Справа № 420/19344/21
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2022-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/19344/21
Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Південного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Південного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

18 жовтня 2021 ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просила визнати протиправною бездіяльність Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо не виплати позивачу в день звільнення одноразової грошової допомоги у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 9 календарних років служби; стягнути з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 41481,45 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що отримання одноразової грошової допомоги при звільненні працівниками ДКВС України є реалізацією державою міри соціального захисту, яка ніяким чином не може бути звужена. Така соціальна міра захисту є не тільки конституційної гарантією, ай складовою правового статусу таких осіб, з урахуванням правомірних (законних) очікувань на майбутнє щодо захищеного статусу. Наказом Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2021року №66/ос позивача звільнено відповідно до пункту 2 (через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», з наявністю вислуги років 9 років 10 місяців 13 днів. Отже, позивач набула право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Однак, всупереч вказаного відповідач протиправно не здійснив виплату одноразової грошової допомоги за 9 календарних років служби, з підстав відсутності належного фінансування.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є наявність «вислуги 10 років і більше». Право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше саме календарних років вислуги, які у позивача відсутні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо не виплати позивачу в день звільнення одноразової грошової допомоги у розмірі 50% місячного грошового забезпечення.

Зобов`язано Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні із військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, згідно частини 2 статті 15 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що одноразова допомога при звільненні виплачується при наявності загальної вислуги більше 10 років, оскільки ст.15 Закону № 2011-XII передбачена виплата одноразової грошової допомоги при звільненні за наявності 10 років саме календарної вислуги. Крім того, апелянт наголосив, що позивач не зверталась до нього із заявою про виплату одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втраті працездатності поліцейського.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

ОСОБА_1 проходила службу в органах Державної кримінальної виконавчої служби України, а з грудня 2019 року у Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції.

Наказом Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 09.03.2021 року №40 О/С «Про особовий склад» капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 - старшого інспектора чергового відділу оперативного чергування звільнено з 09 березня 2021 року відповідно до пункту 4 (у зв`язку із скороченням штатів або проведення організаційних заходів) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні становить 09 (дев`ять) років 07 (сім) місяців 11 (одинадцять) днів, в пільговому обчисленні 12 (дванадцять) років 09 (дев`ять) місяців 24 (двадцять чотири) дні.

Наказом Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2021 року №66/о/с «Про внесення змін до наказу Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 09.03.2021 року №40 О/С «Про особовий склад» наказано внести до наказу Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 09.03.2021 року №40 О/С «Про особовий склад» такі зміни: 1.підпукт 1.2 пункту 1 викласти в такій редакції: «Звільнити відповідно до пункту 2 (через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 старшого інспектора чергового відділу оперативного чергування Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, 11 червня 2021 року.

Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні становить 09 (дев`ять) років 10 (десять) місяців 13 (тринадцять) днів, в пільговому обчисленні 13 (тринадцять) років 01 (один) місяць 27 (двадцять сім) дні.

Листом від 06.09.2021 року №4.2/2059 Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на запит позивача повідомило, зокрема, що на теперішній час комісія з реорганізації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції кошти для здійснення діяльності отримує за визначеними погребами, що направляються щомісячно до Міністерства юстиції України. Одноразова грошова допомога за 09 повних років служби та компенсація за 08 (вісім) діб невикористаної щорічної відпустки (відповідно до наказу Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції «Про особовий склад» від 11 червня 2021 року №66/ОС) можуть бути виплачені у разі надходження додаткових коштів.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що частина 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не містить вказівки на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше саме календарних років вислуги. Поняття «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги, а саме: «в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби».

Судова колегія погоджується з таким висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

За приписами ч.5 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських.

Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.102 Закону України «Про Національну поліцію», пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно ст.9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виплата одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5.

Пунктом 1 глави 1 розділу ІІІ Порядку № 925/5 визначено, що особам рядового і начальницького складу, які звільняються зі служби за станом здоров`я (через хворобу), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності календарної вислуги 10 років і більше.

Крім того, абз.2 п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей», встановлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

З викладеного слідує, що чинне законодавство не пов`язує право на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з органів Державної кримінально-виконавчої служби за станом здоров`я з необхідністю наявності календарної вислуги років 10 і більше.

Виплата одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний рік роботи, в даному випадку, пов`язана лише з підставою звільнення, якою є стан здоров`я позивача.

Апелянт помилково посилається на Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, оскільки, як зазначено вище, спірні правовідносини врегульовані Порядком виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України № 925/5.

Помилковим є і посилання апелянта на недотримання позивачем Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втраті працездатності поліцейського, оскільки зазначеним порядком не врегульована виплата одноразової допомоги при звільненні.

Судова колегія також вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що листом відповідача від 06.09.2021 року №4.2/2059 фактично визнано право позивача на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний рік роботи.

Однак, як у відзиві на позовну заяву, так і в апеляційній скарзі відповідач зазначав протилежне, а саме про відсутність у ОСОБА_1 права на отримання такої допомоги.

Крім того, наказом Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2021 року №66/о/с «Про внесення змін до наказу Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 09.03.2021 року №40 О/С «Про особовий склад» наказано внести до наказу Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 09.03.2021 року №40 О/С «Про особовий склад» такі зміни: « 1.підпукт 1.2 пункту 1 викласти в такій редакції: «Звільнити відповідно до пункту 2 (через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 старшого інспектора чергового відділу оперативного чергування Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, 11 червня 2021 року.

Вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні становить 09 років 10 місяців та 13 днів.».

Тобто при звільненні зі служби відповідач вже визнав право ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги, що є додатковим фактом на спростування доводів апеляційної скарги.

Додатково судова колегія звертає увагу апелянта на висновки ВС викладені в постанові від 29 квітня 2022 року по справі № 580/2497/21, відповідно до яких поняття «умова набуття права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги» і поняття «обчислення розміру одноразової грошової допомоги», є відмінними, адже до складу першого включається як календарна так і пільгова вислуги років, а до складу другого - лише календарна.

Отже навіть якщо право позивача на отримання одноразової грошової допомоги залежало від наявності у неї вислуги 10 років і більше, позивач все одно мала би право на виплату їй такої допомоги, оскільки має стаж в пільговому обчисленні - 13 років, який є більшим 10. Однак при обрахунку розміру такої допомоги все одно застосовується кількість років саме в календарних роках (50% грошового забезпечення * календарні роки).

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо зобов`язання Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні із військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Разом з тим, враховуючи, що виплата такої допомоги позивачу врегульована Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Порядком виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, а суд першої інстанції помилково зобов`язав відповідача провести нарахування та виплату такої допомоги на підставі статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», що не визначено позивачем в вимогах позовної заяви, судова колегія вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції шляхом виключення з резолютивної частини рішення суду першої інстанції посилання на цей Закон.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.4 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Оскільки ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2022 року апелянту відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, за результатом розгляду справи судовий збір у розмірі 1 362 грн підлягає стягненню з Південного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Південного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року змінити, виключивши з третього абзацу його резолютивної частини слова «згідно частини 2 статті 15 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"».

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року залишити без змін.

Стягнути з Південного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції () до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 362 грн (одна тисяча триста шістдесят дві гривні).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко