № 607/6671/15-к керівник апарату Тернопільського міськрайонного суду Солонинка С.М. в порушення вимог ст. 35 КПК України, розділу 2 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015р. № 25, передав клопотання захисника підозрюваного Вардинця І.С. судді Тернопільського міськрайонного суду Вийванко О.М., який займає адміністративну посаду голови цього суду.

В свою чергу, суддя Тернопільського міськрайонного суду Вийванко О.М. не будучи обраним автоматичним розподілом для розгляду справи № 607/6671/15-к, у порушення ч.І ст. 30, ч.3 ст. 35, ч.2 ст. 369 КПК України протиправно вирішив (відмовив у задоволенні) клопотання захисника підозрюваного Вардинця І.С. у справі № 607/6671/15-к про обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а своє рішення виклав не у форму ухвали, а у вигляді листа (№ Б-205 від 07.07.2022).

Позивач вважає, що такі дії та бездіяльність керівника апарату Тернопільського міськрайонного суду Солонинка С.М. та дії судді Тернопільського міськрайонного суду Вийванко О.М., що займає адміністративну посаду голови суду, є протиправними.

25 липня 2022 року ухвалою суду було залишено без руху позовну заяву та надано час для усунення недоліків, шляхом подання до Тернопільського окружного адміністративного суду оригіналу відповідного документу про сплату судового збору у визначеному законом розмірі або докази звільнення від сплати судового збору.

01 серпня 2022 року позивачем подано клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, у відповідності до п.9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Ухвалою від 15.08.2022 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач Керівник апарату Тернопільського міськрайонного суду Солонинка Степан Михайлович скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 30.08.2022. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

30.06.2022 року адвокатом Балик І.М. захисником підозрюваного Вардинця Ігоря Степановича, в інтересах останнього, до Тернопільського міськрайонного суду направлено клопотання про участь підозрюваного у розгляді клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції в Тернопільській області Зубка А.С. про обрання запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою підозрюваного ОСОБА_1 , у кримінальному провадженні № 000082 від 11.02.2015 року.

Вказане клопотання зареєстровано канцелярією суду 05.07.2022 року.

Оскільки розгляд справи №607/6671/15-к (провадження №1-кс/607/231/2016) було завершено постановлениям ухвали, нових клопотань щодо обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №000082 від 11.02.2015 року, до суду не надходило, вказана заява зареєстрована судом та розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Відповідь була надана заявнику 07.07.2022 року за номером Б-205. У відповіді зазначалося, що розгляд клопотання старшого слідчого ОВС СУ ГУ Національної поліції в Тернопільській області Зубка А.С. погоджене старшим прокурором відділу прокуратури Тернопільської області В.В. Оскоріном про обрання запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 000082 від 11.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України відбувся, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М. від 25.05.2016 року. Одночасно повідомлено, що у випадку надходження інших клопотань на адресу суду учасників судового засідання буде повідомлено, згідно вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Відтак, вказана заява, за відсутності судового провадження, не могла бути самостійним предметом судового розгляду, у зв`язку з чим не підлягала до реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, та здійсненні автоматичного розподілу між суддями в порядку ч.2 ст. 35 КПК України. З огляду на наведене, відповідач просив суд в задоволенні позову відмовити.

Також, Відповідач Голова суду Тернопільського міськрайонного суду Вийванко Олег Михайлович скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 30.08.2022. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Оскільки, розгляд справи №607/6671/15-к (провадження № 1-кс/607/231/2016) було завершено постановлениям ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М. від 25 травня 2016 року, клопотання про застосування до ОСОБА_2 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, до суду не надходило, перебування судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К. М. у відпустці по догляду за дитиною, а також, що вказане клопотання не є предметом судового розгляду, воно не підлягало обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

У зв`язку з тим, вказане клопотання було зареєстроване судом та розглянуте в порядку Закону України «Про звернення громадян», про що, заявнику було надано відповідь 07.07.2022 за номером Б-205, яка наявна у матеріалах справи.

