Справа № 367/8647/19
Суддя: Кравчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2022-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/8647/19
Провадження №2-а/367/50/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

22 серпня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Шаповала О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання дій працівників УПП у Вінницькій області протиправними та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

31.10.2019 представник позивача звернувся до суду з даним позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання дій працівників УПП у Вінницькій області протиправними та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, вказуючи, що постановами серії ЕАК № 1626184, №1626254, 1625946 та серії ДП 18 №615207 від 15.10.2019 року, які були винесені Інспекторами УПП в Вінницькійобласті, притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вважає такі дії співробітників поліції неправомірними, оскільки вони притягнули позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, які він не вчиняв.

Так, 15.10.2019, у першій половині дня ОСОБА_1 рухався з міста Київ до міста Вінниця. У населеному пункті Стрижавка, Вінницької області ОСОБА_1 був зупинений співробітниками поліції начебто за перевищення швидкості. На вимогу ОСОБА_1 , співробітники поліції показали фотографію із спеціального приладу, що вимірює швидкість, на якому було зафіксовано два автомобіля, за кермом одного з яких перебував ОСОБА_1 . Однак, із зазначеної фотографії було не зрозуміло, хто саме перевищив швидкість позивач чи водій іншого автомобіля. Співробітники поліції не надаючи жодних пояснень, зазначили, що постанову про накладення адміністративного стягнення будуть виносити відносно ОСОБА_1 , а не іншого водія. Так, інспектором УПП у Вінницькій області сержантом поліції Шемчук І.М. було винесено постанову серії ЕАК 1625946, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. У постанові було зазначено, що швидкість була перевищена у с. Калинівка. Хоча фактично складання документів і фіксація правопорушення відбулася у населеному пункті Стрижавка. Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 почав доводити свою непричетність до скоєного правопорушення, на що співробітники поліції, зазначили, що чим більше він сперечається, то тим більше постанов вони на нього винесуть. На підтвердження своїх слів, інший співробітник поліції, лейтенант ОСОБА_2 , який також перебував на місці, виніс ще одну постанову ЕАК №1626184 на ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. У постанові було зазначено, що ОСОБА_1 ще раз перевищив швидкість, однак вже у с. Стрижавка. Хоча фактично ОСОБА_1 стояв на місці біля співробітників поліції і не рухався. Така обставина ще більше обурила ОСОБА_1 , на що лейтенант ОСОБА_2 виніс ще одну постанову серії ЕАК №1626254 на ОСОБА_1 вже за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, за те, що нібито під час зупинки позивач не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, хоча аварійна сигналізація при зупинці транспортного засобу була відразу ввімкнена.

В цей же час ще один співробітник поліції склав ще одну постанову серії ДП 18 №615207, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, за те що нібито ОСОБА_1 не надав водійське посвідчення. Однак, дане твердження не підтверджуються жодним доказом, адже на цьому місці інші працівники поліції складали постанови та в них було посвідчення водія ОСОБА_1 , останній весь зазначений час стояв на місці, нікуди не рухався та не відлучався і на першу вимогу надав посвідчення водія.

Після цього, співробітники поліції зазначили, що якщо ОСОБА_1 буде і надалі сперечатись і висловлювати свою незгоду із винесенням постанов, то вони будуть продовжувати виносити постанови із надуманих та неіснуючих підстав. Після того, позивач під психологічним тиском вирішив припинити висловлювати свою не згоду із діями поліцейських, забрав посвідчення водія, отримав копії постанов та поїхав далі у своїх справах.

Вище зазначені постанови представник позивача вважає незаконними з огляду на наступне.

ОСОБА_3 зазначає, що в оскаржуваних постановах не зазначено свідків події та не додано їх пояснень, згідно ст.ст. 251, 256 КУпАП, а також в матеріалах справи відсутні інші документи, які б вказували на наявність або відсутність в діях останнього порушень вимог ПДР України, тому факт вчинення ОСОБА_1 будь якого правопорушення не підтверджується іншими об`єктивними даними. До постанов про адміністративне правопорушення, складених відносно позивача не долучено жодних доказів, також не було пред`явлено відео правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення було здійснено без роз`яснення прав та обов`язків, не складався протокол про адміністративне правопорушення, хоча ОСОБА_1 висловлював свою незгоду з правопорушеннями, які були йому інкриміновані.

