Справа № 420/12621/21
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Іщенко С.О.,

за участю:

представників позивача Ніца А.С. (згідно ордеру), Нерубащенка О.І. (згідно витягу),

представника відповідачів Пташинської А.О. (згідно витягу),

розглядаючи за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АУДІОКАСТА» до Одеської митниці Держмитслужби, Одеської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «АУДІОКАСТА» до Одеської митниці Держмитслужби про:

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Одеської митниці Держмитслужби №9 від 29 квітня 2021 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання на суму 8290,55 гривень, у тому числі штрафні санкції 2763,52 гривень;

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Одеської митниці Держмитслужби №9 від 29 квітня 2021 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання на суму 41452,73 гривень, у тому числі штрафні санкції 13817,58 гривень.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2021 року справу №420/12621/21 передано на розгляд головуючому судді Балан Я.В.

Ухвалою від 26.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та визначено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в акті перевірки Одеської митниці не точно передано переклад листа уповноваженого митного органу, а саме: в листі зазначено, що «The a.m. and enclosed certificates are authentic and issued by competent the Danish Customs Authorities, тобто сертифікати є достовірними (автентичними, справжніми) та видані Датським митним органом. Зазначає, що листом уповноваженого органу Данії від 15.05.2020 викладено англійською мовою без офіційного перекладу. Вказує, що у Одеської митниці відсутні будь-які підстави для сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей що в них містяться, не кажучи вже про обґрунтовані сумніви. Таким чином, даною перевіркою не встановлені факти, які б викликали обґрунтовані сумніви щодо достовірності документів про походження товару. Також, зазначає позивач, в листі до митного органу Данії відсутні будь-які згадки та посилання на обґрунтовані сумніві, як того вимагають Угода про асоціацію між Україною та ЄС, чинне законодавство України та посадові інструкції. Митні органи України безпідставно ініціювали перевірку походження товару. Вказує, що під час здійснення митного оформлення товарів за митною декларацією розбіжностей у відомостях про країну походження товарів органом доходів і зборів не встановлено. Зазначає, що у Одеської митниці Держмитслужби відсутні докази проведення уповноваженим органом Данії перевірки підтвердження походження товарів з Європейського Союзу, здійснення ними перевірки рахунків експортера або інші перевірки, які вони вважають належними. В листі уповноваженого митного органу Данії від 15.05.2020 року щодо перевірки сертифікатів переміщення товарів чітко вказано, що сертифікати є достовірними (автентичними), тобто справжніми. При цьому також зазначається, що товари, які зазначені в сертифікаті не є товарами з Європейського Союзу і не мають права на преференційний режим. Проте, така полярність та безпідставність висновків і відсутність будь-якої логіки та послідовності, не викликала будь-яких «обґрунтованих сумнівів» у контролюючого митного органу України.

Ухвалою від 14.09.2021 року залучено до участі в адміністративній справі №420/12621/21 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АУДІОКАСТА» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, у якості співвідповідача Одеську митницю, розпочато розгляд справи спочатку.

Ухвалою від 15.11.2021 року продовжено розгляд адміністративної справи №420/12621/21 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АУДІОКАСТА» до Одеської митниці Держмитслужби, Одеської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

06.12.2021 до суду від відповідача за вх №68284/21 надійшов відзив на позов, в якому відповідач посилаючись на зміст акту перевірки від 12.04.2021 « 13/7.10-19-19/40982843 просить суд відмовити у задоволенні позову.

01.02.2022 за вх №ЕП/3421/22 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивач не погоджується з відзивом.

Відповідно до розпорядження Одеського окружного адміністративного суду від 14.07.2022 призначено автоматизований розподіл справи №420/12621/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2022 справу №420/12621/21передано на розгляд головуючому судді Вовченко О.А.

20 липня 2022 року ухвалою суду прийнято до провадження адміністративну справу №420/12621/21 та розпочато розгляд справи спочатку, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.08.2022 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу №420/12621/21 до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідачів у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, відзивом на позов, відповіддю на відзив, дослідивши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «АУДІОКАСТА» (далі також ТОВ «АУДІОКАСТА»), , зареєстроване в якості юридичної особи 25.11.2016 та взято на податковий облік в органах державної податкової служби.

Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ТОВ «АУДІОКАСТА» за КВЕД є: 46.43 Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються зокрема Митним кодексом України та Податковим кодексом України (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.24 ч.1 ст.4 Митного кодексу України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з п.7 ч.1 ст.336 Митного кодексу України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом, зокрема, проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи (ч.1 ст.345 Митного кодексу України).

Митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо: 1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування; 3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення; 4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі; 5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території (ч.2 ст.345 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.1, 2 та 3 ст.351 Митного кодексу України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств. Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України. Документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу митного органу.