З цих підстав та обставин, відповідач вважає, що слід відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

05 вересня 2022 року до суду надав пояснення щодо позову ОСОБА_1 представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Офіс Генерального прокурора, де зазначив наступне.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000082 від 11.02.2015 за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні 17.04.2015 о 17:30 ОСОБА_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, та 18.04.2015 йому повідомлено про підозру у визначеному КПК України порядку.

У подальшому кримінальне провадження неодноразово зупинялося та відновлювалося у зв`язку із хворобою та розшуком ОСОБА_1 .

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 25.05.2016 (справа № 607/6671/15-к) підозрюваному ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Станом на 22.08.2022 ОСОБА_1 не затримано та він не з`явився (не доставлений) в суд для вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу, обраного йому ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 25.05.2016.

Незважаючи на вищевикладене, в березні 2022 року захисником ОСОБА_1 - адвокатом Баликом І.М. подано до Тернопільського міськрайонного суду клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 29.03.2022 відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, оскільки на даний час стосовно ОСОБА_1 не застосовано жодного запобіжного заходу, а тому відсутні підстави для його зміни. З вказаною позицією погодився і суд апеляційної інстанції в своєму рішенні від 12.05.2022 визнавши, доводи адвоката неспроможними.

Потім 30.06.2022 захисником ОСОБА_1 - адвокатом Баликом І.М. подано до Тернопільського міськрайонного суду клопотання про участь підозрюваного у розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000082.

Дане клопотання не вносилось для розподілу до Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та не розглядалось судом у засіданні, тому що вказане клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000082 вже розглянуте Тернопільським міськрайонним судом 25.05.2016 (справа № 607/6671 /15-к).

Крім того, слід звернути увагу, що позивач помилково не розмежовує поняття «застосування» та «обрання» запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України (редакція станом на 25.05.2016) слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, слідчий суддя розглядає в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виключно після доставки до місця кримінального провадження особи, щодо якою раніше обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на те, що клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_1 , у кримінальному провадженні № 0000082 від 11.02.2015, розглянуто слідчим суддею 25.05.2016, про що постановлено відповідну ухвалу, у відповідальних осіб Тернопільського міськрайонного суду не було підстав для розподілу в порядку ст. 35 КПК України клопотання адвоката Балика І.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 від 30.06.2022.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позову ОСОБА_1 прошу відмовити повністю.

13.09.2022 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшли відповіді на відзиви Керівника апарату Тернопільського міськрайонного суду Солонинки Степана Михайловича, Голови суду Тернопільського міськрайонного суду Вийванко Олега Михайловича від представника позивача, відповідно до якої вказано на безпідставність та необґрунтованість відзивів відповідачів, оскільки зазначені в ньому відомості не відповідають дійсності. Просив звернути увагу на той факт, що 25.05.2016р., тобто після винесення слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Грицай К.М. ухвали у справі № 607/6671/15-к, у цій справі відбувся ще один автоматичний розподіл, а саме 18.10.2021 12:21:35.577 для одноособового розгляду справи № 607/6671/15-к обрано суддю Тернопільського міськрайонного суду Марциновську Ірину Вікторівну.

Таким чином, керівник апарату Тернопільського міськрайонного суду Солонинка С.М.. в порушення вимог ст. 35 КІІК України, розділу 2 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015р. № 25. вищезазначене клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_1 протиправно передав судді Тернопільського межрайонного суду ОСОБА_3 , якого автоматичним розподілом не обиралось по справі № 607/6671/15-к, чим вчинив протиправні дії.

В свою чергу, суддя Тернопільського міськрайонного суду Вийванко О.М. не будучи обраним автоматичним розподілом для розгляду справи № 607/6671/15-к, у порушення ч.І ст. 30, ч.З ст. 35, ч.2 ст. 369 КПК України протиправно вирішив (відмовив у задоволенні) клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_1 у справі № 607/6671/15-к про обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а своє рішення виклав не у форму ухвали, а у вигляді листа (№ Б-205 від 07.07.2022), чим вчинив протиправні дії.

Також, 13 вересня 2022 року представником позивача подано відповідь на пояснення представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Офіс Генерального прокурора, де зазначено, що 29.03.2022р. у Тернопільському міськрайонному суді судовий розгляд клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_1 з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді застави проводився за участю підозрюваного ОСОБА_1 .

При цьому підозрюваний ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні у Тернопільському міськрайонному суді в режимі відео конференції, де суд встановив його особу та ОСОБА_1 надав вичерпні пояснення з приводу заявленого клопотання про зміну йому запобіжного заходу.

Представник позивача звертає увагу суду на те, що 15 грудня 2020 року, відповідно до повідомлення Федерального відомства юстиції Федеративної Республіки Німеччина екстрадицію громадянина України ОСОБА_1 з Німеччини до України відхилено.

Тобто. ОСОБА_1 має право залишатись в Федеративній Республіці Німеччина, де він одержав документи на постійне проживання та вести своє приватне життя одержуючи кваліфіковану медичну допомогу за наявними у нього тяжкими захворюваннями серця.

Крім того, ОСОБА_1 може відвідувати різні країни світу оскільки Інтерпол відмовив у розшуку останнього. Проте зараз, у час війни позивач бажає добровільно повернутись в Україну, надати вичерпні пояснення прокурору та слідчому у вищезазначеному кримінальному провадженні та долучитись до справи захисту України від російської агресії.

Але, вважає, що ж органи досудового слідства та прокурор не бажають об`єктивного розслідування висунутих ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000082 від 11.02.2015 обвинувачень, що підтверджує позицію сторони захисту про безпідставність висунутих ОСОБА_1 обвинувачень. Оголошена ОСОБА_1 підозра є необґрунтованою, і не підтверджується жодним доказом. Про що сторона захисту звертала увагу і слідчого судді.

Єдиний спосіб не допустити повернення ОСОБА_1 в Україну для захисту від необґрунтованої підозри у кримінальному провадженні, до якого вдається слідчий та прокурор - це поставити під загрозу конституційні права ОСОБА_1 на життя на охорону здоров`я та прав гарантованих Конвенцією з прав людини та основоположних свобод про що неодноразово заявляли навіть судові органи Німеччини, відмовляючи в екстрадиції останнього в Україну. А тому, представник позивача просив задовольнити позов.

Відповідно до п.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У відповідності до ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Беручи до уваги зміст наведених норм та відсутність клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні за їх участю, суд вважає за можливе розглянути дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в межах строку, визначеного статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, розглянувши адміністративну справу, вивчивши зміст відзивів на позов і відповіді на відзиви, відповідь на пояснення третьої сторони, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Так, у квітні 2015 року до Тернопільського міськрайонного суду надійшло клопотання СУ УМВС України в Тернопільській області, погодженого старшим прокурором групи прокурорів - старшим прокурором відділу прокуратури Тернопільської області Оскоріпом В. про обрання стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного за ч.3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні № 0000082 від 11 лютого 2015 року за запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою від 30.03.2016р. (справа №607/6671/15-к, провадження №1- кс/607/231 /2016) слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Грицай Катериною Миколаївною надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_1 з метою приводу та доставления до слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Грицай К.М. від 25.05.2016р. у справі № 607/6671/15-к (провадження № 1-кс/607/231/2016) задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції в Тернопільській області Зубка А.Є., погоджене старшим прокурором відділу прокуратури Тернопільській області Оскоріпом В.В. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Обрано щодо підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що після затримання ОСОБА_1 і не пізніше, як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження старшому слідчому в ОВС СУ ГУ Національної поліції в Тернопільській області Зубку А.Є., забезпечити доставку підозрюваного до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою, або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

22 травня 2016 року на виконання клопотання правоохоронних органів України про затримання та екстрадицію ОСОБА_1 правоохоронними органами Німеччини затримано останнього та арештовано з метою подальшої екстрадиції.