Представник позивача зазначає, що порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначаються Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом №1376 Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015, згідно з п. 3 якої протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених ст. 258 КУпАП. Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час винесення постанови справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол адміністративне правопорушення відповідно до ст. 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУаАП. Тобто, орган поліції у випадку незгоди особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення. Однак, протокол у кожній із справ про адміністративне правопорушення не складався, хоча позивач заперечував скоєння правопорушення, відтак вказане свідчить про порушення відповідачем приписів вказаної вище Інструкції та ч. 5 ст. 258 КУпАП.

Оскільки, на справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, дія положень ст. 258 КУпАП не поширюється, тому, винесення постанови у справах про адміністративне правопорушення, передбаченого зазначеними статтями, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст. 268 КУпАП, зокрема, право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Представник позивача посилається на ст. ст. 245, 268 КУпАП, ч. 2 ст. 19 Конституції України та зазначає, що враховуючи наведене, а також те, що відповідач не довів правомірність своїх дій при розгляді відносно позивача справи про адміністративне правопорушення, на його погляд, можна дійти висновку, що спірні постанови прийняті поліцейським патрульної служби з порушенням повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відтак спірні постанови є протиправними, та підлягають скасуванню за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Представник позивача зазначає, що якщо проаналізувати хронологію подій, викладених у постановах, то виходить, що спочатку позивач о 10 год. 54 хв. перевищив швидкість у м. Калинівка і вже у 11 год. 05 хв. справа була розглянута співробітником поліції (постанова серії ЕАК №1625946), після чого через 15 хвилин о 11 год. 20 хв. він нібито не пред`явив посвідчення водія (постанова серії ДП18 №615207), через 2 хвилини о 11 год. 22 хв. знову перевищив швидкість вже у населеному пункті Стрижавка (постанова серії ЕАК №1626184), а ще через 18 хвилин о 11 год. 40 хв. позивач під час зупинки не увімкнув аварійну світлову сигналізацію (постанова серії ЕАК №1626254). Однак, дані факти викладені у постановах самі по собі є абсурдними, та самі себе виключають.

Також, представник позивача зазначає, що будь-які докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

У зв`язку з чим, представник позивача просить призупинити виконання постанов, що оскаржуються,визнати незаконними дії інспекторів УПП у Вінницькій області щодо винесення постанов, що оскаржуються та скасувати їх.

04.02.2020 до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в повному обсязі.

У відзиві представник відповідача вказує, що під час патрулювання 15.10.2019 року о 10 год. 56 хв., встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст. ст. 33 та 284 КУпАП інспектором роти № 1 БУПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції Шемчук Інною Миколаївною було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАК № 1625946 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та постанову серії за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Інспектором роти № 1 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Махтодієнком Іваном Юрійовичем відносно водія ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії 7 за ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідно. В подальшому 15.10.2019 року o 11 год. 22 хв. на А/Д М-21 «Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський» 296 км екіпажом патрульної поліції «Юнкер-1040» знову ж було зупинено автомобіль OPEL COMBO днз НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, перевищив дозволену швидкість в населеному пункті смт. Стрижавка на 28 км/год, рухаючись зі швидкістю 78 км/год, під час зупинки працівником поліції не увімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив п. 9.9 б) та п. 12.4 ПДР України. Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст. ст. 33 та 284 КУпАП інспектором БУПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Шаманським Владиславом Олеговичем було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАК № 1626184 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та постанову серії ЕАК № 1626254 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Представник відповідача вказує, що пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. Відповідно до ст. 35 вище вказаного Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху, що й було здійснено працівниками поліції, оскільки позивач порушив швидкісний режим в межах населеного пункту. Відповідно до п. 2.4 а) ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. ПДР. Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п. 9.9 б) ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом. Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів здійснюється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Представник відповідача вказує, що згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП зазначено вище) та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 цієї ж статті, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорущення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 КУпАП та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Також Конституційний Суд України у п. 2.3 мотивувальної частини рішення від 26.05.2015 року №5-рп/2015 зазначив, що у ч.ч. 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, а розмір щтрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорущень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. За змістом пунктів 1 та 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за N 1408/27853, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачені, чч. 1, 2 ст. 122 та ч. 1 ст.126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, які передбачене ч. ч. 1, 2 ст. 122 та ч. 1 ст.126 КУпАП. Відповідачем, було винесено постанови у справі про адміністративне правопорушення ЕАК № 1625946, ЕАК № 1626184, ЕАК № 1626254 ДП18 № 615207 від 15.10.2019 року.