Судом встановлено, що згідно із пунктом 2 частини другої статті 351 Митного кодексу України, наказом Одеської митниці Держмитслужби від 26.03.2021 №138, Калабіною Людмилою Володимирівною, головним державним інспектором відділу митного аудиту Одеської митниці Держмитслужби, інспектором митної служби І рангу: Малішевською Вікторією Вікторівною, головним державним інспектором відділу митного аудиту Одеської митниці Держмитслужби, інспектором митної служби II рангу, проведена документальна невиїзна перевірка ТОВ «АУДІОКАСТА» () дотриманням вимог законодавства України з питань митної справи у частині обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування при ввезені на митну території України товарів за митними деклараціями від 07.07.2017 №UA500200/2017/002692, від 02.04.2019 №UA500200/2019/003063 та від 19.07.2019 № UA500200/2019/006135.

За результатом вказаної перевірки Одеською митницею складено акт №13/7.10-19-19/40982843 від 12.04.2021 (т.а.с.10-19), яким встановлено порушення позивачем:

1. Частини п`ятої статті 280, частини першої статті 281 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VІ зі змінами, підпункту (а) пункту 1 статті 16 Протоколу 1 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, пункту 1 статті 15 Доповнення 1 Регіональної Конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, неправомірне застосування режиму вільної торгівлі та неправомірно застосовано преференцію до товару, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на суму 27635,15 гривень;

2. Пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755- VІ, зі змінами, що призвело до заниження податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 5527,03 гривень.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки, відповідачем 29.04.2021 прийнято:

- податкове повідомлення-рішення №9 (а.с.8), яким за порушення частини п`ятої статті 280, частини першої статті 281 Митного кодексу України, підпункту (а) пункту 1 статті 16 Протоколу 1 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, пункту 1 статті 15 Доповнення 1 Регіональної Конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 8290,55 грн., з яких 5527,03 грн. за податковими зобов`язаннями та 2763,52 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення-рішення №9 (а.с.9), яким за порушення частини п`ятої статті 280, частини першої статті 281 Митного кодексу України, підпункту (а) пункту 1 статті 16 Протоколу 1 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, пункту 1 статті 15 Доповнення 1 Регіональної Конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання на суму 41452,73 грн, з яких 27635,15 грн за податковими зобов`язаннями, 13817,58 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд виходить з наступного.

Так, оскаржувані податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на наступних висновках митного органу про порушення позивача, про які зазначено у розділі «Висновок» акту перевірки №13/7.10-19-19/40982843 від 12.04.2021 (далі також акт перевірки), які обґрунтовані наступним.

ТОВ «Аудіокаста» () за МД від 07.07.2017 №UA500200/2017/002692, від 02.04.2019 №UA500200/2019/003063 та від 19.07.2019 № UA500200/2019/006135 імпортовано на митну територію України товари: «Гучномовці вмонтовані в1 корпус: сабвуфер музичний», «Електричний підсилювач звукових частоту «Гучномовці окремі, вмонтовані в корпус, музичні».

Одержувачем та особою, відповідальною за фінансове врегулювання, виступає ТОВ «Аудіокаста» ().

При доставці зазначеного вантажу на митну територію України застосовувались умови поставок згідно з ІНКОТЕРМС - DAP - UA- Одеса.

Ввезення товару за митними деклараціями від 07.07.2017 №UA500200/2017/002692, від 02.04.2019 №UA500200/2019/003063 та від 19.07.2019 № UA500200/2019/006135 здійснювалося на підставі Аудіо дистриб`юторської угоди Лінгдорф (далі - Угода) між акціонерним товариством SL Audio (яке здійснює свою діяльність під назвою Steinway Lyngdorf), Ульвевей 28, ДК-7800 Скайв, Данія ("STEINWAY LYNGDORF") та ТОВ «Аудіокаста» (яка здійснює свою діяльність під назвою AudioCasta) «Дистриб`ютор».

ТОВ «Аудіокаста» за МД від 07.07.2017 №UA500200/2017/002692 здійснено митне оформлення 2 товарів:

Товар 1 - « 1. Електричний підсилювач звукових частот: стереопідсилювач SDA-2400 f 1шт., S/N 0631580, арт. 900010402, вмонтований в корпус, з ніжками. Для електромузичних інструментів. Потужність 2 х 400 Вт 40м, 2 х 200 Вт 80м, частотна характеристика 0,3 Гц - 31 кГц, співвідношення сигнал-шум (S/N ratio) 117 дБ. Не містять передавачі або передавачі та приймачі. Для цивільного використання. Торг, марка - LYNGDORF AUDIO. Виробник - SL Аudiо A/S. Країна вир-ва - DK. Електричний підсилювач звукових частот TDAI-2170 - 1шт., S/N 0712236, арт. 900010242, чорного кольору, вмонтований в корпус. Для електромузичних інструментів. Потужність 2 х 170 Вт 40м, Частота дискретизації даних РСМ 32 kHz, 44, kHz, 48 kHz, 88.2 kHz, 96 kHz, 176.4 kHz, 192 kHz. Не містять передавачі або передавачі та приймачі Для цивільного використання. Торг, марка - LYNGDORF AUDIO. Виробник - SL Audіо A/S. Країна вир-ва - DK» за кодом згідно з УКТ ЗЕД . Країна походження Данія;

Митна вартість визначена за основним методом та становить 44032,74 гривень.

Товар 2 - «І. Гучномовці вмонтовані в корпус: сабвуфер музичний BW-2 - 2шт., S/N 8300300, S/N 8300344 арт. 900030222, матово-білого кольору. Частотна характеристика: вхідна 25 до 200 Гц, байпас 25 до 800 Гц, чутливість 91 дБ (2,83 В / І м), потужність підсилювача 400Вт тип Class-D, не містять передавачі або передавачі та приймачі. Для цивільного використання. Торг, марка - LYNGDORF AUDIO. Виробник - SL Audio A/S. Країна вир-ва - DK. Гучномовець музичний МН-2 вмонтований в корпус - 6шт., S/N 8300563, S/N 830071, S/N 8300717, S/N 8300726, S/N 8300728, S/N 8300732, арт. 900030122, матово-білого кольору. Потужність 100Вт, номін. імпеданс 40м, частотна характеристика: 100 до 20,000 Гц чутливість 87 дБ (2,87 В / 1 м), не містять передавачі або передавачі та приймачі. Дяк цивільного використанні. Торг, марка - LYNGDORF AUDIO. Виробник - SL Audio A/S. Країна вирова - DK» за кодом згідно з УКТ ЗЕД . Країна походження Данія.

Митна вартість визначена за основним методом та становить 33995,50 гривень.

Перевіркою встановлено, що митне оформлення товарів № 1,2 за МД від 07.07.2017 №UA500200/2017/002692 здійснено із застосуванням преференції по сплаті ввізного мита з кодом « 410 - товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (абзац перший ч.1 ст.2 додатка 1-А «Тарифний графік України» до гл. 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони)» та наданням за товарами №1,2 звільнення від оподаткування ввізним 1 митом на підставі сертифікату з перевезення товару форми EUR.1 від 12.06.2017 №АА 006913, зазначеного у графі 44 за кодом документу « 0954», а саме:

- до товару №1 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита - 5% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції - 10%);

- до товару №2 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита - 5% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції - 10%);

Сума-звільнення від сплати ввізного мита (код митних платежів 020 «Мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання») склала:

- за товаром № 1 - 2201,63 грн;

- за товаром № 2 - 1699,77 грн.

Листом Департаменту митно-тарифного та нетарифного регулювання Держмитслужби від 18.06.2020 №16-3/16-01/7.10/1376 (вх. Одеської митниці Держмитслужби від 18.06.2020 № 14605/4-02-06) направлена відповідь уповноваженого органу Данії від 15.05.2020 (вх. Держмитслужби від 03.06.2020 №14936/11) щодо результату перевірки сертифікату з перевезення товару форми EUR.1 від 12.06.2017 № А 006913, який надавався ТОВ «Аудіокаста» () до МД від 19.09.2018 №UA500200/2017/002692.

У відповіді уповноваженого органу Данії зазначено, що сертифікат з перевезення товару форми EUR.1 від 12.06.2017 № А 006913 виданий датському уповноваженому експортеру Audio A/S. Але товари, що зазначені у сертифікаті з перевезення товару форми EUR.1 від 12.06.2017 № А 006913 не являються товарами з Європейського Союзу і не мають права на преференційний режим.

Митними органами Данії разом з відповіддю надано копію сертифікату з перевезення товару форми EUR.1 від 12.06.2017 № А 006913, у якому відповідно до проведеної перевірки проставлено позначку у графі 14 «Результат перевірки», яка означає, що виконана перевірка довела, що цей сертифікат не відповідає вимогам щодо достовірності й правильності.

Отже, у відповіді уповноваженого органу Данії чітко вказано про не підтвердження преференційного походження товарів, зазначених у сертифікаті з перевезення товару форми EUR.1 від 12.06.2017 № А 006913 за результатами проведеної перевірки.

Таким чином, статус походження товарів у сертифікаті з перевезення товару EUR.1 від 12.06,2017 № А 006913 не підтверджено у відповідності до вимог Протоколу 1, тобто до вказаних товарів не може бути застосований преференційний режим з застосуванням зменшеної ставки мита.

TOB «Аудіокаста» за МД від 02.04.2019 №UA500200/2019/003063 здійснено мита оформлення 2 товарів:

Товар 1 - «І. Гучномовці окремі, вмонтовані в корпус, музичні: арт. 900030126, Mod.FR-1 5шт. серійні номери: 8500441, 8500408, 8500355, 8500446, 8500436; арт. 900030122, мод.МН-2 - 2 шт. серійні номери: 8301348, 8301318; арт. 900030221, мод.ВW-2 - 2шт. серійні номери 8300531, 8300623; Не містять передавачи або приймачі, а також модулі для бездротової передачі даних та шифрувальні (кріптографічні) засоби. Для цивільної використання. Торгівельна марка LYNGDORF AUDIO виробник SB Audio країна виробництв Данія» за кодом згідно з УКТ ЗЕД . Країна походження Данія.