Проте, вже 27 липня 2016 року рішенням Верховного земельного суду м. Штутгарт (Німеччина) ОСОБА_1 було звільнено з-під варти у зв`язку з неможливістю його перебування там за станом здоров`я та надано можливість лікуватися. Згідно висновків лікарів, наданих Верховному земельному суду м.Штутгарт, без постійної медичної допомоги ОСОБА_1 , існує ризик його раптової смерті. Компетентний суд Німеччини звільнив ОСОБА_1 з-під екстрадиційного арешту в зв`язку з важким станом здоров`я.

Рішенням Федерального управління міграції та біженців від 11.08.2017 (справа №6893019-166) ОСОБА_1 призначена заборона видворення. У вказаному рішенні міститься висновок, що з урахуванням умов тримання в українських виправних закладах, а також стану здоров`я ОСОБА_1 , депортація до України несе дуже великий ризик порушення Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Крім того, Колегія з кримінальних справ Вищого земельного суду міста Штутгарт (Німеччина) розглянувши справу про екстрадицію ОСОБА_1 своїм рішенням від 07.09.2017 року анульовано наказ про арешт ОСОБА_1 з метою подальшої екстрадиції, оскільки було підтверджено, що ОСОБА_1 не переховується від правоохоронних органів України, а дійсно проходить лікування у Федеративній Республіці Німеччина.

За таких обставин ОСОБА_1 в Німеччині видані документи на постійне перебування в цій країні.

Про вказані рішення Колегії з кримінальних справ Вищого земельного суду міста Штутгарт, компетентними органами Німеччини, відразу ж було повідомлено орган досудового слідства та прокурора в Україні.

Крім того, Секретаріатом Комісії з контролю матеріалів Інтерполу під час 107-ї сесії Комісії по контролю матеріалів Інтерполу, яка проходила з 28 січня по 1 лютого 2019 року, розглянуто запит адвоката в інтересах ОСОБА_1 , згідно з процедурою, викладеною у листі Комісії від 19 червня 2018 року.

Після ретельного дослідження наявних відомостей Комісія дійшла висновку, що запитувані дані (щодо ОСОБА_1 ) викликають питання щодо відповідності застосовним правилам.

У результаті цього було прийнято рішення про те, що зберігання цих даних (щодо ОСОБА_1 ) в Інформаційній системі Інтерполу не відповідає правилам Інтерполу, а отже данні треба видалити. Також із цього листа слідує, що це рішення Комісії по контролю файлів було передано у Генеральний секретаріат Інтерполу, який видалив запитувані (українськими правоохоронними органами) дані (щодо ОСОБА_1 ) з матеріалів Інтерполу 11 лютого 2019 року.

Генеральний секретаріат Інтерполу повідомив Національні центральні бюро (НЦБ) Інтерполу про те, що: - у рамках виконання рішення, прийнятого Комісією із контролю матеріалів Інтерполу Генеральний секретаріат видалив інформацію, яка стосується ОСОБА_1 :- будь яке міжнародне поліцейське співробітництво з використанням каналів Інтерполу в цьому випадку не буде відповідати Статуту і Регламенту Інтерполу.

До листа Секретаріату Комісії по контролю матеріалів Інтерполу від 19.02.2019р. № CCF/108/R497.18 додано заяву Інтерполу вих. № LA/51117-932 від 15.02.2019 про те, що «Генеральний секретаріат Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол цим засвідчує, що станом на вказану дату ОСОБА_4 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є оголошеним у розшук Інтерполу і не є включеним до циркулярів Інтерполу про розшук, арешт і видачу».

15 грудня 2020 року, відповідно до повідомлення Федерального відомства юстиції Федеративної Республіки Німеччина екстрадицію громадянина України ОСОБА_1 з Німеччини до України відхилено.