Таким чином, на переконання представника відповідача, поліцейські мали всі законні підстави винести постанови, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення. Оскільки у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП (Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015).

Одночасно, представник відповідача вказує, що відповідач є працівником Управління патрульної поліції у Вінницькій області, тобто посадовою особою органів внутрішніх справ. Таким чином, відповідач мав всі законні підстави винести постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Отже, інспектором як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР України, маючи відповідні повноваження зроблено висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Одночасно зазначено, що підстав у відповідача для умисного спотворення обставин події не було. Таким чином, розглядаючи дану справу інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Враховуючи вище вказане, постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, є обґрунтованою та законною.

Позивач та його представник в судове засіданні не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в поданому до суду відзиві міститься прохання про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що визначено ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.10.2019 серії ЕАК №1625946, складеної поліцейським УПП в Вінницькій області сержантом поліції Шемчук Інною Миколаївною, 15 жовтня 2019 року о 10 год. 54 хвилини, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Combo, номерний знак НОМЕР_1 перевищив швидкість в населеному пункті м. Калинівка на 29 км/год, рухаючись із швидкістю 79 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Як вбачається із копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.10.2019 серії ДП18 № 615207, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.10.2019 серії ЕАК №1626184, складеної поліцейським УПП в Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Шаманським Владиславом Олеговичем, 15 жовтня 2019 року о 11 год. 22 хвилини, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Combo, номерний знак НОМЕР_1 , в населеному пункті смт. Стрижавка, а/д М-21 296 км, перевищив допустиму швидкість на 28 км./ год., а саме рухався із швидкістю 78 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Як вбачається із копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.10.2019 серії ЕАК №1626254, складеної поліцейським УПП в Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Шаманським Владиславом Олеговичем, 15 жовтня 2019 року о 11 год. 40 хвилин, водій ОСОБА_1 , після зупинки працівниками поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п. 9.9.б ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 222 КУпАП (в редакції станом на 15.10.2019) органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста і восьма статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди

Відповідно до п. 9.9.б ПДР України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Частиною 2 ст.258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Частиною 3 ст. 258 КУпАП закріплено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 передбачено, що повноваження з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення покладено на поліцейських підрозділів патрульної поліції та поліцейських, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що працівники органу Національної поліції наділені повноваженнями щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ч. 126 КУпАП.

Одночасно, суд не враховує посилання позивача на ч. 5 ст. 258 КУпАП, оскільки відповідно до зазначеної статті якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Враховуючи, що ст. 122, ст. 126 КУаАП, належать до адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, то на поліцейських чинним законодавством не покладено обов`язок складати протокол.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно приписів пункту 2.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП вбачається, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Проте, законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частиною другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, дії відповідача по винесенню оскаржуваних постанов на місці вчинення правопорушення є правомірними.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В позовній заяві позивач заперечував факт порушення ним ПДР України. В той же час відповідачем суду надано фотознімки з приладів TruCаm, з яких вбачається, що транспортний засіб Opel, реєстраційний номер НОМЕР_1 , о 11 год. 19 хв. рухався із швидкістю 78 км/год.;о 10 год. 56 хв. рухався швидкістю 79 км/год. Позивач не заперечував у позовній заяві, що саме він був за кермом вказаного автомобіля. Із доданого до відзиву диску, із наданих на ньому відеозаписів також вбачається, що під час зупинки поліцейським позивач не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію та на неодноразову вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана: по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а по-друге, відповідно до ст. 252 КУпАП дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Справа про адміністративне правопорушення має вирішальне значення для встановлення обставин правопорушення та аналізу правомірності накладення стягнення на правопорушника.

Отже, доводи позивача стосовно недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний неухильно дотримуватись Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від відповідальності.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху.

Згідно п. 1.1 ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху по всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закриті території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил.

Таким чином, відповідачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення ОСОБА_1 ПДР України, а оскаржувані позивачем постанови є законними та не підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-9, 244-246, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання дій працівників УПП у Вінницькій області протиправними та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Кравчук