Митна вартість визначена за основним методом та становить 57 742,63 гривень.

Товар 2 - « 1. Електричний підсилювач звукових частот: арт. 900010500, мод.МР-50 -1 шт., серійний номер: 0841438. Для електромузичних інструментів. Не містять передавачи або приймачі, а також модулі для бездротової передачі даних та шифрувальні (кріптрграфічні) засоби. Для цивільного використання. Торгівельна марка LYNGDORF AUDIO виробник SL Audi країна виробництва Данія» за кодом згідно з УКТ ЗЕД . Країна походження Данія.

Митна вартість визначена за основним методом та становить 127247,66 гривень.

Перевіркою встановлено, що митне оформлення товарів № 1,2 за МД від 02.04.201 №UA500200/2019/003063 здійснено із застосуванням преференції по сплаті ввізного мита кодом « 410 - товари, що ввозяться в У країну та походять з країн ЄС (абзац перший ч. 1 ст.2 додатка 1-А «Тарифний графік України» до гл. 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами членами, з іншої сторони) та наданням за товарами №1,2 звільнення від оподаткування ввізним митом на підставі сертифікату з перевезення товару форми EUR.1 від 14.03.2019 №А 011635, зазначеного у графі 44 за кодом документу « 0954», а саме:

- до товару №1 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита - 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції -10%);

- до товару №2 за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита - 0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції - 10%).

Сума-звільнення від сплати ввізного мита (код митних платежів 020 «Мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання») склала:

- за товаром № 1 5774,26 грн;

- за товаром № 2 12724,77 грн.

TOB «Аудіокаста» за МД від 19.07.2019 №UA500200/2019/006135 здійснено митне оформлення 1 товару, а саме:

« 1. Гучномовці окремі, вмонтовані в корпус, музичні: арт. 900030121, мод.МН-2 - 3шт. с/п 8300907, 8300908, 8300905; арт. 900030221, мод.BW-2 - 4 шт. с/н 8300575,8300625, 8300585, 8300568. Нe містять передавачи або приймачі, а також модулі для бездротової передачі даних та шифрувальні (кріптографічні) засоби. Для цивільного використання. Торгівельна марка LYNGDORF AUDIO виробник SL Audio країна виробництва Данія» за кодом згідно з УКТ ЗЕД . Країна походження Данія.

Митна вартість визначена за основним методом та становить 52347,18 гривень.

Перевіркою встановлено, що митне оформлення товару №1 за МД від 19.07.20l9 №UA500200/2019/006135 здійснено із застосуванням преференції по сплаті ввізного мита за кодом « 410 - товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (абзац перший ч.1 ст.29 додатка 1-А «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони)».

Преференцію по сплаті ввізного мита застосовано на підставі сертифікату з перевезення товару форми EUR.1 від 05.17.2019 №А011655, зазначеного у графі 44 за кодом документу « 0954», а саме:

- до товару №l за кодом згідно з УКТ ЗЕД застосована зменшена ставка мита -0% (пільгова ставка ввізного мита без застосування преференції - 10%);

При цьому, відповідно до даних, наведених у графі 47 «Нарахування мита та митних платежів» МД від 19.07.2019 №UA500200/2019/006135 сума ввізного мита (код 020), що нарахована умовно (сп. платежу 06) за товаром №1 складає 5234,72 гривень.

Листом Департаменту митно-тарифного та нетарифного регулювання Держмитслужби від 18.06.2020 №16-3/16-01/7.10/1376 (вх. Одеської митниці Держмитслужби. від 18.06.2020 № 14605/4-02-06) направлена відповідь уповноваженого органу Данії від 15.05.2020 (вх. Держмитслужби від 03.06.2020 №14936/11) щодо результату перевірки сертифікатів з перевезення товару форми EUR.1 від 14.03.2019 № А 011635 та від 05.07.2019 № А 011655, які надавалися ТОВ «Аудіокаста» () до МД від 02.04.2019 №UA500200/2019/001063 та від 19.07.2019 №UA500200/2019/006135 відповідно.

У відповіді уповноваженого органу Данії зазначено, що сертифікати з перевезення товару форми EUR.1 від 14.03.2019 № А 011635 та від 05.07.2019 №А 011655 видані датському уповноваженому експортеру SL Audio A/S, але товари, що зазначені у сертифікатах в перевезення товару форми EUR.1 від 14.03.2019 №А 011635 та від 05.07.2019 № 011655 не являються товарами з Європейського Союзу і не мають права на преференційний режим.

Отже, у відповіді уповноваженого органу Данії від 15.05.2020 чітко вказано про непідтвердження преференційного походження товарів, зазначених у сертифікатах з перевезеній товару форми EUR.1 від 14.03.2019 № А 011635 та від 05.07.2019 №А 011655 за результатами проведеної перевірки.

Таким чином, статус походження товарів зазначених у сертифікатах з перевезення товару EUR.1 від 14.03.2019 № А 011635 та від 05.07.2019 № А 011655 не підтверджено у відповідно до вимог Доповнення І і відповідних положень Доповнення II до Регіональної конвенції пан-євро-середземноморські преференційні правила походження від 08.11.2017, тобто до вказаних товарів не може бути застосований преференційний режим з наданням звільнення по ввізному миту.

Враховуючи викладене, за результатами перевірки встановлено відсутність в рамках Угоди та Доповнення І Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження підстав для надання преференційного режиму товарам, оформленні щ митними деклараціями від 07.07.2017 №UA500200/2017/002692, від 02.04.2019 UА500200/2019/003063 та від 19.07.2019 № UA5Q0200/2019/006135. Вказані товари повинні бути оподатковані ввізним митом за ставками згідно з Митним тарифом України.

За результатами перевірки встановлено, що відповідно до Митного тарифу України (без застосування преференційного режиму):

- за МД від 07,07.2017 №UA500200/2017/002692:

до товару №1 за кодом згідно з УКТ ЗЕД ставка ввізного мита становить 10%, до товару №2 за кодом згідно з УКТ ЗЕД ставка ввізного мита становить 10%;

- за МД від 17.05.2018 №UA500200/2019/003063:

до товару №1 за кодом згідно з УКТ ЗЕД ставка ввізного мита становить 10%, до товару №2 за кодом згідно з УКТ ЗЕД ставка ввізного мита становить 10%;

- за МД від 17.05.2018 №UA500200/2019/006135 до товару №1 за кодом згідно з УКТ ЗЕД ставка ввізного мита становить 10%.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 54 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 543 Митного кодексу України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається митні органи.

Відповідно до статті 50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частиною 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 статті 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч.1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом встановлено, що ТОВ «АУДІОКАСТА»:

1) за МД від 07.07.2017 №UA500200/2017/002692 (а.с.72-73) здійснено митне оформлення 2 товарів:

- Електричний підсилювач звукових частот: стереопідсилювач SDA-2400 - 1шт., S/N 0631580, арт. 900010402, вмонтований в корпус, з ніжками. Для електромузичних інструментів. Потужність 2 х 400 Вт 40м, 2 х 200 Вт 80м, частотна характеристика 0,3 Гц - 31 кГц, співвідношення сигнал-шум (S/N ratio) 117 дБ. Не містять передавачі або передавачі та приймачі. Для цивільного використання. Торг. марка - LYNGDORF AUDIO. Виробник - SL Аudiо A/S. Країна вир-ва - DK. Електричний підсилювач звукових частот TDAI-2170 - 1шт., S/N 0712236, арт. 900010242, чорного кольору, вмонтований в корпус. Для електромузичних інструментів. Потужність 2 х 170 Вт 40м, Частота дискретизації даних РСМ 32 kHz, 44, kHz, 48 kHz, 88.2 kHz, 96 kHz, 176.4 kHz, 192 kHz. Не містять передавачі або передавачі та приймачі Для цивільного використання. Торг, марка - LYNGDORF AUDIO. Виробник - SL Audіо A/S. Країна вир-ва - DK» за кодом згідно з УКТ ЗЕД . Країна походження Данія;

- Гучномовці вмонтовані в корпус: сабвуфер музичний BW-2 - 2шт., S/N 8300300, S/N 8300344 арт. 900030222, матово-білого кольору. Частотна характеристика: вхідна 25 до 200 Гц, байпас 25 до 800 Гц, чутливість 91 дБ (2,83 В / І м), потужність підсилювача 400Вт тип Class-D, не містять передавачі або передавачі та приймачі. Для цивільного використання. Торг, марка - LYNGDORF AUDIO. Виробник - SL Audio A/S. Країна вир-ва - DK. Гучномовець музичний МН-2 вмонтований в корпус - 6шт., S/N 8300563, S/N 830071, S/N 8300717, S/N 8300726, S/N 8300728, S/N 8300732, арт. 900030122, матово-білого кольору. Потужність 100Вт, номін. імпеданс 40м, частотна характеристика: 100 до 20,000 Гц чутливість 87 дБ (2,87 В / 1 м), не містять передавачі або передавачі та приймачі. Дяк цивільного використанні. Торг, марка - LYNGDORF AUDIO. Виробник - SL Audio A/S. Країна вирова - DK» за кодом згідно з УКТ ЗЕД . Країна походження Данія.

2) за МД від 02.04.2019 №UA500200/2019/003063 (а.с.74-75 здійснено мита оформлення 2 товарів:

- Гучномовці окремі, вмонтовані в корпус, музичні: арт. 900030126, Mod.FR-1 5шт. серійні номери: 8500441, 8500408, 8500355, 8500446, 8500436; арт. 900030122, мод.МН-2 - 2 шт. серійні номери: 8301348, 8301318; арт. 900030221, мод.ВW-2 - 2шт. серійні номери 8300531, 8300623; Не містять передавачи або приймачі, а також модулі для бездротової передачі даних та шифрувальні (кріптографічні) засоби. Для цивільної використання. Торгівельна марка LYNGDORF AUDIO виробник SB Audio країна виробництв Данія» за кодом згідно з УКТ ЗЕД . Країна походження Данія.

- Електричний підсилювач звукових частот: арт. 900010500, мод.МР-50 -1 шт., серійний номер: 0841438. Для електромузичних інструментів. Не містять передавачи або приймачі, а також модулі для бездротової передачі даних та шифрувальні (кріптрграфічні) засоби. Для цивільного використання. Торгівельна марка LYNGDORF AUDIO виробник SL Audi країна виробництва Данія» за кодом згідно з УКТ ЗЕД . Країна походження Данія.

3) за МД від 19.07.2019 №UA500200/2019/006135 здійснено митне оформлення 1 товару, а саме: Гучномовці окремі, вмонтовані в корпус, музичні: арт. 900030121, мод.МН-2 - 3шт. с/п 8300907, 8300908, 8300905; арт. 900030221, мод.BW-2 - 4 шт. с/н 8300575, 8300625, 8300585, 8300568. Не містять передавачи або приймачі, а також модулі для бездротової передачі даних та шифрувальні (кріптографічні) засоби. Для цивільного використання. Торгівельна марка LYNGDORF AUDIO виробник SL Audio країна виробництва Данія» за кодом згідно з УКТ ЗЕД . Країна походження Данія.

Митне оформлення товарів у відповідності із даними митними деклараціями проводилося за кодом преференції 410 «Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС», із застосуванням преференційної ставки ввізного мита. Підстава - надані при митному оформленні товару сертифікати EUR.1 від 12.06.2017 № А006913 (а.с.23), від 14.03.2019 № А011635 (а.с.24) та від 05.17.2019 №А011655 (а.с.25), видані уповноваженими органами Данії.

Згідно із частинами 1-3 ст.36 Митного кодексу України, країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом. Під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.

Положення цього кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (не преференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності (частина шоста статті 36 Митного кодексу України).

Таким чином, основною умовою для застосування пільгової ставки ввізного мита є підтвердження країни походження товару.

Відповідно до ч. 5 ст. 280 Митного кодексу України, ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Згідно із ч. 1 ст. 281 Митного кодексу України, допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Положеннями ч. 2 ст. 44 Митного кодексу України визначено, що у разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, подається обов`язково лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.

Відповідно до Угоди про асоціацію між Україною, з однією сторони та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами членами, з іншої сторони, яка ратифікована Законом України від 16.09.2014 № 1678-УІІ (далі - Угода), до товарів, що ввозяться в Україну та походять з ЄС, застосовується режим вільної торгівлі (код тарифної пільги) (тарифної преференції) 410).

Згідно з п. 1 ст. 16 Розділу V Протоколу 1 «Щодо визначення концепції походження товарів і методів адміністративного співробітництва» до Угоди (далі - Протокол 1), товари, які походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:

(a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку до цього Протоколу.

У відповідності до приписів ст. 17 Протоколу 1, сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.

Експортер, який подає заяву про видачу сертифіката з перевезення товару EUR.1, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту, у якій видається сертифікат з перевезення товару EUR.1, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни-члена Європейського Союзу або України, якщо розглядувані товари можуть бути визнаними такими, які походять з Європейського Союзу або України, і задовольняють іншим умовам цього Протоколу. Митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1, повинні вжити всіх необхідних заходів для перевірки статусу походження товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу.

Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними. Ці органи також мають забезпечити правильне заповнення бланків, зазначених у пункті 2 цієї статті. Вони зокрема повинні перевірити, чи заповнена комірка, призначена для опису товарів, таким чином, щоб запобігти зловмисному дописуванню.

Згідно з п. 2 ст. 32 Протоколу 1, з метою забезпечення правильного застосування цього Протоколу Європейський Союз і Україна повинні допомагати один одному через компетентні митні адміністрації у перевірці достовірності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 або декларацій інвойс та правильності інформації, що міститься в цих документів.

Приписами п. 1 ст. 33 Протоколу 1 визначено, що подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватись у довільному порядку або тоді, коли митні органи країни імпорту мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цього Протоколу.

Згідно із п. 5 ст. 33 Протоколу 1 митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути повідомлені про її результати якомога раніше. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, які походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам цього Протоколу.

Якщо у випадку обґрунтованих сумнівів відповідь на запит про перевірку не надійшла протягом десяти місяців з дати подання цього запита, або якщо відповідь не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що подали запит, повинні за відсутності виняткових обставин відмовити у наданні права на преференції (п. 6 ст. 33 Протоколу 1).

Положеннями статті 45 Митного кодексу України передбачено, що у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, митний орган може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей (ч.1). Запит про проведення перевірки повинен містити виклад обставин, що дали підстави для сумнівів з приводу достовірності задекларованої країни походження товару, посилання на правила визначення походження товарів, що застосовуються в Україні, а також іншу необхідну інформацію (ч.2). До запиту додається документ, що підлягає перевірці, або його копія, а також у разі необхідності інші відомості, що можуть сприяти проведенню перевірки (ч.3). Запит про проведення перевірки надсилається протягом 1095 днів з дня подання документа про походження товару, крім випадків, коли така перевірка ініціюється у зв`язку з кримінальним провадженням (ч.4).

Отже, у випадках, визначених цією статтею, товар уважається таким, що походить з відповідної країни, з моменту отримання митними органами належним чином оформлених документів про походження товару або затребуваних ними додаткових відомостей.

Так, в Акті перевірки вказано, що згідно до наданої відповіді уповноваженого органу Данії товари, зазначені у сертифікатах EUR.1 від 12.06.2017 № А006913, від 14.03.2019 № А011635 та від 05.17.2019 №А011655 не являються товарами з Європейського Союзу і не мають права на преференційний режим.

У нотаріально посвідченому перекладі (а.с.91 зворот 92) листа-відповіді від 15.05.2020 № (а.с.22) з англійської на українську мову йдеться:

«Ми перевірили докази походження та статус походження відповідних товарів, і тепер ми можемо повідомити вам про наступне.

Вищевказані і додані сертифікати EUR.1 є достовірними та видані компетентними митними органами Данії.

№ А 006913 (від 12.06.2017) НЕПРАВИЛЬНИЙ

Товари, що покриваються вищевказаним сертифікатом EUR.1 не є продуктами походження Європейського Союзу і не повинні мати права на пільговий режим.

…

№ А 011635 (від 29.01.2019) НЕПРАВИЛЬНИЙ

Товари, що покриваються вищевказаним сертифікатом EUR.1 не є продуктами походження Європейського Союзу і не повинні мати права на пільговий режим.

№ А 011655 (від 05.07.2019) НЕПРАВИЛЬНИЙ

Товари, що покриваються вищевказаним сертифікатом EUR.1 не є продуктами походження Європейського Союзу і не повинні мати права на пільговий режим».

Отже, враховуючи те, що право на преференцію набувається виключно за умови підтвердження походження товару з країни ЄС та надання одного із документів перелічених у п. 1 ст. 16 Розділу V Протоколу 1, приймаючи до уваги надану митними органами Данії інформації про те, що товар, зазначений у сертифікатах EUR.1 від 12.06.2017 № А006913, від 14.03.2019 № А011635 та від 05.17.2019 №А011655 не являються товарами з Європейського Союзу і відповідно висновки акту про те, що такий товар не має права на преференційний режим є обґрунтованим.

При цьому, щодо твердження у листі уповноваженого органу Данії, що надані позивачем для митного оформлення сертифікати на перевезення товару EUR.1 є справжніми, тобто виданий митним органом країни Данії, суд зазначає.

Згідно до положень ст. 17 Протоколу 1, сертифікат з перевезення товару EUR.1 видається, зокрема, митними органами країни експорту на письмову заяву експортера.

Разом з цим, експортер, який подає заяву про видачу сертифіката з перевезення товару EUR.1, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту, у якій видається сертифікат з перевезення товару EUR.1, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу.

Тобто, при зверненні експортера за видачею сертифікату з перевезення товару EUR.1 очікується, що такий діятиме добросовісно, та відповідно не вимагається обов`язкове одночасне пред`явлення митному органу документів про походження товару, та відповідно сертифікат EUR.1 може бути виданий без дослідження митним органом таких документів.

Відтак, такий сертифікат може бути виданий уповноваженим митним органом країни, та відповідно вважатись достовірним, однак товар у подальшому після проведеної таким органом перевірки може бути визнаний таким, що не походить з країн Європейського Союзу.

У випадку, що розглядається має перевагу суть над формою. Тобто факт наявності справжнього сертифікату не спростовує тієї обставини, що товар не є продуктом Європейського Союзу і пільги на цей товар не поширюється.

Відтак, ввезений позивачем за митними деклараціями від 07.07.2017 №UA500200/2017/002692, від 02.04.2019 №UA500200/2019/003063 та від 19.07.2019 № UA500200/2019/006135 товар не має права на преференційний режим.

При цьому, позивачем до суду доказів на підтвердження того, що товар за митними деклараціями від 07.07.2017 №UA500200/2017/002692, від 02.04.2019 №UA500200/2019/003063 та від 19.07.2019 № UA500200/2019/006135 походить з країн Європейського Союзу до суду не надано.

З приводу доводів позивача, що перевірка має бути проведена лише за наявності обґрунтованого сумніву щодо справжності документів, суд зазначає.

Як зазначалось вище, відповідно до положень статей 32, 33 Протоколу 1, митні органи держав-членів Європейського Союзу і України повинні надавати один одному через Європейську комісію зразки відбитків штампів, використовуваних у їхніх митних службах для видачі сертифікатів з перевезення товару EUR.1 і адреси митних органів, які відповідають за перевірку цих сертифікатів і декларацій інвойс.

З метою забезпечення правильного застосування цього Протоколу Європейський Союз і Україна повинні допомагати один одному через компетентні митні адміністрації у перевірці достовірності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 або декларацій інвойс та правильності інформації, що міститься в цих документах. Також подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватись у довільному порядку або тоді, коли митні органи країни імпорту мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цього Протоколу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перевірка підтвердження походження товару має здійснюватися у двох випадках: або у довільному порядку або за наявності обґрунтованих сумнівів.