В березні 2022 року адвокатом Балик І.М. в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0000082 від 11.02.2015 до Тернопільського міськрайонного суду подано клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_1 з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 24810,00 грн.

Розгляд цього клопотання у Тернопільському міськрайонному суді проведено за участю підозрюваного ОСОБА_1 , проте ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Дуди О.О. від 29 березня 2022 року, в задоволенні клопотання адвоката Балика І.М. відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що «по даний час (29.03.2022р.) щодо підозрюваного ОСОБА_1 ще не вирішувалось питання про застосування обраного наведеною ухвалою слідчого судді від 25.05.2016 року у справі № 607/6671/16-к (провадження № 1-кс/607/231/2016) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, у порядку, передбаченому ч.6 ст. 193 КПК України.

Станом на час розгляду цього клопотання про зміну запобіжного заходу, до підозрюваного не застосовано запобіжний захід, тому і підстави для зміни запобіжного заходу згідно ч.І ст. 201 КПК України, відсутні».

Із зазначеним твердженням погодилась і колегія суддів Тернопільського апеляційного суду, переглядаючи рішення слідчого судді Дуди О.О. в апеляційній інстанції в своїй ухвалі від 12 травня 2022 року зазначив, що «на даний час щодо підозрюваного ОСОБА_1 не застосовано жодного запобіжного заходу, оскільки він не утримується під вартою, домашнім арештом, заставою, особистою порукою чи особистим зобов`язанням, а тому відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який в порядку визначеному ст.201 КПК України».

Таким чином, враховуючи висновки Тернопільського апеляційного суду 25.05.2016р. ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Грицай К.М. (справа № 607/6671/15-к) запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_1 не обирався.

Відповідно до ч.І ст. 193 КПК України розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу здійснюється за участю підозрюваного та його захисника.

На цей час, ОСОБА_1 на підставі відповідних документів проживає у Федеративній республіці Німеччина проте бажає прийняти участь у розгляді клопотання про обрання йому запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000082 від 11.02.2015р.

30.06.2022р. адвокатом Балик І.М. захисником підозрюваного ОСОБА_1 , в інтересах останнього, у порядку ч.І ст. 193 КПК України до Тернопільського міськрайонного суду направлено клопотання про участь підозрюваного у розгляді клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції в Тернопільської області Зубка А.Є. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_1 , у кримінальному провадженні № 0000082 від 11.02.2015р. (справа № 607/6671/15-к).

Вказане клопотання зареєстровано канцелярією суду 05.07.2022р.

Керівник апарату Тернопільського міськрайонного суду Солонинка С.М., в порушення вимог ст. 35 КПК України, розділу 2 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015р. № 25, протиправно не зареєстрував в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі клопотання захисника підозрюваного - адвоката Балик І.М. про участь підозрюваного ОСОБА_1 у розгляді клопотання СУ ТУ Національної поліції в Тернопільської області про обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, чим вчинив протиправну бездіяльність.

Не погодившись з такими діями відповідачів, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав із даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Законом «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд забезпечує право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 7 вказаного Закону кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки, безстороннім судом, утвореним законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним та безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

25 травня 2016 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М. (судова справа № 607/6671/15-к (провадження № 1- кс/607/231/2016), задоволено клопотання Старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції в Тернопільській області Зубка А.Є., погоджене старшим прокурором відділу прокуратури Тернопільської області В.В. Оскоріпом про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_1 . Обрано щодо підозрюваного ОСОБА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Після затримання ОСОБА_1 , і не пізніше, як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження старшому слідчому в ОВС СУ ГУ Національної поліції в Тернопільській області Зубку А.Є., забезпечити доставку підозрюваного до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Згідно із ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, буде розглядатися, після затримання особи і за її участі.

На даний час, в суд не надходило інформації щодо затримання ОСОБА_1 і клопотання про застосування до ОСОБА_1 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Адвокатом Балик І.М., в інтересах підзахисного підозрюваного ОСОБА_1 , направлено слідчому судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К. М. клопотання про участь підозрюваного у розгляді клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції в Тернопільської області Зубка А.Є. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_1 , у кримінальному провадженні № 0000082 від 11.02.2015 (справа № 607/6671 /15-к). Вказане клопотання зареєстровано канцелярією суду 05.07.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 КПК України, матеріали кримінального провадження, скарги, заяви, клопотання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження таких матеріалів.

До Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в обов`язковому порядку вносяться: дата надходження матеріалів, скарги, клопотання, заяви або іншого процесуального документа, прізвище особи, стосовно якої подані документи, та їх суть, прізвище (найменування) особи (органу), від якої (якого) надійшли документи, ім`я та по батькові, прізвище працівника апарату суду, який здійснив реєстрацію, інформація про рух судових документів, дані про суддю, який здійснював судове провадження, та інші дані, передбачені Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Оскільки розгляд справи №607/6671/15-к (провадження № 1 -кс/607/231/2016) було завершено постановлениям ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М. від 25 травня 2016 року, клопотання про застосування до ОСОБА_2 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, до суду не надходило, перебування судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К. М. у відпустці по догляду за дитиною, а також, що вказане клопотання не є предметом судового розгляду, воно не підлягало обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

У зв`язку з тим, вказане клопотання було зареєстроване судом та розглянуте в порядку Закону України «Про звернення громадян», про що, заявнику було надано відповідь 07.07.2022 за номером Б-205, яка наявна у матеріалах справи.

У відповіді зазначалося, що розгляд клопотання старшого слідчого ОВС СУ ГУ Національної поліції в Тернопільській області Зубка А.С. погоджене старшим прокурором відділу прокуратури Тернопільської області В.В. Оскоріпом про обрання запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 000082 від 11.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України відбувся, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М. від 25.05.2016 року. Одночасно повідомлено, що у випадку надходження інших клопотань на адресу суду учасників судового засідання буде повідомлено, згідно вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Відтак, вказана заява, за відсутності судового провадження, не могла бути самостійним предметом судового розгляду, у зв`язку з чим не підлягала до реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, та здійсненні автоматичного розподілу між суддями в порядку ч.2 ст. 35 КПК України.

Також, суд вказує, що Законом України «Про звернення громадян» визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Розгляд звернень громадян і надання їм відповіді здійснюється тим органом до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань. Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

В свою чергу, суд звертає увагу на ту обставину, що відносини, які виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2,6 КАС України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Але наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважають начебто певні положення норм законодавства впливають на їх правове становище.

Не поширюють свою дію ці положення й на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних (можливо позасудових) форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Крім цього, слід зазначити, що відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно- правовий спір (п. 1 ч. 2 ст. 4 КАС України).

Згідно із частиною першою статгі 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статі 126 Конституції України вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.

Як вбачається із позову ОСОБА_1 визначив відповідача голову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванка Олега Михайловича, однак в позовних вимогах просить визнати протиправними дії судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М. щодо розгляду клопотання захисника підозрюваного - адвоката Балик І.М. від 30.06.2022р. у справа № 607/6671/15-к про участь підозрюваного ОСОБА_1 у розгляді клопотання СУ ТУ Національної поліції в Тернопільської області про обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, позивач оскаржує дії відповідача, судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської облает, Вийванко О.М. щодо розгляду вищевказаного клопотання.

Щодо визначення відповідачем голову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванка Олега Михайловича, слід зазначити, що він відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» представляє суд як орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами, а тому підписуючи відповідь від 07.07.2022 за номером Б-205, діяв від імені суду.

Також слід зазначити, що суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М. не здійснював розгляд вищевказаного клопотання.

У зв`язку з оскарження відповідача дій судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., суд зазначає, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і зумовлює відповідальність, установлену законом (частини перша та третя статті 6 Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів»).

