Справа № 240/5206/21
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2022-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
15 вересня 2022 року м. Житомир справа № 240/5206/21
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Капинос О.В., розглянувши заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протитиправним рішення,
До суду, в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, надійшла заява , в якій позивач просить:
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вчинені на виконання рішення суду щодо ненарахування та виплати пенсії відповідно до положень частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років для жінок, але не вище 75% заробітку.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести нарахування та виплату грошових коштів згідно рішення суду про здійснення нарахування та виплати пенсії відповідно до положень частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років для жінок, але не вище 75% заробітку.
В обгрунтування заяви зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області належним чином рішення суду не виконано. Вважає такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправними та такими, що суперечать рішенню суду, а тому вона звернулась до суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надіслало до суду відповідь на подану позивачем заяву. У заяві зазначено, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.08.2021р. по справі №240/5206/21, розмір пенсії з 01.01.2021 року становить 2100,00 грн.
Відповідно до норм частини 5 статті 383 КАС України розгляд заяви здійснюється судом в порядку письмового провадження.
Надаючи оцінку діям відповідача при виконанні рішення суду, суд враховує наступне.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 КАС України унормовано, що судове рішення, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).
За приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.
Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).
В рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).
У справі "Сорінг проти Об`єднаного Королівства" від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень-складовою права на справедливий судовий захист.
Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.
Рішенням від 04.08.2021 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, код 13559341) щодо відмови ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у перерахунку пенсії відповідно до положень частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років для жінок, але не вище 75% заробітку.

Зобов"язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, код 13559341) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до положень частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років для жінок, але не вище 75% заробітку, з 01.01.2021.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення набрало законної сили.

З метою примусового виконання вищевказаного рішення суду, позивачу було видано виконавчий лист, на підставі якого головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відкрито виконавче провадження №67934168.

24.05.2022 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №69067117 та надано відповідачу строк для добровільного виконання рішення.

24.05.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі судового рішення.

Листом від 22.06.2022 відповідач позивачу повідомив, що перерахунок пенсії за стаж набутий після 01.01.2004 проводиться відповідно до вимог ч.4 ст.42 Закону №1058.

Відділ примусового виконання рішень, де перебуває на виконанні виконавчий лист, надіслав позивачу відповідь від 08.08.2022, в якій повідомив, що 03.06.2022 від боржника надійшло повідомлення про виконання удового рішення до відкриття виконавчого провадження. Розмір пенсії в результаті перерахунку з 01.01.2021 становить 2100 грн. На даний час розмір пенсії становить 2300 грн.

Позивач заперечує факт належного виконання судового рішення відповідачем.

Заперечуючи проти заяви відповідач зазначив, що рішення суду виконано, що підтверджується відповідним розпорядженнями про перерахунок пенсії.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у своїх запереченнях відповідач не наводить жодних розрахунків, застосованих при перерахунку пенсії на виконання судового рішення, що позбавляє суд можливості надати правову оцінку змісту (розміру) такого перерахунку, як критерію умови належного виконання боржником судового рішення.

Надані на підтвердження виконання судового рішення розпорядження про перерахунок пенсії суд не бере до уваги, як доказ у справі, оскільки вони є неналежної якості, що позбавляє суд можливості встановити їх зміст.

З огляду на викладене, відповідач, як суб"єкт владних повноважень належними доказами не підтвердив суду факт повного виконання судового рішення від 04.08.2021 у вказаній справі.

Частиною 6 статті 383 КАС України встановлено, що за наявності підстав для задоволення заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених рішенням суду, суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

За приписами частин 1,4 -7 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Таким чином, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

У зв"язку з ненаданням відповідачем доказів на підтвердження належного виконання судового рішення, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви шляхом постановлення окремої ухвали, якою також у порядку частин першої, п`ятої статті 249 КАС України необхідно зобов`язати відповідача вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, та встановити йому строк для надання відповіді.

Враховуючи викладене, заява подана в порядку статті 383 КАС України, підлягає задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неналежного виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 у справі №240/5206/21 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 у справі №240/5206/21 про здійснення нарахування та виплати пенсії відповідно до положень частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років для жінок, але не вище 75% заробітку.

Керуючись статтями 243, 248, 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неналежного виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 у справі №240/5206/21.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 у справі №240/5206/21 про здійснення нарахування та виплати пенсії відповідно до положень частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років для жінок, але не вище 75% заробітку.

Копію окремої ухвали направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області для вжиття заходів щодо усунення порушення, встановленого судом.

Встановити строк для надання відповіді щодо вжитих заходів 30 днів з дня отримання ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Капинос