Отже наявність обґрунтованих сумнівів не є єдиною підставою для проведення перевірки. Перевірка може бути проведена і в довільному порядку.

Відтак, податкові повідомлення-рішення Одеської митниці Держмитслужби від 29 квітня 2021 року в частині збільшення суми грошового (податкового та/або іншого) зобов`язання №9 за платежем податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання за податковими зобов`язаннями на суму 4746,75 грн., та №9 за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання за податковими зобов`язаннями на суму 23733,75 грн є правомірними.

Водночас, щодо проведеної перевірки митної декларації від 07.07.2017 №UA500200/2017/002692, суд зазначає.

Відповідно до п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.

Враховуючи те, що митна декларація №A500200/2017/002692 позивачем була подана 07.07.2017, акт перевірки №13/7.10-19-19/40982843 складений 12.04.2021 та оскаржувані податкові повідомлення-рішення №9 та №9 прийняті 29 квітня 2021 року, отже Одеська митниця Держмитслужби провела перевірку ТОВ «АУДІОКАСТА» щодо дотриманням вимог законодавства України з питань митної справи у частині обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування при ввезені на митну території України товарів за митною декларацією від 07.07.2017 №UA500200/2017/002692 після закінчення стоку давності на проведення такої перевірки.

Отже, Одеською митницею Держмитслужби протиправно збільшено позивачу суму грошового (податкового та/або іншого) зобов`язання за платежем податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання на суму 780,28 грн у податковому повідомленні-рішенні 9 та за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання на суму 3901,4 грн у податковому повідомленні-рішенні №9.

Також щодо застосування відповідачем до позивача штрафних санкцій, нарахованих на підставі п.123.3 ст.123 Податкового кодексу України, суд зазначає.

Відповідно до пп.54.3.2, 54.3.6 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Згідно з п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до п.123.2 ст.123 Податкового кодексу України діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Згідно з п.123.3 ст.123 Податкового кодексу України діяння, передбачені пунктом 123.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Отже, умовою застосування Одеською митницею п.123.3 ст.123 Податкового кодексу України є повторне умисне вчинення протягом 1095 календарних днів діянь, що стали підставою визначення відповідачем суми податкового та митного зобов`язання.

Суд зазначає, що відповідачами до суду не надано доказів на підтвердження повторності вчиненого позивачем порушення митного законодавства.

При цьому, щодо посилань відповідачів на податкові повідомлення-рішення від 16.03.2020 № 0, №0 суд зазначає, що такі рішення оскаржувались позивачем у судовому порядку та відповідно лише 04.11.2021 (тобто після прийняття оскаржуваних у даній справі податкових повідомлень-рішень) П`ятим апеляційним адміністративним судом у справі №420/3254/20 було прийнято постанову, якою у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «АУДІОКАСТА» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.03.2020 року № 0, №0 відмовлено повністю.

Відтак, враховуючи висновки суду щодо обґрунтованості податкових повідомлень-рішень Одеської митниці Держмитслужби від 29 квітня 2021 року №9 в частині збільшення суми грошового (податкового та/або іншого) зобов`язання за платежем податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання за податковими зобов`язаннями на суму 4746,75 грн., та №9 від 29 квітня 2021 року в частині збільшення суми грошового (податкового та/або іншого) зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання за податковими зобов`язаннями на суму 23733,75 грн, приймаючи до уваги те, що відповідачем неправомірно застосовано ставку 50% при розрахунку суми штрафу, замість 25% згідно п.123.2 ст.123 Податкового кодексу України, відтак є протиправними та підлягають скасуванню податкові повідомлення-рішення Одеської митниці Держмитслужби від 29 квітня 2021 року №9 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання на суму 1576,83 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та №9 від 29 квітня 2021 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання на суму 7884,14 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «АУДІОКАСТА» підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 22700,00 грн.

У зв`язку із частковим задоволенням позову (14142,65 грн від загальної ціни позову 49743,28 грн), суд вважає за доцільне стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь позивача 645,39 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «АУДІОКАСТА» - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Одеської митниці Держмитслужби №9 від 29 квітня 2021 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання на суму 2357,11 грн., з яких 780,28 грн за податковими зобов`язаннями та 1576,83 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Одеської митниці Держмитслужби №9 від 29 квітня 2021 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання на суму 11785,54 грн., з яких 3901,4 грн за податковими зобов`язаннями та 7884,14 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АУДІОКАСТА» 645,39 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «АУДІОКАСТА» (пров. Красний 8/10, кв.2, м.Одеса, 65026, );

Відповідачі:

- Одеська митниця Держмитслужби (вул. Лип Івана та Юрія, 21 А, м. Одеса, 65078, );

- Одеська митниця (вул. Лип Івана та Юрія, 21 А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631).

Повний текст рішення складено та підписано 19.09.2022.

Суддя Вовченко О.А.