Конституційний Суд України у пункті 4.2 Рішення від 23 травня 2001 року №6- рп/2001 роз`яснив, що порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судового розгляду справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень, належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий. Що ж стосується актів, дій або бездіяльності посадових і службових осіб органів судової влади, що належать до сфери управлінської діяльності, то вони можуть бути оскаржені до суду на загальних підставах.

Таким чином, оскарження дій суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ.

Відповідно до наданого у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» роз`яснення, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Оскарження судових рішень допускається у випадках, порядку та з підстав, визначених законом. Оскарження ухвал або інших процесуальних актів суду, якими не завершується провадження у справі (про прийняття заяв і скарг до розгляду, про призначення судових засідань, про виклик осіб, про витребування документів та інших доказів тощо), крім випадків, прямо передбачених процесуальним законом, не допускається. Прийняття до розгляду будь-якими особами чи органами, крім відповідного апеляційного або касаційного суду, заяв, у яких оскаржуються судові рішення, їх розгляд, витребування від судів інформації про судові справи у зв`язку з такими заявами, направлення заяв судам, вимоги до суддів про встановлення контролю за розглядом справи судом чи суддею є порушенням незалежності та самостійності суду (пункт 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади»).

Таким чином, з аналізу наведених вище положень слідує, що у порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені акти, дії або бездіяльність посадових і службових осіб судів, що належать до сфери управлінської діяльності. Тоді як, дії суду (судді), вчинені при виконанні ним своїх обов`язків щодо здійснення правосуддя

(самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду і вирішення у судових засіданнях в особливій, адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), процесуальними, і оскаржуються виключно в порядку, визначеному процесуальними законами. Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання здійснити таку перевірку шляхом подання позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосудця і посяганням на процесуальну незалежність суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові від 27 листопада 2019 року у справі №334/2285/16-ц Верховний Суд зробив висновок про те, що вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.10.2019 у справі №1340/4052/18 при вирішення подібних правовідносин зазначено, що оскарження дій судців (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судці не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ.

Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені.

Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги про оскарження дій судді стосуються вчинення судом передбачених процесуальним законом дій, тому не можуть бути оскаржені поза межами порядку, передбаченого процесуальним законом.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Водночас, Офіс Генерального прокурора не здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000082 від 11.02.2015 за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. З огляду на викладене, позивач безпідставно залучив Офіс Генерального прокурора, як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. А тому, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази, норми законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, доказів, які б спростовували правомірність дій відповідача позивачем не представлено, а судом таких доказів не здобуто, в зв`язку з чим суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Керівника апарату Тернопільського міськрайонного суду Солонинки Степана Михайловича, Голови суду Тернопільського міськрайонного суду Вийванко Олега Михайловича, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Тернопільського міськрайонного суду, Державної судової адміністрації України, Офісу Генерального прокурора про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 19 вересня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Керівник апарату Тернопільського міськрайонного суду Солонинка Степан Михайлович (місцезнаходження/місце проживання: вул. Котляревського, 34,м.Тернопіль,46002, код ЄДРПОУ/РНОКПП );

- Голова суду Тернопільського міськрайонного суду Вийванко Олег Михайлович (місцезнаходження/місце проживання: вул. Котляревського, 34,м.Тернопіль,46002, );

третя особа:

- Тернопільський міськрайонний суд (місцезнаходження/місце проживання: вул. Котляревського, 34,м. Тернопіль,46003, код ЄДРПОУ/РНОКПП 02886692)

- Державна судова адміністрація України (місцезнаходження/місце проживання: вул. Липська, 18/5,м. Київ 21,01601, 26255795)

- Офіс Генерального прокурора (місцезнаходження/місце проживання: вул. Різницька,13/15,м. Київ,Центральна Частина Києва, Київ,01011, 00034051) .

Головуючий суддя Подлісна І.М.